Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

АТ "Мегабанк" (далі - позивач) звернулося до Кам`янського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між Публічним Акціонерним товариством "Мегабанк" та відповідачем укладено кредитний договір № 89-311-850-2-17-Г від 11 серпня 2017 року, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 8620,69 грн. на строк до 09 серпня 2019 року включно, процентна ставка за користування кредитом 10,00 % річних, але відповідач належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, заборгованості не сплачує. Позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно з кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 8620,69 грн., що стверджується особистим підписом відповідача в заяві на видачу готівки від 11 серпня 2017 року. Відповідач, в порушення умов договору, своєчасно та у повній сумі не сплачував щомісячні платежі, внаслідок чого в нього виникла заборгованість, яка станом на 01 лютого 2020 року становить 6974 грн. 67 коп., з яких залишок кредиту складає - 2959,51 грн., нараховані та несплачені відсотки за користування кредитом за період з 01.11.2019 р. по 31.01.2020 р. включно - 0,75 грн., залишок нарахованої комісії за період за січень 2019 року - 135,10 грн., штраф - 3879,31 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача кредитну заборгованість у розмірі 6974 грн. 67 коп. та судові витрати у розмірі 2102 грн. Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 22 червня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено в порядку загального позовного провадження підготовче засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання з`явився, позовні вимоги визнав. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши присутніх сторін по справі, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з наступного. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що між ПАТ «Мегабанк» (правонаступником якого є АТ "Мегабанк") та відповідачем було укладено кредитний договір № 89-311-850-2-17-Г (з ануїтетними платежами) від 11 серпня 2017 року, за умовами якого відповідачу надано кредитні кошти в розмірі 8620,69 грн. на строк з 11 серпня 2017 року до 09 серпня 2019 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10 % річних (а.с. 6-7). Відповідно до п. 1.1. кредитного договору кредитодавець надає кредитні кошти в сумі та на умовах визначених договором, які позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі згідно з додатками. У розділі 2 кредитного договору наведено визначення сукупної вартості кредиту (з урахуванням процентної ставки за ним та вартості всіх супутніх послуг та інших фінансових зобов`язань позичальника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту) та реальної процентної ставки. Графік платежів наведено у додатку №1 до договору, який є невід`ємною його частиною. Відповідно до п. 1.3. кредитного договору вказаний договір є договором приєднання до правил обслуговування клієнтів в АТ «Мегабанк». Згідно з пунктом 2.8 кредитного договору за обслуговування кредитної заборгованості сплачується комісійна винагорода в розмірі 2.5 % від суми кредиту. Пунктом 2.9. кредитного договору зазначено, що розмір щомісячного платежу, який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди сплачується щомісячно, не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. Відповідно до п. 3.2.3 кредитного договору, відповідач зобов`язаний своєчасно та в повній сумі сплачувати щомісячні платежі (ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороди) за договором на передбачених договором умовах. Пунктом 4.4. кредитного договору встановлено, що у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 (дев`яносто) календарних днів кредитодавець обліковує заборгованість за кредитом в повному обсязі на відповідному рахунку простроченої заборгованості. З цього моменту позивач припиняє нарахування щомісячної комісійної винагороди, процентна ставка за кредитом встановлюється в розмірі, встановленому п. 2.11 цього договору (0,1% процента річних), а за невиконання прийнятих на себе зобов`язань щодо сплати ануїтентних платежів та комісійних винагород позичальник сплачує штраф у розмірі, передбаченому п. 6.3. цього договору. Пунктом 6.3 договору кредиту встановлено, що у разі порушення строків сплати ануїтентних платежів та/або комісійної винагороди понад 90 днів, позичальник сплачує кредитодавцеві штраф у розмірі 45 % від суми кредиту. Разом з тим, п. 6.1 кредитного договору передбачено, що за несвоєчасне погашення ануїтетних платежів кредитодавець має право нараховувати та стягувати з позичальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочки платежу від несвоєчасно сплаченої суми, при цьому розмір не може перевищувати 15 процентів суми простроченого платежу. З такими тарифами та умовами, передбаченими кредитним договором, відповідач погодився, про що власноручно підписався на кредитному договорі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як встановлено судом, що між сторонами саме в письмовій формі був укладений кредитний договір, сторонами було досягнуто згоди за істотними умовами кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами ст. 204 ЦК України створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим цей договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів ст. 526 ЦК України, мають виконуватись належним чином відповідно до закону та умов договору. Позивач перед відповідачем свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, надавши відповідачу кредитні кошти в розмірі 8620,69 грн., що підтверджується особистим підписом відповідача в заяві на видачу готівки від 11 серпня 2017 року (а.с. 9). Водночас відповідачем свої зобов`язання перед позивачем за кредитним договором виконуються не належним чином. Відповідач в порушення вимог пункту 3.2.3 кредитного договору, своєчасно та в повній сумі не сплачував щомісячні платежі (ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороди) за період з 11 серпня 2017 року по 01 лютого 2020 року включно, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка станом на 01 лютого 2020 року становить 6974 грн. 67 коп., з яких залишок кредиту складає - 2959,51 грн., нараховані та несплачені відсотки за користування кредитом за період з 01.11.2019 р. по 31.01.2020 р. включно - 0,75 грн., залишок нарахованої комісії за період за січень 2019 року - 135,10 грн., штраф - 3879,31 грн. Таким чином судом встановлено, що відповідачем порушено умови кредитного договору, а тому порушене право позивача підлягає судовому захисту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Правові наслідки порушення зобов`язання встановлені ст. 611 ЦК України. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За таких обставин суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Вирішуючи питання про судові витрати суд, крім ч. 2 ст. 141 ЦПК України, враховує положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, оскільки відповідачем до початку розгляду справи по суті визнано позов. Таким чином, 50 відсотків судового збору, сплаченого АТ " Мегабанк" при поданні позову відповідно до меморіального ордеру № 2576_4 від 05.06.2020 року сплаченого у АТ "Мегабанк", що становить 1051 (одна тисяча п`ятдесят одна) грн. підлягають поверненню їм з державного бюджету, інші 50 відсотків сплаченого судового збору суд стягує з [PERSON] на користь АТ " Мегабанк". На підставі викладеного вище,

Outcome: approved