Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулось до Рубіжанського міського суду Луганської області із позовом до [PERSON], яким просило стягнути з нього заборгованість за кредитним договором №003-12109-250208 від 25 лютого 2008 року у розмірі 1765 (одна тисяча сімсот шістдесят п'ять) гривень 43 (сорок три) копійки, з яких: 1459 (одна тисяча чотириста п'ятдесят дев'ять) гривень - це заборгованість по кредиту; 4 (чотири) копійки - заборгованість по процентах за користування кредитом; 306 (триста шість) гривень 39 (тридцять дев'ять) копійок - це сума заборгованості за комісією з обслуговування кредитної заборгованості, а також судові витрати. У судове засідання 09 грудня 2014 року для розгляду справи по суті позивач і відповідач не з'явились. Представник позивача у позовній заяві просив розглянути справу без його участі та не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач причини неявки у судове засідання не повідомив, а правом на подачу заперечень та доказів, якими вони обґрунтовуються не скористався. Відповідач, який був належним чином повідомлений про проведення судового засідання 17 листопада 2014 року та 09 грудня 2014 року, у вказані судові засідання не з'явився. Заяви про розгляд справи за його відсутністю не подавав і причини неявки не повідомив. А позивач, який не з`явився просив розглянути справу без його участі та наполягав на ухваленні заочного рішення. Тому, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу положень частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. А розгляд справи здійснювався на підставі наявних у справі доказів (у заочному порядку), про що судом була постановлена ухвала без виходу до нарадчої кімнати та у порядку частини п'ятої статті 209 ЦПК України занесена до журналу судового засідання. У позові, позивач вказував на те, що між ним та позивачем 25 лютого 2008 року було укладено кредитний договір. За цим договором, банк видав відповідачу 1459 (одна тисяча чотириста п`ятдесят дев`ять) гривень. Але відповідач свої зобов'язання щодо повернення отриманого кредиту, сплати процентів та комісії, належним чином не виконав. Тому, у нього утворився борг на загальну суму 1765 (одна тисяча сімсот шістдесят п'ять) гривень 43 (сорок три) копійки, яку позивач і просить стягнути на його користь, разом із судовими витратами. На основі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього дослідження, кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, суд встановив наступні обставини, та відповідно до них визначив такі правовідносини: [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER]), 25 лютого 2008 року, звернувся до публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (код ЄДРПОУ:34047020) шляхом підписання та подання анкети позичальника від 25 лютого 2008 року, якою просив видати йому кредит у розмірі 1459 (одна тисяча чотириста п'ятдесят дев'ять) гривень, з метою придбання товарів (а.с.7-9). Цього ж дня, 25 лютого 2008 року, публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" та [PERSON] уклали кредитний договір №003-12109-250208. За яким банк взяв на себе зобов'язання надати [PERSON] кредит у сумі 1459 (одна тисяча чотириста п'ятдесят дев'ять) гривень на придбання майна (згідно переліку, що вказаний у рахунку-фактурі №434/1 від 25.02.2008 р.) на строк 6 місяців, з кінцевим терміном повернення та сплаті усіх сум по 25 серпня 2008 року включно, шляхом перерахування на протязі трьох днів грошових коштів на рахунок №26003107514 ДП "Домотехніка-Луганськ" відкритий у ДФ "Експрес-Банк". А [PERSON] взяв на себе зобов'язання повернути кредит шляхом сплати не пізніше 25 числа кожного місяця, щомісячного платежу у розмірі 288 (двісті вісімдесят вісім) гривень у відповідності до графіка, що включає в себе також і плату за користування кредитом у вигляді процентів (0,01% річних), і плату за обслуговування кредитної заборгованості у вигляді комісії (3% в місяць) (а.с.5-6,10,42). Двадцять п'ятого лютого 2008 року публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" перерахував 1459 (одна тисяча чотириста п'ятдесят дев'ять) гривень на рахунок №26003107514 ДП "Домотехніка-Луганськ" відкритий у Донецькій філії АБ "ЕкспресБанк" м. Донецьк (а.с.3). Вісімнадцятого червня 2014 року публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулось до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення з нього боргу за кредитним договором у розмірі 1765 (одна тисяча сімсот шістдесят п'ять) гривень 43 (сорок три) копійки (а.с.2). Із встановлених обставин вбачається, що між публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та [PERSON] виникли цивільні (зобов'язальні) правовідносини у сфері споживчого кредитування, в яких позивач виступає кредитодавцем (виконавцем послуги кредитування), а вказаний відповідач споживачем (отримувачем вказаної послуги), та в межах яких виник спір щодо права позивача як кредитора у зобов'язанні, на повернення відповідачем, як боржником, отриманого ним кредиту, сплати належних позивачу процентів за його користування та комісії. Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору суд застосовує такі норми матеріального права, виходячи при цьому з наступних мотивів: Відповідно до положень частини першої статті 509 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. В силу положень частини другої статті 509, пункту першого частини другої статті 11 та частини першої статті 629 ЦК України зобов'язання можуть виникати з договорів, які стають обов'язковими для виконання сторонами, що їх уклали. Виходячи з положень частини першої статей 1054, 1055 ЦК України та пунктів 22,23 частини першої статті 1, частини першої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" №1023-ХІІ від 12 травня 1991 року, договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем (банком або іншою фінансової установою) та споживачем (фізичною особою) у письмовій формі, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими процентами у розмірі та порядку, що передбачений договором. При цьому, з огляду на положення статті 207 ЦК України, такий договір може бути укладений шляхом обміну сторонами одним або декількома документами, в яких зафіксовано його зміст, та які підписані обома сторонами: споживачем, як однією стороною договору, та уповноваженим на це представником кредитодавця із скріпленням печаткою кредитодавця, як другою стороною договору. А користуючись положеннями статті 628 вказаного кодексу, сторони мають право укласти договір, в якому будуть міститись елементи різних договорів (змішаний договір), тоді до відносин сторін у такому договорі, застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Так 25 лютого 2008 року, [PERSON] та публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" уклали так званий "змішаний кредитно-заставний договір" №003-12109-250208, за яким (в частині умов договору, що стосуються кредиту) банк взяв на себе зобов'язання на протязі трьох днів, з дня його укладення, надати [PERSON] кредит у розмірі 1459 (одна тисяча чотириста п'ятдесят дев'ять) гривень, а [PERSON] взяв на себе зобов'язання повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування та комісію за обслуговування кредитної заборгованості на умовах, визначних договором і графіком (а.с.5-6,42). Сторони договору встановили, що банк зобов'язується надати позичальнику кредит шляхом перерахування на протязі трьох днів з дати укладення договору, вказаних грошових коштів на рахунок №260034793 ДП "Фокстрот" ТОВ "Фокстрот" відкритий у ЛО ДАТ "Райффайзен банк Аваль" м.Луганськ (пункт 1.1, 1.4., 1.5. договору). Факт виконання банком, як кредитодавцем, зобов'язання з видачі кредиту у розмірі 1459 (одна тисяча чотириста п'ятдесят дев'ять) гривень у відповідності до умов договору, підтведжується меморіальним ордером (а.с.3). Виходячи з положень частин першої статей 526, 529 та 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу; кредитор має право приймати від боржника виконання його обов'язку частинами, якщо це встановлено договором; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позивач та відповідач, як сторони договору встановили, що кредит надається позивачем строком на 6 місяців, з кінцевим терміном повернення 25 серпня 2008 року (графік платежів), при цьому позичальник зобов'язується повертати кредит частинами, сплачувати проценти (у розмірі 0,01% річних у місяць, від суми фактичної заборгованості за кредитом), а також комісійну плату за обслуговування кредитної заборгованості (у розмірі 3% від повної суми кредиту, щомісячно) шляхом щомісячної сплати (не пізніше 25 числа кожного місяця) платежу у розмірі 288 (двісті вісімдесят вісім) гривень (пункти 1.2., 2.3.-2.9. договору). Відповідно до положень частини першої статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання (виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання). Виходячи з документів наданих позивачем (а.с.4-7,42), відповідач взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту, сплати процентів та комісії за обслуговування кредитної заборгованості, у строки та розмірах, що встановлені графіком платежів, належним чином не виконував (а.с.4). Тому у відповідача як позичальника, перед публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" як кредитодавцем, станом на 12 квітня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 1765 (одна тисяча сімсот шістдесят п'ять) гривень 43 (сорок три) копійки, з яких: 1459 (одна тисяча чотириста п'ятдесят дев'ять) гривень - це заборгованість по кредиту; 4 (чотири) копійки - заборгованість по процентах за користування кредитом; 306 (триста шість) гривень 39 (тридцять дев'ять) копійок - це сума заборгованості за комісією з обслуговування кредитної заборгованості. Зважаючи на встановлені обставини, та враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів, які б доводили зворотне, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем взятого на себе грошового зобов'язання у вигляді повернення кредиту, сплати процентів та комісії з обслуговування кредитної заборгованості, на підставі кредитного договору №003-12109-250208 від 25 лютого 2008 року (а.с.5-6), а тому вважає доведеним факт порушення права позивача, як кредитора у цьому зобов'язанні, на отримання від відповідача, як боржника, наданого йому кредиту та сплати процентів і комісійної плати за обслуговування кредитної заборгованості. Тому, матеріально-правову вимогу позивача слід визнати обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, а судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят) копійок та витрат, пов'язаних з опублікуванням оголошення про виклик відповідача у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень, які понесені позивачем по цій справі, суд вважає документально підтвердженими (а.с.1,56-57), вони підлягають стягненню на користь позивача з відповідача у повному обсязі, тобто у розмірі 663 (шістсот шістдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

Outcome: approved