Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що відповідно до укладеного договору б/н від 16.05.2012 року відповідач отримав від банку кредит у розмірі 8000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «ПриватБанк» вказує, що свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Проте, відповідач умови договору кредиту не виконав, в результаті чого, станом на 04.07.2017 року має заборгованість - 18340,05 грн., з яких: 4387,73 грн. - тіло кредиту; 6546,69 грн. - відсотки за користування кредитом; 6056,10 грн. - пеня; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 849,53 грн. - штраф (процентна складова). Добровільно заборгованість відповідачем не погашається, тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача у судове засідання не з'явився, у клопотанні від 25.07.2017 р. просить суд про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. До початку судового засідання позивач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Відповідно до п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом за матеріалами справи встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» є юридичною особою, має банківську ліцензію, свідоцтво про державну реєстрацію від 17.07.2009 р., Статут ПАТ КБ «Приватбанк», /а.с. 26,27,28,29/. Між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON], на підставі його анкети-заяви, 16.05.2012 року був укладений кредитний договір б/н. Згідно умов даного договору Приватбанк надав відповідачу кредит на суму 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок /а.с.7,8-9-23/. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 договору. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Тобто між сторонами склалися правовідносини, які регулюються ст. ст. 1054, 1048 ЦК України. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Узяті на себе зобов'язання за зазначеним договором ПАТ КБ "Приватбанк" виконав, надавши кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У свою чергу, відповідач узяті на себе зобов'язання вчасно не виконав, допустивши прострочення платежів, у результаті чого, станом на 04.07.2017 року виникла заборгованість перед банком у сумі 18340,05 грн., яка складається з: 4387,73 грн. - тіло кредиту; 6546,69 грн. - відсотки за користування кредитом; 6056,10 грн. - пеня; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 849,53 грн. - штраф (процентна складова), що свідчить про неналежне виконання своїх зобов'язань відповідачем перед банком за зазначеним договором /а.с.5-6/. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦПК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 623 ч. 1 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не виконані взяті перед позивачем зобов'язання по кредитному договору, у зв'язку з чим відповідно до ст. ст. 1050, 625 ЦК України сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Позов визнаний відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Розрахунок заборгованості позивачем не оспорюється. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в порядку ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved