Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

Позивач ПАТ "СК "АРКС" звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 13664,25 грн. шкоди, заподіяної ввнаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судовий збір в розмірі 2102,00 грн. В обгрунтування позову зазначено, що 04.09.2017 року між ПрАТ "СК "АРКС" та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №302924а7яа, за умовами якого застраховано транспортний засіб Toyota Camry, державний номерний знак [NUMBER] . 19.12.2017 року о 09-50 год. в м. Херсон, просп. Глушкова, 49 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Toyota Camry, державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] , та автомобіля Renault Megane, державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Toyota Camry, державний номерний знак [NUMBER] . Згідно довідки №3017354362358609 про ДТП та постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 26.01.2018 року дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON] . Страхувальник звернувся до ПАТ "СК "АРКС" з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою про виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту та умов страхування розмір страхового відшкодування склав 55363,75 грн., яке ПАТ "СК "АРКС" сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця була застрахована в ПрАТ "СК "Країна", яким було відшкодовано ПАТ "СК "АРКС" частину відновлювального ремонту в розмірі 41669,50 грн. Таким чином, сума збитків, які не відшкодоваі складає 13154,25 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.09.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 02.10.2020 року у зв`язку з неналежним повідомленням відповідача про розгляд справи, справу вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судовий розгляд. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подана заява про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, ухваливши заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 04.09.2017 року між АТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" за №302924а7яа, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Toyota Camry, державний номерний знак [NUMBER] (арк. справи 21-28). Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» є правонаступником АТ «Страхова компанія «АХА Страхування», що підтверджується витягом із статуту та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (арк. справи 35). 19.12.2017 року о 09-50 год. в м. Херсон, просп. Глушкова, 49 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Toyota Camry, державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] , та автомобіля Renault Megane, державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль Toyota Camry, державний номерний знак [NUMBER] , що був застрахований у ПАТ "СК "АРКС". Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 26.01.2018 року визнано [PERSON] винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, які становлять 340 грн (арк. справи 9). Страхувальник [PERSON] звернулася до АТ "СК"АРКС" з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Відповідно до рахунку №47 від 23.01.2018 року, виданого ТОВ "Авто-Плаза", розрахунку страхового відшкодування, страхового акта №АХА2351898 від 30.01.2018 року, та умов Договору страхування №302924а7яа від 04.09.2017 року розмір страхового відшкодування склав 55363,75 грн, Відповідно до платіжного доручення №416 870 від 31.01.2018 року АТ «СК «АХА Страхування», правонаступником якого є позивач, було сплачено 55363,75 грн. на рахунок ТОВ "Авто-Плаза" страхове відшкодування згідно акту №АХА2123724822 рах №47 (арк. справи 8). На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] внаслідок експлуатації транспортного засобуRenault Megane, державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПрАТ СК "Країна" згідно полісу №АК7193699. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. За правилами статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1). Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Пунктом третім частини першої статті 988 ЦК України визначено, що страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Судом встановлено, що ПрАТ СК "Країна", яке є страховиком цивільно-правової відповідальності відповідача [PERSON] згідно полісу №АК7193699, виплатило позивачу страхове відшкодування лише в розмірі 41690,50 грн. 08.08.2018 року позивач надіслав відповідачеві [PERSON] претензію про регресні вимоги з вимогою про сплату АТ «СК «АРКС» частини страхового відшкодування в розмірі 13664,25 грн. Проте ця претензія залишилась без належного реагування з боку відповідача (арк. справи 7). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі №6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці, незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Враховуючи те, що позивач, який є страховиком потерпілої особи, виконав свої зобов`язання за договором страхування наземного транспорту, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі в сумі 55363,75 грн., що становить вартість ремонту пошкодженого транспортного засобу, із яких 41699,50 грн. виплачено страховиком винної особи ПрАТ СК "Країна", суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача різниці між фактичною вартістю ремонту та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, оскільки до позивача перейшло право вимоги до відповідача у зв`язку із заміною сторони кредитора у деліктному правовідношенні в межах фактичних витрат, а страхова виплата страховика відповідача є недостатньою для повного відшкодування завданої ним шкоди. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 2102 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 23 грудня 2020 року.

Outcome: approved