Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

У серпні 2018 року Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» звернулися до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом, згідно якого просили стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованість за спожиті послуги на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» в сумі 25 162,95 грн., на користь Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району в розмірі 60 336,47 грн., а також судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі зареєстровані і проживають у квартирі [ADDRESS]. Позивачі зазначають, що вони виконують функції із утримання будинку, надання житлово-комунальних послуг та проведення розрахунків з квартиронаймачами житлових приміщень будинку за надані комунальні послуги. Однак, відповідачі не виконували свої обов'язки по своєчасному внесенню квартплати та плати за комунальні послуги, внаслідок чого у них виникла заборгованість. На підставі викладеного, позивачі звернулися до суду із вказаним позовом. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05.11.2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін). Копію вказаної ухвали разом із копією позовної заяви з додатками було двічі направлено відповідачам, між тим, конверти повернулися без вручення із зазначенням працівника поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання», що підтверджується довідкою Форми 2. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно висновків Європейського суду з прав людини, зазначеного у рішенні у справі «Вячеслав Корчагін проти Росії» №12307 - учасник справи, що повідомлений за допомогою пошти за однією із адрес, за якою він зареєстрований, але ухилявся від отримання судової повістки. Тому йому повинно було бути відомо про час і місце розгляду справи. Він також міг стежити за ходом його справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. Як передбачено п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Отже, у встановлений судом в ухвалі від 05.11.2018 року строк, відповідачі, будучи повідомленими належним чином, відзиву на позов не подали, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від відповідачів також не надходило. Відповідно до вимог суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані в квартирі за адресою: [ADDRESS] та користуються комунальними послугами, які надавались та надаються КП «ЦОС Шевченківського району» та КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва". Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» відповідно до рішення Київської міської ради від 22.09.2011 року №24/6240 «Про питання діяльності комунальних підприємств, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва» перейменоване з Комунального підприємства по утриманню житлового фонду господарства Шевченківської районної у м. Києві ради, зареєстрованого Шевченківської районної у м. Києві державною адміністрацією 31.10.2001 року. Відповідно до п. 2.1 Статуту, предметом діяльності позивача 2 є: забезпечення послугами газопостачання, водопостачання (водовідведення централізованого опалення до споживачів по внутрішньо будинкових мережах на підставі договорів укладених підприємством з виробниками послуг, а також на підставі договорів, укладених підприємством безпосередньо зі споживачами послуг). Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва" відповідно до рішень Київіської міської ради від 22.09.2011 року № 24/6240 "Про питання діяльності комунальних підприємств, що належать до комунальної власності територіальної громади м.Києва" та від 09.10.2014 року №270/270 перейменоване з КП "Керуюча дирекція" Шевченківської районної у м.Києві ради від 19.02.2007 року № 187. Відповідно до п.п. 2 Статуту, предметом діяльності позивача 1 є: утримання житлового і нежитлового фонду, що належить до комунальної власності територіальної громади м.Києва та закріплений за підприємством на праві господарського відання, а також обслуговування житлового і нежитлового фонду, що не належить до комунальної вланості м.Києва, на договірних засадах у встановленому законом порядку. Наданняпослуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій та інших житлово-комунальних послуг, виконання функцій балансоутримувача житлового та нежитлового фонду, укладення договорів на надання житлово-комунальних послуг, контроль за виконанням договорів у встановленому порядку. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до ч. 2-4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Виконавцями послуг є Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» та Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва». Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах та врегульовано нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та положеннями Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затверджених Постановою КМУ від 08 жовтня 1992 №572. Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями квартиронаймачі квартир багатоквартирних будинків зобов'язані щомісяця вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Згідно ст. ст. 64, 66, 67 Житлового кодексу Української РСР, сплачується плата за користування жилим приміщенням, сплачується плата за утримання будинку та прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Члени сім'ї наймача , які проживають разом із ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки , що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність. Згідно із п. 5) ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З матеріалів справи вбачається, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не в повному обсязі та несвоєчасно сплачують квартирну плату та плату за надані послуги, внаслідок чого виникла заборгованість перед Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» в сумі 14 350,21 грн. та перед Комунальним підприємством «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» в розмірі 28 279,46 грн. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, вимоги позивача Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» в частині стягнення інфляційних нарахувань 9 083,04 грн. та 3% річних 1 729,70 грн. та вимоги позивача Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» в частині стягнення інфляційних нарахувань 27 083,58 грн. та 3% річних 4 973,43 грн. за період прострочення сплати грошових коштів за житлово-комунальні послуги з [PERSON], [PERSON], [PERSON] є обґрунтованими і в цій частині позов також підлягає задоволенню. Натомість, в частині вимог позивача про стягнення коштів боргу за житлово-комунальні послуги з відповідачів [PERSON] та [PERSON] варто вказати наступне. За твердженням позивачів, вказані відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS], користуються комунальними послугами, які надавались та надаються КП «ЦОС Шевченківського району» та КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва". На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України суд здійснив звернення до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання [PERSON] та [PERSON] щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS], тобто не за адресою, за якою позивачами надавалися житлово-комунальні послуги та, відповідно, наявна заборгованість. Крім того, позивачем не долучено до матеріалів справи доказів наявності зареєстрованого права власності вказаних відповідачів на квартиру [ADDRESS] чи доказів наявності договірних відноси між позивачами та [PERSON] та [PERSON], що дало б підстави стверджувати про наявність їх обов'язку сплачувати за комунальні послуги. Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. При цьому в розумінні положень ст.ст. 77, 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування та обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Звертаючись до суду з позовом представник позивачів не надав будь - яких доказів, які надають змогу суду зробити висновок про те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є споживачем послуг, що надаються позивачами за адресою: [ADDRESS]. З огляду на викладене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення коштів з [PERSON] та [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки позивачами, в розумінні положень чинного законодавства України, не доведено, що вказані відповідачі є споживачами послуг, які надаються КП «ЦОС Шевченківського району» та КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва". Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги до [PERSON], [PERSON], [PERSON] ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України, відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] зобов'язані солідарно відшкодувати позивачам судові витрати по сплаті судового збору в сумі 518,56 грн. на користь позивача Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» та 1 243,44 грн. на користь позивача Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» Враховуючи викладене,

Outcome: partial