Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду з вказаним вище, вказуючи на те, що 12.09.2007 року між ЗАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] було укладено Кредитний договір ODMLG-101420477 (далі - Кредитний договір), відповідно до якого Позичальникові було надано кредит у розмірі 49.000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 09.09.2027 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, 12.09.2007 року між ЗАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] (Іпотекодавець) було укладено Договір іпотеки, відповідно до умов якого, Іпотекодавець передає в іпотеку нерухоме майно - квартиру [ADDRESS]. Однак, в порушення умов Кредитного договору, погашення частин Кредиту і нарахованих за його користування процентів у передбачених Графіком повернення Кредиту сплати процентів в строк не відбувається. В судове засідання відповідачка не з'явилася, про час, дату та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутністю та заперечень на позов суду не надала, представник позивача надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу в його відсутність заочно, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Частиною 2 ст. 197 ЦПК України закріплено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом не здійснюється. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо взаємовідносин сторін, а також маючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд вважає можливим заочно розглядати справу у відсутності належно повідомленого відповідача без фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом. Суд, дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази, дійшов висновку про можливість задоволення даного позову, виходячи із нижче викладених підстав. Як випливає з матеріалів справи, відповідно до укладеного договору № ОDМLG101420477 від 12.09.2007 року із Закритим акціонерним товариством Комерційний Банк "Приватбанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк "Приватбанк" (свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи серія А 01 № 054809), [PERSON] (далі - Відповідач) 12.09.2007 року отримала кредит у розмірі 49.000,00 Доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 09.09.2027 року. Згідно умов зазначеного договору, погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору, Відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, що призвело до збитків Позивача, які мають вираз у залученні Позивачем вільних коштів до страхового резерву, створеного в забезпечення простроченої заборгованості позичальника та витрат по сплаті податків та інших обов'язкових платежів з цих коштів. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за Кредитним договором, [PERSON] станом на 07.07.2012 року має заборгованість - 108.546,55 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 07.07.2012 р. (1 долар США дорівнює 7,9925 гривень) складає 867.558 (вісімсот шістдесят сім тисяч п'ятсот п'ятдесят вісім) гривень 30 (тридцять) копійок, яка складається з наступного: - 41162,61 Доларів США - заборгованість за кредитом; - 24180,65 Доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 4240,00 Доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 33764,62 Доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до Договору: - 31,28 Доларів США - штраф (фіксована частина); - 5167,39 Доларів США - штраф (процентна складова). Статтею 1048 ЦК України встановлено право позикодавця (Банку) на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором ЗАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та Відповідач 12.09.2007 року уклали договір іпотеки № ODMLG101420477 (далі - Договір іпотеки), згідно умов якого, Відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру № 170, загальною площею 27,80 кв.м., яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Педагогічна, буд. 20. Майно належить Відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 12.09.2007 року Р№4380. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 252.500,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 39 Закону України "Про іпотеку", у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Названі та інші повноваження надані Іпотекодержателю Іпотекодавцем на здійснення дій з продажу предмету іпотеки від імені Іпотекодавця будь-якій особі-покупцеві у разі порушення основного зобов'язання містяться у договорі іпотеки, укладеному між відповідачем та позивачем, у розділі, що містить застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя. На момент укладення договору іпотеки сторони прийшли до взаєморозуміння, що перелік зазначених у договорі іпотеки повноважень з продажу предмету іпотеки Іпотекодержателем не є вичерпним. Договором іпотеки, укладеним між відповідачем та позивачем, передбачене право Іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від Іпотекодержателя письмової згоди на такі дії. Однак, іпотекодержатель не надавав своєї згоди на відповідну реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки, тому реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільно-правового договору та статті 629 ЦК України і зняття таких осіб з реєстраційного обліку є захистом прав Іпотекодержателя. Згідно ч. 2 ст. 39 Закону України "Про іпотеку", одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою Іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно ч. 1 ст. 40 Закону України "Про іпотеку"та ст. 109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Крім того, відповідно до ст. 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання. В статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" встановлено, що реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу. Таким чином, реєстрація фіксує офіційне місце проживання особи. За цією адресою особа має право проживати, на неї надсилаються усі офіційні документи, відповідно до даних про реєстрацію нараховуються усі комунальні послуги і таке інше. Наявність осіб, зареєстрованих по квартирі, на яку звертається стягнення, негативно відобразиться на її ціні, а також буде перешкоджати реалізації цього предмета іпотеки. Частиною 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Вимоги ст. ст. 35, 40 Закону України "Про іпотеку" щодо повідомлення боржника (Іпотекодавця, якщо він є відмінним від боржника) про порушення основного зобов'язання та/або іпотечного договору та про вимогу добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення Позивачем виконані в повному обсязі, що підтверджується листом від 29.05.2012 року № 30.1.0.0/2. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ КБ »ПРИВАТБАНК» про звернення стягнення на предмет іпотеки є законними та підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК У країни, судові витрати складаються з судового боргу та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Судові витрати позивача на момент подання позову складають судовий збір у розмірі 3219,00 (три тисячі двісті дев'ятнадцять) гривень, який підлягає стягненню з [PERSON]. На підставі ст. ст. 3-4, 6-8, 10-11, 15, 59-60, 79, 88, 109, 208-209, 212-215, 218, 224-226, 232, 294 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved