Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-09 00:00:00

17 травня 2021 року [PERSON] звернулась до Дружківського міського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю 'Фінпром Маркет' про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Разом із позовною заявою 17 травня 2021 року позивач звернулась до Дружківського міського суду Донецької області з заявою про забезпечення позову. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила наступне. 02 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотарільного округу Остапенко Є.М. було вчинено виконавчий напис № 28384, виданий 02 грудня 2020 року щодо стягнення з неї на користь відповідача заборгованості в розмірі 21129 грн. Приморським відділом державної виконавчої служби у місті Маріуполі СМУМЮ (м.Харків) в особі головного державного виконавця Демянко О.С. було відкрито виконавче провадження № 64920191 та винесена відповідна постанова про таке відкриття 23 березня 2021 року. Про факт існування забогованності в зазначеній сумі, їй стало відомо, коли на її поштову адресу надійшов лист з виконавчої служби, який вона отримала 04 травня 2021 року. Вважає вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки ніяких кредитних договорів з ТОВ "Фінпром Маркет" не укладала, жодних вимог про наявність у неї перед ТОВ "Фінпром Маркет" боргів, не отримувала, вважає, що зазначений виконавчий напис здійснено з грубим порушенням вимог законодавства. У даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безпірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив вимоги Закону України "Про нотаріат" та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за яким стягнення заборгованності провадиться у безспірному порядку. 13 серпня 2013 року вона уклала з ПАТ "Платінум Банк" договір № 171937/0005ХSGF про відкриття банківського карткового рахунку. За умовами зазначеного договору, банком було надано поозивачу кредитний ліміт у розмірі 9000 грн., які вона сплатила. Крім того, вже сплинув строк позовної давності. Просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 24 травня 2021 року провадження в справі було відкрито в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання на 31 травня 2021 року (а.с.37-41). Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 23 червня 2021 року провадження в справі призначено до судового засідання на 14 липня 2021 року (а.с. 64-65 ). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечує щодо винесення заочного рішення (а.с.49,51,58, 60,61,76,88,92-94). Представник відповідача ТОВ "Фінпром маркет" в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час, та місце розгляду справи. Надав клопотання про врегулювання спору за участю судді та заяву в якій погодився із позовними вимогами (а.с. 84-86). Третя особа представник Приморського відділу ВДВС у місті Маріуполі Маріупольського району у Донецької області Східного МРУ МЮ м. Харків в судове засідання не з`явився, належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Надали заяву про розгляд справи у їх відсутності (а.с.75,86). Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округа Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. З огляду на таке, суд вважає за можливе відповідно до ст. 247 ЦПК України, розглянути справу у відсутності сторін, без фіксації судового процесу, на підставі наявних у суду доказів. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За загальним правилом ст.ст.15, 16 ЦК, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що виконавчий напис вчинений в місті Київ 02 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу на підставі ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року №1172, про звернення стягнення з громадянина України [PERSON] , [INFO] , місце народження - невідомо, РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , фактичне місце роботи не відоме, яка є боржником за кредитним договором № 171937/0005XSGF від 13 серпня 2013 року, укладеним з ПАТ "Платінум Банк" , ідентифікаційний код юридичної особи 2284807448 . Строк платежу за кредитним договором № 171937/0005XSGF від 13 серпня 2013 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Сума заборгованості складає 21129 грн. Дата набрання виконавчим написом законної сили 02 грудня 2020 року. Строк пред`явлення виконавчого напису до виконання - три роки. Виконавчий напис від 02 грудня 2020 року зареєстровано в реєстрі за № 28384 . Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження (ВП № 64920191 ) 23 березня 2021 року Головним державним виконавцем Приморькоговідділу ДВС у м. Маріуполі Східного МРУ МЮ (м.Харків) Демянко О.С. розглянута заява про примусове виконання виконавчого напису № 28384 від 02 грудня 2020 року та постановлено відкрити виконавче провадження за виконавчим написом відносно боржника [PERSON] (а.с.14). Проаналізувавши надані докази суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" (надалі - Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (надалі - «Порядок»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону та Глава 16 розділу ІІ Порядку. Так, згідно зі статтею 87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 Статтею 88 Закону визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами" та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Нотаріальна дія або відмова в її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови в її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст. 50 закону «Про нотаріат»). За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, по захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 закону «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення виконавчого напису нотаріусом можливе лише на підставі нотаріально посвідченого договору, за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості перед стягувачем та дотримання ним строків звернення. З урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК, ст. ст. 50, 87, 88 закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить протилежного. Боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Із аналізу наданих доказів встановлено, що виконавчий напис нотаріуса, що оспорюється, вчинений 02 грудня 2020 року щодо договору про відкриття банківського (карткового) рахунку, кредитного обслуговування 171937/0005XSGF від 13 серпня 2013 року, який був вчинений в простій письмовій формі між ПАТ "ПтБ" та позивачем, про отримання кредиту у розмірі 9000 грн. зі строком повернення до 13 серпня 2016 року (а.с.17). Зазначені обставини свідчать про те, що право вимоги за цим кредитом виникло у кредиторів з 14 серпня 2016 року. При зверненні з позовом позивач не погоджується із зазначеною в виконавчому приписі заборгованістю. Таким чином нотаріусом грубо порушені вимоги ст.88 Закону «Про нотаріат» та не додержано обов`язкових умов вчинення нотаріального напису. А саме вчинено нотаріальний напис після спливу трьох років з дня виникнення права вимоги за договором, щодо кредитного договору який не є нотаріально посвідченим, при тому що ця обставина є обов`язковою. Також ті обставини, що свідчать про неодноразову зміну сторони стягувача, оспорювання відповідачем заборгованості та повідомлення його про зміну кредитора та існуючу заборгованість свідчать про існування спору між сторонами щодо боргових зобов`язань, що виключає наявність умови про безспірність договору. Недодержання нотаріусом вищезазначених умов при вчиненні виконавчого напису є підставою для визнання зазначеного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню в судовому порядку. Висновки суду відповідають правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постановах: від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс 18); від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706 цс 19); аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду: від 03 червня 2020 року у справі № 363/568/18 (провадження № 61-49018 св 18), від 03 червня 2020 року у справі № 359/8181/18 (провадження № 61-22164 св 19) від 09.09.2020 року у справі №336/7754/18 (провадження № 61-8781 св 20). Судові витрати по справі, які сплачені позивачем при зверненні до суду, в загальній сумі складають 908,80 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору у сумі 908,80 грн.

Outcome: approved