Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 12 травня 2015 року між ПАТ "Альфа-Банк" та відповідачем було укладено кредитний договір № 500977297, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 21579 грн. 33 коп. на строк з 12 травня 2015 року до 13 травня 2020 року. Стверджує, що в порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, тому позичальник вимушений звернутися до суду з відповідною позовною заявою. У зв'язку з чим ПАТ "Альфа-Банк" просить стягнути з відповідача заборгованість по зазначеному договору в сумі 28893 грн. 08 коп., що утворилася станом на 13 лютого 2016 року, та яка складається з: - 21579 грн. 33 коп. - заборгованості за кредитом; - 2298 грн. 67 коп. - заборгованості за відсотками; - 3415 грн. 08 коп. - комісії; - 1600 грн. 00 коп. - штрафу (який нарахований за останні 12 місяців перед зверненням кредитора до суду), та судові витрати по справі у розмірі 1378 грн. 00 коп. Представник позивача надав до суду письмову заяву, згідно якої позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, але надала до канцелярії суду письмову заяву про відкладення розгляду справи у зв»язку з необхідністю укладення договору з адвокатом. Вирішуючи зазначене клопотання відповідача суд виходить з наступного. В ході розгляду справи відповідачем подавалась 03 серпня 2016 року заява про відкладення розгляду справи у зв'язку із необхідністю укладення угоди із адвокатом. Вказана заява була задоволена судом та в судовому засіданні було оголошена перерву. В той же день відповідач з»явилася до суду з фахівцем у галузі права й повідомила, що вказана особа є її представником та зобов»язалася надати письмові заперечення проти позову в п»ятиденний строк. 10 серпня 2016 роки через канцелярію суду відповідач надала заперечення на позовну заяву, в яких просила в задоволенні позову ПАТ «Альфа-Банк» відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень, відповідач посилається нечинність укладеного між сторонами кредитного договору, так як договір укладений з порушенням норм цивільного законодавства та за відсутності відомостей про правомірність діяльності позивача та наявності банківської ліцензії. Зазначені заперечення судом було невідкладно направлено на адресу позивача та до канцелярії суду 31 серпня 2016 року надійшла заява представника позивача за змістом якої сторона позивача не погоджується із запереченнями на позов відповідача, вважає їх необґрунтованими та безпідставними, про що надав відповідні документи, підтверджуючі наявність реєстрації позивача у встановленому законом порядку, банківської ліцензії на ведення банківської діяльності. Крім того, посилається на правові позиції Верховного Суду України з приводу презумпції правомірності договору, викладені у постановах від 10 червня 2015 року у справі № 6-449цс15 та № 6-301цс15 від 06 липня 2015 року. Таким чином, даючи оцінку повторній заяві відповідача від 06 вересня 2016 року суд приходить до висновку, що відповідач мав достатньо часу для укладення угоди на надання правової допомоги. Також, подання відповідачем до канцелярії суду письмових заперечень є підтвердженням отриманням відповідачем юридичної допомоги по даній цивільній справі, та в даному випадку відповідач зловживає своїми процесуальними правами з метою затягування розгляду справи. На підставі викладеного, згідно ст.224 ЦПК України, суд визнає повідомлені відповідачем причини неявки до суду неповажними та вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення. У зв'язку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст.526, 610 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання визнаються його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ст. 549 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 Цивільного Кодексу, якщо інше не встановлено договором. В судовому засіданні встановлено, що 12 травня 2015 року між ПАТ "Альфа-Банк" та [PERSON] укладений кредитний договір № 500977297, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 21579 грн. 33 коп. на строк з 12 травня 2015 року до 13 травня 2020 року на умовах, передбачених у цьому договорі, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 15,99 % річних (а.с.5-9). В порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 13 лютого 2016 року виникла заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 28893 грн. 08., яка складається з: - 21579 грн. 33 коп. - заборгованості за кредитом; - 2298 грн. 67 коп. - заборгованості за відсотками; - 3415 грн. 08 коп. - комісії; - 1600 грн. 00 коп. - штрафу (а.с.20). Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про надання кредиту № 500977297 від 12 травня 2015 року, що утворилася станом на 13 лютого 2016 року в сумі 28893 грн. 08., яка складається з: - 21579 грн. 33 коп. - заборгованості за кредитом; - 2298 грн. 67 коп. - заборгованості за відсотками; - 3415 грн. 08 коп. - комісії; - 1600 грн. 00 коп. - штрафу (який нарахований за останні 12 місяців перед зверненням кредитора до суду). Посилання відповідача на неправомірність та нечинність спірного кредитного договору, суд вважає їх безпідставними, оскільки в матеріалах справи наявні копії: свідоцтво про реєстрацію ПАТ «Альфа-Банк» від 24 березня 1993 року, банківської ліцензії №61 на право здійснення банківської операції, визначені ч. 1 та п.п. 5-11 ч. 2 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», які спростовують твердження відповідача про відсутність дозвільних документів в Банку на здійснення своєї діяльності. Також слід зазначити, статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину та зазначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов'язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі судового рішення. Судом не встановлено, що правомірність правочину із надання банківського кредиту № 500977297 від 12 травня 2015 року, на підставі якого відповідач отримала грошові кошти у розмірі 21579 грн. 33 грн., у передбаченому законом порядку спростована. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, Закону України "Про судовий збір" підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, тобто сторони, на користь якої ухвалено рішення, понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати, понесені останнім по справі, у розмірі по 1378 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved