Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

Позивач звернувся із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з метою отримання банківських послуг [PERSON] підписав заяву від 06.04.2016 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 500,00 у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між ним і банком договір про надання банківських послуг. Банк виконав свої зобов`язання перед відповідачем, надавши останньому можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Зазначає, що відповідно до пунктів 2.1.1.2.3, 2.1.1.2,4 договору відповідач дав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється, а також зменшується або збільшується за ініціативою Банку. Відповідач взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків належним чином не виконав. Станом на 28.10.2018 року заборгованість відповідача перед позивачем у загальному розмірі становить 299818,93 грн., яка складається із тіла кредиту - 97402,81 грн., процентів за користування кредитом - 18941,04 грн. та пені у розмірі 174595,23 грн. Разом з тим, позивач у своїй позові зазначає, що кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, тому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 116343,85 грн., яка складається із боргу за тілом кредиту у розмірі 97402,81 грн. та заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі18941,04 грн. Також просить стягнути судовий збір у розмірі 1762,00 грн., сплачений за подання позову до суду. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 березня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 12 липня 2019 року було постановлено окрему ухвалу, якою довести до відома генерального директора Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» про виявлені порушення вимог пункту 106 та пункту 116 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270, щодо порядку та термінів повернення до суду рекомендованих листів з позначкою «Судова повістка», для вжиття заходів реагування та з метою усунення причин та умов, що сприяли вчиненню вказаних порушень законодавства, а також запобігання їх повторення. Ухвалою суду від 13 серпня 2019 року витребувано докази на підтвердження отримання відповідачем кредиту, зміну кредитного ліміту, інформації про рух коштів на картковому рахунку відповідача тощо. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просить розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Судом ухвалено про розгляд справи без участі представника позивача. Порядок виклику відповідача в судове засідання, передбачений ст.ст.128-130 ЦПК України, дотримано, але від до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. За таких обставин судом ухвалено про заочний розгляд справи без участі відповідача, відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини. 06.04.2016 [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (на цей час - АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК"), яка разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами складає Договір про надання банківських послуг (а.с. 10-45). Із розрахунку позивача вбачається, що відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 28.10.2018 року утворилася заборгованість у розмірі 299818,93 грн., яка складається із тіла кредиту - 97402,81 грн., процентів за користування кредитом - 18941,04 грн. та пені у розмірі 174595,23 грн. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобов`язань за кредитним договором. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частина 1 ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша ст.1055 ЦК України). За змістом ст.207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України). Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються суду сторонами та іншими учасниками справи. Звертаючись до суду із позовом, АТ КБ "ПРИВАТБАНК" надало копію Анкети - Заяви відповідача від 06.04.2016 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, яка згідно посилань позивача, підписана відповідачем, довідку про умови кредитування з використанням платіжної картки, а також розрахунок заборгованості. Відповідачем не надано заперечень відносно того, що він підписував вищевказану Анкету-Заяву про отримання кредиту, отримував в банку позивача кредитну картку, а також користувався нею, отримуючи від банку кредитні кошти, тобто те, що він отримав від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. З наданого позивачем розрахунку заборгованості та витребуваної судом виписки по рахунку вбачається, що відповідач отримував кредитні кошти від позивача, користувався ними, що вказує на наявність кредитних правовідносин між АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] . Оскільки доказів про відсутність заборгованості по кредитному договору відповідач суду не наддав, суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні позовних вимог АТ КБ "ПРИВАТБАНК" в частині стягнення вищевказаної заборгованості по тілу кредиту. Разом з тим, з наданої позивачем на виконання ухвали суду довідки про встановлення кредитного ліміту вбачається, що останнє збільшення кредитного ліміту відбулося 31.01.2017 до 27600 грн. Отже, оскільки доказів збільшення кредитного ліміту до 97402,81 грн. позивачем не надано, суд вважає, що підстави для стягнення тіла кредиту саме у такому розмірі відсутні, а тому підлягає стягненню тіло кредиту у розмірі 27600 грн. Крім того, судом встановлено, що вищевказана Анкета-Заява, на яку посилається позивач, є стандартним бланком, який не містить відомостей про розмір відсотків, комісії, пені і штрафів, порядку користування кредитними коштами. На підтвердження вказаних відомостей позивач посилається на Тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та на "Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку" ( а.с.12-45). За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Крім того, суд враховує, що Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (06.04.2016 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (18.12.2018 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Також судом встановлено, що надані позивачем Умови не містять підпису відповідача [PERSON] Позивачем не надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували той факт, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи Анкету-Заяву позичальника та, відповідно, чи брав він на себе зобов`язання зі сплати саме такого, який зазначено в Умовах, розміру відсотків, комісії, пені, штрафів, у разі порушення зобов`язання з повернення кредиту. А тому, суд приходить до висновку, що вказані Умови та правила не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору б/н від 06.04.2016 року. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Оскільки позивачем не доведено наявність договірних відносин з відповідачем щодо розміру процентів, порядку користування кредитними коштами, а тому суд вважає, що в частині стягнення з відповідача заборгованості за процентами слід відмовити. Вказане узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17. Тому,

Outcome: partial