Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Вінницької міської ради, [PERSON] про визнання незаконними та скасування рішень, мотивуючи позовні вимоги тим, що 01.02.1994 року між ним та [PERSON] укладено договір дарування, на підставі даного договору йому на праві власності належить цілий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS]. За належним йому будинковолодінням станом на сьогоднішній день закріплена земельна ділянка площею 1 100 кв.м. Рішенням 25 сесії 6 скликання Вінницької міської ради № 980 від 26.10.2012 року йому надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Рішенням 28 сесії 6 скликання Вінницької міської ради № 980 від 01.02.2013 року було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку і його сусідці - відповідачу [PERSON], яка користувалася земельною ділянкою площею 1000 кв.м. за адресою: [ADDRESS]. Під час виготовлення технічної документації відповідач [PERSON] в червні 2013 року запропонувала йому підписати протокол погодження меж, до якого було долучено кадастровий план належної їй земельної ділянки із визначеним під'їздом. На даному кадастровому плані було відмічено земельну ділянку орієнтовною площею 315 кв.м., як проїзд загального користування із позначкою "згідно рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 25.11.1993 року № 898". Саме тоді йому стало відомо про існування даного рішення. Проте, зазначена земельна ділянка площею 315 кв.м., яка відводилася для проїзду (земельна ділянка загального користування) проходила по земельній ділянці, яка завжди була виключно у його користуванні, на даній земельній ділянці розташовані належні йому на праві власності господарські будівлі та споруди, а саме, сарай, позначений в технічному паспорті літ. "Б", сарай, позначений в технічному паспорті літ. "б" та погріб, позначений в паспорті літ. "п/Б". Таким чином, облаштування на зазначеній земельній ділянці проїзду загального користування зумовлює знесення належних йому будівель. Договором дарування від 01.02.1994 року [PERSON] подарувала йому жилий будинок з господарськими будівлями, в перелік яких входили і сараї позначені літерами "б" та "Б", і погріб під літ. "п/Б". При отриманні в дарунок даного будинковолодіння попередній власник не повідомив його про наявність будь-якого проїзду по земельній ділянці, на якій розташовані зазначені будівлі. Можливо, що про облаштування проїзду по належних на той час [PERSON] будівлях і спорудах самій [PERSON] відомо не було. В зв'язку з тим, що він являється власником будинковолодіння з господарськими будівлями по [ADDRESS] він не згоден із знесенням його будівель з метою облаштування проїзду загального користування. Вважає, що як рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради № 898 від 25.11.1993 року, так і рішення Вінницької міської ради №1144 від 01.02.2013 року порушують його права власника. Просить поновити пропущений строк звернення до суду, визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради № 898 від 25.11.1993 року в частині надання [PERSON] в постійне користування із земель міськземфонду земельної ділянки під проїзд по [ADDRESS], довжиною 90 м., шириною 35 м. площею 315 кв.м. за рахунок земельної ділянки [PERSON] по [ADDRESS], визнати незаконним та скасувати п. 1.27.1 рішення Вінницької міської ради №1144 від 01.02.2013 року 28 сесії 6 скликання в частині надання дозволу [PERSON] на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку орієнтовною площею 315 кв.м. з метою її використання, як проїзду загального користування згідно з рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 25.11.1993 року за №898. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги з наведених у позові підстав та просить позов задовольнити. Пояснив, що будинок по [ADDRESS] належить йому на праві власності. Біля будинку на земельній ділянці розміщенні господарські будівлі, тому проїзд загального користування облаштовано бути не може, оскільки це порушуватиме його право власності. Він тривалий час користується земельною ділянкою, проїзду загального користування на земельній ділянці ніколи не було, для того щоб облаштувати проїзд необхідно буде знести господарські будівлі з чим він не згоден. Йому не було відомо про рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 25.11.1993 р. № 898. Крім того, пояснив, що неодноразово звертався до Вінницької міської ради із відповідними заявами з метою мирного врегулювання питання, однак йому було відмовлено. З відповідачем [PERSON] вони досягли порозуміння і вона не бажає, щоб біля його будинку був облаштований проїзд загального користування. Просить позов задовольнити. Судові витрати залишити без відшкодування. Представник відповідача Вінницької міської ради - Олексюк Т.С. в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що відповідно до наданих повноважень Вінницькою міською радою приймалось рішення від 01.02.2013 р. № 1144 "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку". Також було прийнято рішення про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки, що є попереднім етапом процесу безоплатної приватизації земельної ділянки та не містить графічних матеріалів, які б надали можливість стверджувати про порушення меж земельної ділянки. Даний факт підтверджується заявою [PERSON] від 27.09.2012 р. Вважає, що дане рішення є законним та прийнятим в межах повноважень. Зазначила, що дані земельні ділянки на даний час перебувають в комунальній власності. Крім того, зазначила, що Вінницька міська рада не може бути відповідачем в частині позовних вимог про скасування рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 25.11.1993 р. № 898, оскільки дане рішення приймалося виконавчим комітетом. Просить в позові відмовити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні не заперечує проти задоволення позову та пояснила, що відповідачу [PERSON] нічого не було відомо про рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 25.11.1993 р. № 898, відповідач не знала, що проїзд проходить по сусідній земельній ділянці, на цій земельні ділянці є господарські споруди, які належать позивачу, відповідач не бажає, щоб дані споруди було знесено та облаштовано проїзд до її будинку. На даний час потреби в проїзді до будинку відповідача немає, в подальшому позивач та відповідач вирішать дане питання мирним шляхом. Крім того, пояснила, що вони з позивачем неодноразово зверталися до Вінницької міської ради із відповідними заявами з метою мирного врегулювання питання, однак їм було відмовлено. Просить позов задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов є частково обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору про дарування від 01.02.1994 року [PERSON] подарувала [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS], договір посвідчений державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 2-404. Як вбачається із Витягу з рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 25.11.1993 року №898, [PERSON] надано земельну ділянку по [ADDRESS], площею 1 000 кв.м. в постійне користування із земель міськземфонду і проїзд довжиною 90 м., шириною 35 м. з площею 315 кв. м. за рахунок земельної ділянки [PERSON] по [ADDRESS]. Як вбачається з листа Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації" від 26.12.2012 року № 6189, згідно матеріалів інвентаризаційної справи №13944 станом на 24.12.2012 року земельній ділянці площею 1000 кв.м. [PERSON] (постійне користування згідно рішення виконкому Вінницької міської ради №898 від 25.11.1993 року) по [ADDRESS] може були присвоєна поштова адреса земельної ділянки: [ADDRESS]. Як вбачається з додатку №2 до рішення Вінницької міської ради від 26.10.2012 року №980 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку», [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку на [ADDRESS], площею 1 100 кв.м., в тому числі 1 000 кв.м. для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, 100 кв.м. для будівництва і обслуговування індивідуального гаража, в межах будинковолодіння. Відповідно до додатку №1 до рішення Вінницької міської ради від 01.02.2013 року №1144 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку», [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку на [ADDRESS], площею 1 000 кв.м. для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, земельну ділянку орієнтовною площею 315 кв.м. використовувати як проїзд загального користування згідно з рішенням виконавчого комітету міської ради від 25.11.1993 року №898. Як вбачається технічного паспорту виданого на житловий будинок індивідуального житлового фонду [ADDRESS] по [ADDRESS], власником є [PERSON] Відповідно до довідки Архівного відділу Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області від 10.09.2008 року №367 вбачається, що в Земельно-шнуровій книзі колгоспу "Комуніст" с. Бохоники Вінницького району Вінницької області за 1961-1971 роки по с. Сабарів записано : №п/п 52, наділено присадибну ділянку [PERSON], всього земель - 0,36 га. Відповідно до листів Департаменту архітектури, містобудування та кадастру Вінницької міської ради № Ш-01-2720/5-05-8 та № К-01-2717/5-05-8 від 24.02.2014 року, виділення земельної ділянки і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд можливе за умови створення проїзду згідно норм ДБН 360-92** (ширина проїзду має бути не менше 3,5 м на відстані 5 м від стін будівлі). В зв'язку з цим при створені садиби по [ADDRESS] рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради №898 від 25.11.1993 року було створено проїзд загального користування, який відноситься до земель комунальної власності і передаватись у власність не може. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, що складає зміст права власності (ч.1 ст. 317 ЦК України). Статтею 321 ЦК України передбачено конституційний принцип, закріплений у ст. 41 Конституції України, за яким право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS]. Позивач вважає, що оспорюваними рішеннями порушуються його права, як власника, оскільки на земельній ділянці біля його житлового будинку побудовано господарські будівлі, які у випадку влаштування проїзду необхідно буде зносити. Як вбачається з технічно можливого варіанту поділу земельної ділянки в натурі виготовленого ДП "Поділлягеодезкартографія" від 27.02.2014 року на частині земельної ділянки, яку відповідно до п. 1.27.1 рішення Вінницької міської ради №1144 від 01.02.2013 року 28 сесії 6 скликання слід використовувати як проїзд загального користування, розміщена будівля КН, належна позивачу. Крім того, як встановлено в судовому засіданні і позивач і відповідач [PERSON] зверталися до Вінницької міської ради із відповідними заявами з проханням внести зміни до рішення Вінницької міської рада №1144 від 01.02.2013 року, однак їм було відмовлено. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання незаконним та скасування п. 1.27.1 рішення Вінницької міської ради №1144 від 01.02.2013 року 28 сесії 6 скликання в частині надання дозволу [PERSON] на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку орієнтовною площею 315 кв.м. з метою її використання, як проїзду загального користування згідно з рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 25.11.1993 року за №898 є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог в частині визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради № 898 від 25.11.1993 року в частині надання [PERSON] в постійне користування із земель міськземфонду земельної ділянки під проїзд по [ADDRESS], довжиною 90 м., шириною 35 м. площею 315 кв.м. за рахунок земельної ділянки [PERSON] по [ADDRESS] суд вважає, що вони задоволенню не підлягають з наступних підстав. Як вбачається дане рішення приймалося виконавчим комітетом Вінницької міської ради, однак позивач звернувся з позовом до Вінницької міської ради. Оскільки рішення приймалося саме виконавчим комітетом, то Вінницька міська рада в даному випадку не є належним відповідачем і з даних підстав в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов є частково обгрунтованим та підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд приймає до уваги думку позивача, який просить судові витрати залишити без відшкодування та приходить до висновку, що судові витрати слід залишити без відшкодування. На підставі викладеного,

Outcome: partial