Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

02 жовтня 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" (далі - ТзОВ "ОТП Факторинг Україна") звернулось в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, 03 грудня 2013 року між ПАТ "ОТП Банк" та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER], відповідно до якого відповідачу [PERSON] було надано кредит у сумі 22 742 грн. 40 коп. зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 0,01 % річних. 22 грудня 2014 року між ПАТ "ОТП Банк" та ТзОВ "ОТП Факторинг Україна" укладено договір факторингу № 22/12/14/1-1, згідно із умовами якого первісний кредитор передав, а фактор - ТзОВ "ОТП Факторинг Україна" прийняв право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № [NUMBER] від 03 грудня 2013 року. Відповідач не виконує належним чином свої зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим станом на 18 вересня 2015 року виникла заборгованість у сумі 22 098, 81 грн., з них: 18 965,88 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 0,73 грн. - заборгованість за відсотками; 3 132, 20 грн. - комісія. Представник позивача у судове засідання не зявився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, подав клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась повторно, хоча своєчасно та належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Про поважні причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі не подала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). У відповідності до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. При цьому суд виходив з наступного. 03 грудня 2013 року між ПАТ "ОТП Банк" та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER], за умовами якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 22742 грн. 40 коп. зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 0,01 % річних, строком до 03 грудня 2016 року (а.с.5-7). Правовідносини, що виникли між сторонами, урегульовані нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та умовами укладеного між сторонами договору. Частина 1 ст. 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається із п. п.1.4.2, 1.4.3 договору сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначеному у Графіку платежів. Проценти за користування кредитом нараховуються та сплачуються щомісячно одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи із розміру процентної ставки. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Пунктом 1.5.4 договору передбачено, що в разі порушення позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, банк має право вимагати від останнього дострокового виконання зобов'язання за кредитним договором. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковим до виконання сторонами. Із розрахунку заборгованості за кредитним договором № [NUMBER] від 03 грудня 2013 року вбачається, що відповідач [PERSON] взяті на себе за кредитним договором зобов'язання належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 27 вересня 2015 року заборгованість складає 22 098,81 грн., з них: 18 965,88 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 0,73 грн. - заборгованість по відсотках; 3 132, 20 грн. - комісія (а.с. 43). Пунктом 1 ч.1 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Згідно із ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч.1 ст.1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Судом встановлено, що 22 грудня 2014 року між ПАТ "ОТП Банк" та ТзОВ "ОТП Факторинг Україна" укладено договір факторингу № 22/12/14/1-1, за умовами якого ПАТ "ОТП Банк" відступив ТОВ "ОТП Факторинг Україна" право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № [NUMBER] від 03 грудня 2013 року (а.с.15-18). Приймання-передача такої вимоги підтверджується актом № 2 від 22 грудня 2014 року та реєстром боржників до договору факторингу (а.с.44-46). Відповідач була належним чином повідомлена про відступлення [PERSON] права вимоги до неї фактору - ТзОВ " ОТП Факторинг Україна" (а.с.10). Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що дослідженими матеріалами справи підтверджується факт невиконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором № [NUMBER] від 03 грудня 2013 року щодо сплати кредиту, відсотків та комісії, позивач набув права вимоги вказаної заборгованості, суд дійшов висновку, що позов є підставним і підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) судові витрати у справі слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved