Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

У лютому 2015 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON], яка на час розгляду справи має прізвище Чебукіна, про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначає, що 21.11.2005р. між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладений кредитний договір б/н, за умовами якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 3000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно п.3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт надає Банку свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і клієнт надає право Банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Підписана заява позичальника разом з Умовами надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, Пам'яткою клієнта, Тарифами складає між позичальником та банком договір, який відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України є договором приєднання. У зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами, станом на 31.01.2015р. заборгованість за кредитом становить 2992,08 грн., заборгованість по процентам становить17293,45 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача штраф відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500,00 грн. фіксована частина, 1014,28 грн. - процентна складова, а також судові витрати, які поніс позивач при зверненні до суду. Представник позивача звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити у повному обсязі з наведених вище підстав. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, заперечень проти позову суду не надав. Суд, за згодою представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 21.11.2005р. між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON], яка на час розгляду справи має прізвище Чебукіна, укладений кредитний договір б/н, за умовами якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 3000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п.3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт надає Банку свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і клієнт надає право Банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Підписана заява позичальника разом з Умовами надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, Пам'яткою клієнта, Тарифами складає між позичальником та банком договір, який відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України є договором приєднання. Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач користуючись кредитною карткою,допускав порушення зобов'язань за вказаним договором, чергові платежі здійснював не регулярно та не у розмірі, визначеному умовами договору, останні платежі були здійснені у 2006 році. Відповідно до розрахунку заборгованості, який перевірений судом і не спростований відповідачем, станом на 31.01.2015р. заборгованість за кредитом становить 2992,08 грн., заборгованість за процентамстановить 17293,45грн. Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг відповідач повинен сплатити штраф за порушення строків платежів по будь-якому зобов'язанню, зокрема, у фіксованій частині 500,00 грн. та 5% від суми заборгованості, що становить 1014,28 грн. Відповідно до ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання такого грошового зобов'язання. За положеннями ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до приписів статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ч.1, ч.4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої зобов'язання відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. З урахуванням викладеного суд дійшов до висновку, що позов про стягнення заборгованості у загальному розмірі 21799,81 грн. обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають відшкодуванню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі 243,60грн.

Outcome: approved