Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

Представник позивача КП «ХТМ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання в розмірі 44380,71 грн. за період з 01.11.2013 року по 30.04.2020 року, інфляційних витрат в розмірі 2043,06 грн., 3 % річних в 1232,27 грн., а також просив стягнути сплачений судовий збір. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачі проживали в квартирі [ADDRESS] з централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює КП «ХТМ». КП «Харківські теплові мережі» надає послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, згідно Закону України"Про житлово-комунальні послуги"№ 2189-VІІвід 09.11.2017року та "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630.Проте, обов`язку щодо повної та своєчасної сплати за надані послуги відповідачі не здійснюють, що призвело до утворення заборгованості за період з 01 листопада 2013 року по 30 квітня 2020 року в розмірі 44 380,71 грн. У зв`язку з простроченням виконання зобов`язань позивачем було нараховано 3% річних у сумі 1232,27 грн. та інфляційні витрати у сумі 2043,06 грн. У зв`язку з викладеним представник позивача звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 12.04.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. В судове засідання представник позивача Вірютіна О.В. , не з`явилась, надала заяву, в якій просила розглянути справу за відсутності представника КП «ХТМ», позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Через канцелярію суду надала заперечення на відзив, в яких проінформувала, що заборгованість за період з 09.02.2018 року по 30.04.2020 року складає 24 125,92 грн., інфляційні витрати 2043,06 грн., 3% річних-1232,37 грн. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , які належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, просили суд застосувати строки позовної давності до пред`явлених вимог позивача. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що відповідачі проживали в квартирі, що розташована адресою [ADDRESS] з централізованою системою теплопостачання, яке здійснює КП "Харківські теплові мережі". Так, згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, за адресою: [ADDRESS] , до 19.11.2020 року зареєстровано місце проживання [PERSON] , [INFO] та до 22.09.2020 року [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно матеріалів справи, КП «ХТМ» надавались послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, а відповідачі, в свою чергу, споживали зазначені послуги, що свідчить про наявність між ними взаємних зобов`язань. Статтею 67 ЖК України визначено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п.п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, споживач повинен своєчасно у встановлений термін сплачувати надані послуги. Як вбачається з відомості нарахувань та сплати за теплову енергію, відповідачі є споживачами послуг теплової енергії шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . З наданої позивачем відомості нарахувань та оплат за теплову енергію з урахуванням періоду платежу вбачається, що за період з 01 листопада 2013 року по 30 квітня 2020 року [PERSON] , [PERSON] мають заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 44380,71 грн. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] надали заяву 13.05.2021 року, якою фактично визнали факт несплати КП «ХТМ» коштів за послуги з опалення та підігріву води, та не заперечували, що такі послуги від позивача відповідачі фактично отримували. Разом з цим, у вказаній вище заяві відповідачі просили про застосування позовної давності у три роки до нарахованої заборгованості за надані послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання. Відповідно до положень статті 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 1 статті 260 ЦК України передбачено, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Як вбачається із частини 1 статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Частиною 1 статті 254 ЦК України передбачено, що строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Як зазначено в ч.1 та ч.2 ст.264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, позовна давність переривається у разі пред`явлення позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом є лише частина вимоги, право на яку має позивач. За змістом ст. 64 ЖК України, заборгованість по сплаті комунальних послуг підлягає стягненню з боржників у солідарному порядку. Частиною 3 статті 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Як вбачається із частини 4 вищевк азаної статті, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Частиною 5 статті 267 ЦК України передбачено, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. З матеріалів справи вбачається, що відповідачі надали заяву про застосування позовної давності у частині стягнення заборгованості за межами строку позовної давності. Представник позивача не довів, що у період до 08.02.2018 року існують поважність причин пропуску позовної давності, належних та припустимих доказів не надав. Тому, враховуючи вищевикладений аналіз чинного законодавства суд приходить до висновку, про правомірність стягнення заборгованості за період з 09.02.2018 року по 30.04.2020 рік у розмірі 24125 грн. 92 коп., а вимоги позивача, що виходять за межі зазначеного терміну, а саме за період з 01.11.2013 року по 08.02.2018 року є такими, що не підлягають задоволенню. У відповідності до ч. 2ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. В даному випадку правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням і на ці правовідносини поширюється дія ч.2ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Закріплена в п. 10 ч.3ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати житлово-комунальних послуг у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч.2ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність передбачена ч.2ст. 625 ЦК України. У зв`язку із простроченням відповідачем сплати комунальних послуг, позивачем заявлені вимоги про стягнення індексу інфляції за час прострочення та 3% річних від простроченої суми. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, а тому з [PERSON] , [PERSON] на користь КП «ХТМ» підлягає стягненню судовий збір в частковому порядку в розмірі 1305,21 грн., тобто пропорційно до розміру вимог, задоволених судом (57,5%). На підставі викладеного,

Outcome: partial