Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивач за первісним позовом Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 253390,35 грн., у тому числі боргу за кредитом у розмірі 129767,47 грн., боргу по відсотках у розмірі 50482,43 грн. та пеню у розмірі 73140,45 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23.06.2008 року між Закритим акціонерним товариством "Альфа-Банк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" та [PERSON] укладений кредитний договір №490079399, за умовами якого [PERSON] надано кредитні кошти в сумі 26943,81 доларів США на придбання транспортного засобу та оплати страхової суми. В якості забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] щодо погашення кредиту та всіх інших платежів, передбачених кредитним договором, між ЗАТ "Альфа-Банк" та [PERSON] укладено договір поруки №490079399-П від 23.06.2008 року, за яким [PERSON] поручилась за належне виконання [PERSON] взятих на себе кредитних зобов'язань у повному обсязі як солідарний боржник. Враховуючи невиконання [PERSON] належним чином своїх договірних зобов'язань в частині своєчасного погашення суми заборгованості за кредитом, а також щодо щомісячної сплати відсотків за користування кредитом, позивач просить суд стягнути з [PERSON] як солідарного боржника заборгованість за кредитним договором №490079399 від 23.06.2008 року. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" про визнання договору поруки №490079399-П, укладеного між ЗАТ "Альфа-Банк" та [PERSON] 23.06.2008 року припиненим. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач за зустрічним позовом підвищив розмір процентної ставки за кредитним договором №490079399 від 23.06.2008 року без її згоди, внаслідок чого збільшився обсяг її відповідальності, тому згідно положень ст. 559 ЦК України порука припинилась. Позивач не надав підтверджень про укладення з [PERSON] додаткової угоди у зв'язку зі зміною кредитного договору, а отже позивач за зустрічним позовом вважає, що порука не діє з часу зміни умов кредитного договору, тобто з вересня 2008 року. [PERSON] вказує, що придбаний за умовами кредитного договору автомобіль, був вилучений Банком 29.12.2011 року і подальша його доля невідома. Крім того, відповідач вказує, що автомобіль було вилучено два роки тому, виплати чергових платежів призупинено теж в грудні 2011 року. Ніяких попереджень та вимог до цього часу не від Банку не надходило. Вимога №3104244-102б/б від 19.12.2013 року, що приводить позивач в первісному позові, не відповідає дійсності, бо відповідач її не отримувала. Враховуючи викладене, відповідач просить суд визнати договір поруки №490079399-П від 23.06.2008 року припиненим. Представник позивача за первісним позовом в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, направлені на адресу позивача. Відповідач за первісним позовом в судовому засіданні заперечувала проти первісного позову в повному обсязі з підстав, викладених у письмових запереченнях. Крім того, відповідач надала заяву, в якій просила залишити первісний позов без розгляду у зв'язку з повторною неявкою представника позивача, повідомленого належним чином про дату та час судового засідання. Зустрічний позов підтримала та просила суд його задовольнити. Враховуючи, що в матеріалах справи міститься клопотання ПАТ "Альфа Банк" про розгляд справи у всіх судових засіданнях без присутності представника позивача на підставі наявних доказів та матеріалів, суд відхиляю заяву відповідача про залишення первісного позову без розгляду у зв'язку з повторною неявкою представника позивача. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення відповідача за первісним позовом, суд встановив наступне. 23.06.2008 року між Закритим акціонерним товариством "Альфа-Банк" правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" та [PERSON] укладений кредитний договір №490079399, за умовами якого [PERSON] надано кредитні кошти в розмірі 26943,81 доларів США на придбання транспортного засобу та оплати страхової суми, з номінальною процентною ставкою16,99% річних та остаточною датою повернення кредиту - 23.06.2015 року. Позичальник [PERSON] в свою чергу, зобов'язався належним чином використати та повернути кредит, виплачувати Банку проценти за користування кредитом, сплачувати комісії за дії Банка, які вчиняються на користь позичальника, сплачувати неустойки та інші передбачені договором платежі та виконувати інші обов'язки, що визначені, що визначені п.п. 3-4 кредитного договору. За умовами п. 6 кредитного договору №490079399 від 23.06.2008 року, графік здійснення платежів з повернення кредиту та детальний розпис сукупності вартості кредиту з урахуванням реальної процентної ставки, абсолютного значення подорожчання кредиту, видів предмету та вартості сукупних послуг викладений в додатку №1 до Договору, який є невід'ємною його частиною В якості забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] щодо погашення кредиту та всіх інших платежів, передбачених кредитним договором, 23.06.2008 року між Закритим акціонерним товариством "Альфа-Банк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" та [PERSON] укладено договір поруки №490079399-П від 2.06.2008 року, за яким остання поручилась за належне виконання [PERSON] взятих на себе кредитних зобов'язань у повному обсязі як солідарний боржник. Відповідно до п.п. 3.1 - 3.2 Договору поруки, боржник та поручитель відповідають перед банком за порушення обов'язків, перелічених у ст. 2 цього договору, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед Банком у тому ж обсязі, що і боржник. Передбачена ст. 3.1 цього договору відповідальність поручителя настає у випадку, якщо боржник допустить прострочення виконання будь-якого з обов'язків, зазначених у пункті 2.1 цього договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручитель перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. ПАТ "Альфа-Банк" наголошує, що [PERSON] не виконує належним чином свої договірні зобов'язання в частині своєчасного внесення платежів, передбачених умовами кредитного договору. Такі обставини на думку позивача за первісним позовом свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у вказаний спосіб. Водночас [PERSON] в обґрунтування вимог зустрічного позову, вказує на те, що вона як поручитель за договором поруки №490079399-П від 23.06.2008 року не надавала згоди на збільшення основного зобов'язання за кредитним договором №490079399 від 23.06.2008 року. За змістом ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності. Зі змісту вказаної норми вбачається, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі підвищення розміру процентів, відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами, установлення (збільшення розміру) неустойки, тощо. Аналіз вказаної норми свідчить про те, що припинення поруки в разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, унаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, презюмується. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим. Відповідно до п. 2.1 Договору поруки у відповідності з цим договором поручитель поручається за виконання боржником наступних обов'язків, що виникли на підставі Основного договору або можуть виникнути в майбутньому. З матеріалів справи вбачається, що 01.09.2008 року Банк в односторонньому порядку збільшив розмір процентної ставки кредитного договору №490079399 від 23.06.2008 року з 16,99 % до 17,50% річних. Пунктом 5.4 Договору поруки, встановлено, що у разі збільшення обсягу відповідальності Боржника за Основним договором передбачена цим договором порука припиняється тільки у випадку, якщо поручитель надасть свою згоду на таке збільшення. В матеріалах справи відсутні будь-які дані про згоду поручителя на зміни у кредитному договорі щодо збільшення процентної ставки. Не свідчить про фактичну згоду відповідачки як поручителя на збільшення розміру її відповідальності у майбутньому і положення п. 2.1 договору поруки, оскільки положення вказаного договору не місять інформації про те, що така зміна умов кредитного договору повинна була здійснюватися без повідомлення поручителя і не свідчать про відмову поручителя від узгодження можливих змін. З вищенаведеного випливає, що кредитні зобов'язання були змінені зі збільшенням об'єму відповідальності без згоди поручителя за відсутністю в договорі вказівки на те, що такі зміни можливі без повідомлення поручителя. У зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови у договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком. Така позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 19.11.2011 року (справа №6-67цс11). На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку що зміна розміру процентної ставки без згоди поручителя є недопустимою. Враховуючи викладене, з огляду на те, що банком не було отримано згоди поручителя на збільшення процентної ставки за кредитним договором №490079399 від 23.06.2008 року, враховуючи положення ч. 1 ст. 559 ЦК України, суд вбачає наявність достатніх правових підстав для визнання припиненим договору поруки № 490079399-П від 23.06.2008 року, укладеного між Закритим акціонерним товариством "Альфа-Банк" та [PERSON], що зумовлює необхідність задоволення зустрічного позову і унеможливлює задоволення вимог первісного позову ПАТ "Альфа-Банк" до [PERSON], як до поручителя за договором кредиту №490079399 від 23.06.2008 року про стягнення кредитної заборгованості. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. У зв'язку з відмовою у задоволенні первісного позову, судові витрати, понесені позивачем за первісним позовом, відносяться на його рахунок. У зв'язку із задоволенням зустрічного позову, судові витрати, понесені позивачем за зустрічним позовом, відносяться на рахунок відповідача за зустрічним позовом. На підставі викладеного,

Outcome: approved