Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до кредитної спілки "Фортеця", відділу ДВС Літинського районного управління юстиції про стягнення безпідставно отриманих коштів. В позові зазначає, що 16.01.2007 року в забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору №26кс від 16.01.2007 року було укладено Договір поруки №38 між позивачем та КС "Фортеця". Згідно договору поруки - п.1.1, поручитель зобов'язується солідарно відповідати перед кредитором за виконання всіх зобов'язань позичальника, що виникли з кредитного договору №26кс від 16.01.2007 року. 09.11.2010 року Літинським районним судом Вінницької області було видано виконавчий лист №2-221/10 про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь Кредитної спілки «Фортеця» заборгованості на загальну суму 79153,13 грн. та судові витрати по справі на загальну суму 1474,50 грн. Даний виконавчий лист було видано на підставі рішення апеляційного суду Вінницької області від 04.10.2010 року по цивільній справі №2-221/10. Мотивами апеляційного суду для задоволення заяви Кредитної спілки «Фортеця» в частині стягнення боргу з вітповідача [PERSON] (поручителя) було наявність договору поруки №38 від 16.01.2007 року, відповідно до якого остання відповідає солідарно із позичальником. 13.12.2010 року відділом ДВС Літинського РУЮ Вінницької області було відкрито виконавче провадження №23251428 по виконанню вишевказаного виконавчого листа в частині стягнення боргу із [PERSON]. 13.06.2011 року ВДВС Літинського РУЮ Вінницької області було звернуто стягнення на заробітну плату [PERSON]. Однак, рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 13.01.2014 року, договір поруки №38 від 16.01.2007 року укладений між Кредитною спілкою «Фортеця», [PERSON] та [PERSON] визнано припиненим, починаючи з 27.10.2007 року. Таким чином, на момент прийняття рішення апеляційним судом Вінницької області від 04.10.2010 року , договір №38 від 16.01.2007 року вже бу в припинений з 27.10.2007 року. Крім того. згідно ухвали Літинського районного сулу Вінницької області від 07.02.2014 року, заяву [PERSON] задоволено та виконавчий лист№2-221/10 виданий 09.11.2010 року Літинським районним судом Вінницької області, в частині стягнення боргу з [PERSON], визнано таким, що не підлягає виконанню. Станом на 09.04.2014 року виконавче провадження закінчено. Однак, за час перебування виконавчого листа на виконанні у ВДВС Літинського РУЮ Вінницької області, з позивача було стягнено грошові кошти. Так, постановою ВДВС Літинського РУЮ Вінницької області від 13.06.2011 року було звернуто стягнення на заробітну плату позивача. Вирішено проводити щомісячне утримання з усіх видів заробітку (доходу), що належать до виплати боржникові [PERSON] (позивачу), після відрахування податків, в розмірі 20% щомісячно, з суми боргу 80627.63 гри., виконавчого збору 8062,76 грн.. витрати на проведення виконавчих дій - 50 грн.. до погашення загального боргу в розмірі 88740.39 грн. Вирішено, утримані із заробітку (доходу) кошти перераховувати (надсилати) на реквізити рахунку №37313004000736. код 35013102. МФО 802015. ГУДКУ у Вінницькій області, отримувач - ВДВС Літинського РУЮ Вінницької області. Довідка централізованої бхгалтерії відділу культури та туризму Літинської районної державної адміністрації Вінницької області від 10.01.2014 року,підтверджує те, що [PERSON] (позивач) працює в дитячій музичній школі, та те що утримання згідно виконавчого листа складають: 2011 р. - 2431.21 грн.: 2012 р. - 7381.34 грн.; 2013 р. - 8296,71 грн. ВСЬОГО: 18109,26 гри. Вважає, що сума в загальному розмірі 18109,26 грн. отримана ВДВС Літинського РУЮ Вінницької області, який в подальшому перераховував дані кошти на рахунки відповідача Кредитної спілки «Фортеця» - є незаконним, без достатніх на те правових підстав. Тому просить суд солідарно стягнути із КС "Фортеця" та відділу ДВС Літинського РУЮ грошові кошти в сумі 18109,26 грн. та відшкодувати судові витрати. Представник позивача, [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив задовільнити. Представник ВДВС Літинського РУЮ, Гаврилюк С.В. позов не визнав. Пояснив, що у відділі ДВС на виконанні перебував виконавчий лист №2-221 виданий 09.11.2010 року Літинський райсудом, про стягнення солідарно боргу із [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь КС "Фортеця" на загальну суму 80627,63 грн. 13.06.2011 року державним виконавцем була винесена постанова про звернення стягнення із заробітної плати [PERSON], та надіслана за місцем роботи для виконання. 13.02.2014 року до відділу ДВС надійшла ухвала Літинського райсуду про визнання виконавчого листа №2-221/10 таким, що не підлягає виконанню. В результаті чого, 27.04.2014 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Відповідач зазанчив, що відділ ДВС діяв в межах та у спосіб визначений закононм, оскільки, не зважаючи на те, що є ухвала суду про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, рішення суду, на підставі якого видавався виконавчий лист, на даний час не скасоване і не змінене . Крім того зазначив, що відділ ДВС не може відповідати за позовом тому, що грошові кошти не отримував. Гроші перераховувались бухгалтерією установи де працює [PERSON] на транзитний рахунок і одразу спрямовувались стягувачу. Тому за таких обставин просить у задоволенні позову відмовити. Вивчивши документи, які є у справі, взявши до уваги думку сторін, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити. В судовому засіданні встановлено, що 16.01.2007 року між КС "Фортеця" та [PERSON] було укладено договір кредиту №26кс . В забезпечення виконання зобов'язань по даному договору, 16.01.2007 року укладено Договір поруки №38 між позивачем [PERSON] та КС "Фортеця". Згідно договору поруки (а.с. 8) - п.1.1, поручитель зобов'язується солідарно відповідати перед кредитором за виконання всіх зобов'язань позичальника, що виникли з кредитного договору №26кс від 16.01.2007 року. Відповідно до рішення суду від 04.10.2010року задоволено позов КС "Фортеця" , стягнуто солідарно із [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] заборгованість у сумі 79153,13грн та судові витрати . Із копії виконавчого листа (а.с.4) видно , що 09.11.2010 року Літинський районним судом видано виконавчий лист, на підставі рішення суду від 04.10.2010 року, по стягненню із [PERSON] на користь КС "Фортеця" боргу на суму 79153,13 грн., а також судовий збір в сумі 1234,50 грн. Із копії постанови (а.с.6) встановлено, що 13.06.2011 року державним виконавцем відділу ДВС Літинського РУЮ винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату [PERSON], та вищезазначена постанова надісла для виконання до відділу культури і туризму Літинської РДА з вимогою проводити щомісячне утримання з усіх видів заробітку(доходу), що належить до виплати боржнику [PERSON], після відрахування податків, в розмірі 20 % щомісячно. Копія ухвали (а.с.7) свідчить, що 07.02.2014 року ухвалою Літинського райсуду було визнано виконавчий лист №2-221/10 виданий 09.11.2010 року, в частині стягнення боргу із [PERSON] таким, що не підлягає виконанню, оскільки договір поруки №38 від 16.01.2007 року визнано припиненим з 27.10.2007 року. Із довідки (а.с.8) встановлено, що [PERSON] працює на посаді викладача в дитячій музичній школі. Також із даного документа вбачається, що утримання, згілно виконавчого листа склали: у 2011 році - 2431,21 грн., у 2012 році - 7381,34 грн., у 2013 році - 8296,71 грн. Копія постанови (а.с. 27) свідчить, що 27.02.2014 року державним виконавцем відділу ДВС Літинського РУЮ виконавче провадження по стягненню боргу із [PERSON] закрито, на підставі ухвали суду №137/199/14-ц від 07.02.2014 року. Позивач ,вимагаючи стягнення коштів посилається на ст.1212 ЦК України , тобто особа, яка безпідставно набула майно , зобов'язана його повернути. Заслуговує на увгу той факт, що рішення Апеляційного суду Вінницької області від 04.10.2010року , яким стягнуто солідарно із [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] заборгованість у сумі 79153,13грн та судові витрати на користь КС "Фортеця" на даний час є чинним, воно не скасовано і не змінено. Згідно ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Відповідно до ч.2 ст.13 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів",судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом. Відповідно до ст.14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 17 ЗУ"Про виконавче провадження " примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. В судовому засіданні встановлено, що державний виконавець, під час примусового виконання рішення діяв відповідно до вимог ЗУ "Про виконавче провадження ". Крім того кошти взагалі не отримував. Відповідно до ухвали (а.с.7) Літинського райсуду від 07.02.2014 року було визнано виконавчий лист №2-221/10 виданий 09.11.2010 року, в частині стягнення боргу із [PERSON] таким, що не підлягає виконанню. Ухвала набрала чинності 12.02.2014року. Виконання судових рішень починається після набрання ними законної сили. Відповідно до норм ЦПК України не передбачено зворотної дії ухвали у часі , такого посилання також не містить дана ухвала. Тобто дія ухвали щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню поширюється на майбутнє і не стосується тих сум, які були стягнуті відповідно до рішення суду. На підставі ст. 14 , 1212 ЦК України, та

Outcome: dismissed