Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

10.03.2015 року позивачі звернулись до суду з позовом, який в подальшому не змінюючи підстав та мотивів уточнили та остаточно просили суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON], [PERSON], малолітню [PERSON], [INFO] такими, що втратили право на користування квартирою [ADDRESS] у м. Львові та зобов'язати Шевченківський РВ ГУ ДМСУ у Львівській області зняти їх з реєстрації. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що [PERSON] зареєстрована у квартирі [ADDRESS] та є основним квартиронаймачем даного житла. Крім цього в спірній квартирі зареєстрований [PERSON] та відповідачі по справі, які тривалий час там не проживають, не сплачують за комунальні платежі та не приймають участі в утриманні квартири. В зв'язку з тим, що вони несуть додаткові витрати по оплаті житла, змушені звернутися до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] - [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримали повністю, давши пояснення такі ж, як викладені в поданому до суду позові. Просили позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечили повністю та пояснили, що вони дійсно не проживали в спірній квартирі протягом останніх двадцяти років, однак у них була усна домовленість з позивачами про те ,що останні будуть проживати в даній квартирі та самі будуть сплачувати комунальні послуги. Вони перебувають у родинних відносинах з позивачами, постійно підтримували стосунки , а позивачі свідомо не повідомили суд про місце їх проживання. Про розгляд справи судом вони дізнались лише з оголошення в газеті. Просили у задоволені позову відмовити та залишити їх реєстрацію за адресою спірного , оскільки на даний час вони винаймають житло. Представник Шевченківського РВ ГУ ДМСУ у Львівській області в судове засідання не з'явився та не направив на адресу суду заперечень на позов, а тому суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які вказали, що відповідачі близько двадцяти років не проживають у спірній квартирі, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] зареєстрована у квартирі [ADDRESS] та є основним квартиронаймачем даної квартири. Крім цього, в спірній квартирі зареєстрований її син позивач - [PERSON] та відповідачі: [PERSON], яка після одруження змінила своє прізвище на "[PERSON]", [PERSON], а також малолітня [PERSON]. Частиною першою статті 71 Житлового кодексу Української РСР передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до долучених до матеріалів справи копій акту ЛКП "Янів-405" від 15.01.2014р. /а.с. 6/, акту від 12.02.2014р. /а.с. 7/, акту від 24.03.2014р. /а.с. 8/, акту від 04.09.2014р. /а.с. 9/, акту від 22.10.2014р. /а.с. 10/, акту від 26.11.2014р. /а.с. 11/ відповідачі [PERSON], яка після одруження змінила своє прізвище на "[PERSON]" та [PERSON] зареєстровані в квартирі [ADDRESS] але не проживають за даною адресою протягом тривалого часу. Крім цього згідно показань свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], даних в судовому засіданні, відповідачі близько двадцяти років не проживають у квартирі [ADDRESS] А також самі відповідачі в судовому засіданні не заперечували того факту, що вони протягом останніх двадцяти років не проживають у спірній квартирі, не вносять кошти на оплату житлово-комунальних послуг. Також з пояснень, даних у судовому засіданні відповідачами вбачається, що наміру проживати за вказаною адресою у них немає. Вони просили лише залишити реєстрацію за адресою спірної квартири. Статтею 72 Житлового кодексу Української РСР передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно Закону України " Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" (ст. 6) громадянин України зобов"язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання, знявшись з реєстрації за попереднім місцем проживання. Враховуючи вищенаведене, оскільки відповідачі тривалий час не проживають у спірній квартирі, втратили будь-який зв»язок з даним житлом, суд вважає, що слід визнати [PERSON], [PERSON], малолітню [PERSON], [INFO] такими, що втратили право на користування квартирою [ADDRESS] м. Львові та відповідно до вимог Закону України " Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зобов'язати Шевченківський РВ ГУ ДМСУ у Львівській області зняти їх з реєстрації. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved