Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

27 травня 2021 року [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., Приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Коломієць В.К. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Посилається на те, що 17 травня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Коломійцем В.К. було відкрито виконавче провадження №65461532 та винесено постанови про арешт коштів боржника та про арешт майна боржника, якими накладено арешт на два рахунки відкриті на ім`я [PERSON] у АКТ "Приватбанк", на які останній отримує заробітну плату та пенсію. Вказує, що даний факт йому став відомий лише 18 травня 2021 року. Виконавче провадження відкрито за заявою стягувана - ТОВ «ФК «ЄАПБ»» на примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчиненого 05 квітня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №17610, на бланку серії НРА №628983. Вказаним виконавчим написом запропоновано стягнути з [PERSON] невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «ФК ''Європейська агенція з повернення боргів», якому Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" на підставі Договору №2241/К про відступлення прав вимоги від 07.05.2020 року відступив право вимоги за Кредитним договором №018-25503-090812 від 09 серпня 2012 року, укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] . Також, посилаючись на приписи постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 стверджує, що в момент вчинення виконавчого напису нотаріус не мав правових підстав для його вчинення, оскільки був відсутній оригінал нотаріально посвідченої угоди, документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. Крім того, вказує, що нотаріус в порушення вимог ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» вчинив виконавчий напис незважаючи на те, що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, а тому просить визнати його таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01 червня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у вказаній справі та призначено підготовче засідання на 10 годину 00 хвилин 21 червня 2021 року. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01 червня 2021 року заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, виданого 05 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М та зареєстрованого у реєстрі за № 17610, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості в сумі 23868 грн. 69 коп. у виконавчому провадженні №65461532, що перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Коломійця В.К. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 червня 2021 року в порядку витребування доказів по цивільній справі за позовом [PERSON] до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., Приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Коломієць В.К. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича належним чином завірену копію матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису №17610 від 05 квітня 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості в розмірі 23868,69 гривень. 06 липня 2021 року представником ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Виссалом В.В. надано суду відзив, згідно якого вважає позов необґрунтованим, безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. Вказує, що твердження позивача щодо пропуску вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом є помилковим, оскільки право вимоги у відповідача виникло 07 травня 2020 року і до моменту звернення відповідача до нотаріуса для вчинення виконавчого напису 05 квітня 2021 року минуло менше трьох років. Також, зазначив, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості, а ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданим ним доказів. Вважає, що ним виконано вимоги передбачені законодавством та подано приватному нотаріусу вичерпний перелік документів для вчинення виконавчого напису, а тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Просив здійснювати розгляд справи за відсутності відповідача. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 серпня 2021 року дану справу призначено до судового розгляду по суті 09 вересня 2021 року. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Бабіна І.В. позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, з підстав викладених у позові. Представник ТОВ «ФК «ЄАПБ» та треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., та приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Коломієць В.К. в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду даної справи, про поважні причини неявки суд не повідомили. Суд, заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та його слід задовольнити у зв`язку із наступним. Судом встановлено, 09 серпня 2012 року між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір № 018-25503-090812 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки, згідно умов якого позивачу було надано кредит у вигляді відновлювальної відкличної кредитної лінії у розмірі 50000 грн. та на день укладання цього договору Банк встановлює ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 10000 грн.(а.с.17-18). Відповідно до умов Договору (п.1.5) кредитування рахунку в межах Кредитної лінії, здійснюється протягом 364 календарних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у Договорі та не потребує підписання додаткових угод до Договору. Також, позивач отримав платіжну картку № [NUMBER] , строк дії Картки зазначений на лицьовій стороні Картки - жовтень 2014р. (10/14) (а.с.21). 05 квітня 2021 року приватним нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М., було вчинено виконавчий напис №17610, яким запропоновано стягнути з [PERSON] невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів», якому Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" на підставі Договору №2241/К про відступлення прав вимоги від 07.05.2020 року, відступлено право вимоги за Кредитним договором №018-25503-090812 від 09 серпня 2012 року, укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] . Пропонує задовольнити вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та стягнути з [PERSON] суму в розмірі 13486 грн., 81 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 10331 грн. 88 коп. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами, 50 грн. 00 коп. - плата за вчинення виконавчого напису, що разом становить 23868 грн.69 коп. Стягнення здійснюється за період з 07 травня 2020 року по 31 березня 2021 року (а.с.19). За вказаним виконавчим написом Приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Коломійцем В.К. 17 травня 2021 року було відкрито виконавче провадження №65461532 (а.с.16). В межах виконавчого провадження №65461532 приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Коломійцем В.К від 17 травня 2021 року винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою визначено для [PERSON] [INFO] загальну суму мінімальних витрат виконавчого провадження 208 грн. 00 коп. (а.с.27). В межах виконавчого провадження №65461532 приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Коломійцем В.К винесено постанову від 17 травня 2021 року, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника [PERSON] (а.с.28). В межах виконавчого провадження №65461532 приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Коломійцем В.К винесено постанову від 17 травня 2021 року, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику [PERSON] , у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця витрат виконавчого провадження 26463 грн. 55 коп.(а.с. 29). В межах виконавчого провадження №65461532 приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Коломійцем В.К винесено постанову від 17 травня 2021 року про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 2386,86 грн. (а.с.30). Таким чином, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Законом України «Про нотаріат», а також Законом України «Про захист прав споживачів», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року. Зокрема, за змістом ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та глави 6 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012р., для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій, а лише їх конкретизує. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису заборгованість повинна існувати та бути безспірною. Таким чином, захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів . Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Такий правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц з подібних правовідносин. При вчиненні виконавчого напису 05 квітня 2021 року нотаріус не пересвідчився у безспірності пред`явленої до стягнення заборгованості та не витребував необхідних документів у стягувача. До зазначених висновків суд приходить, виходячи з наступних мотивів. Як вбачається, з кредитного договору № 018-25503-090812 від 09 серпня 2012 року, кінцевий строк виконання зобов`язання сторонами було визначено протягом 364 днів. Статтею 207 Цивільного Кодексу України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до положень статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Окрім того, частиною 1 ст. 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 5 ст. 261 ЦК України передбачено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Як вбачається з виконавчого напису № 17610, заборгованість за усіма її складовими було стягнуто за період з 07.05.2020 року по 31.03.2021 року. При цьому, суд враховує, що відповідно до умов Договору (п.1.5) кредитування рахунку в межах Кредитної лінії, здійснюється протягом 364 календарних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої. З копії платіжної картки № [NUMBER] вбачається, що вона була дійсна до жовтня 2014 року. Відповідно трирічний строк позовної давності сплинув ще до моменту укладення між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та ТОВ «Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів» договору від 07.05.2020 року про відступлення прав вимоги за Кредитним договором №018-25503-090812 від 09 серпня 2012 року, укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] . Сам факт укладення договору про відступлення права вимоги не перериває строку позовної давності за Кредитним договором №018-25503-090812 від 09 серпня 2012 року. Будь-яких доказів переривання строку позовної давності сторонами суду не надано. Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» звернулося із заявою про видачу виконавчого напису до нотаріуса після спливу позовної давності. В постанові від 19 березня 2014 року (справа № 6-14 цс 14) Верховним Судом України висловлена правова позиція, а саме «відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору». Як було встановлено судом, серед документів наданих Товариством нотаріусу для вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, відсутній. Проаналізувавши вище наведене, а також надані суду письмові докази в їх сукупності, суд зауважує, що при вчиненні виконавчого напису 05 квітня 2021 року нотаріус не пересвідчився у безспірності пред`явленої до стягнення заборгованості та не витребував необхідних документів у стягувача. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У даному випадку, суд вважає, що представник відповідача не надав суду доказів того, що сума боргового зобов`язання на час звернення про вчинення виконавчого напису була безспірною. Як роз`яснено у п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Правильність вимог, зазначених у виконавчому напису, може бути оспорена боржником лише в позовному порядку. У цих випадках справа розглядається в позовному провадженні за участю нотаріуса, який залучається до участі у справі у якості третьої особи. За змістом ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Отже, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності заборгованості, що підлягають стягненню за виконавчими написами, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а тому позов [PERSON] слід задовольнити. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволено, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позову у розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved