Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов уточнений позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «УЮТ» до [PERSON] в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість зі сплати житлово-комунальних послуг в сумі 33604,83 грн., індекс інфляції в сумі 3615,79 грн. та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 2 021,30 грн. на користь Об`єднання Співвласників багатоквартирного Будинку «УЮТ» . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідача [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Відповідачка [PERSON] як власник квартири одночасно є співвласником багатоквартирного будинку [ADDRESS] згідно зі ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку». Управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] здійснює позивач - Об`єднання Співвласників Багатоквартирного Будинку «УЮТ». Як зазначає представник позивача, відповідачка [PERSON] своєчасно та в повному об`ємі не сплачує кошти за житлово-комунальні послуги, тому за нею склалася заборгованість у розмірі 22507,73 грн., однак, відповідачка [PERSON] частково сплачувала житлово-комунальні послуги, що підтверджує визнання нею свого обов`язку оплачувати надані послуги. 29.07.2019р. відповідачці [PERSON] направлялась претензія щодо сплати заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, однак відповіді ОСББ «Уют» не отримало. Як вказує представник позивача, відповідачка у встановленому законом порядку не відмовлялась від надання послуг позивачем, доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, що б давало підстави для звільнення її від оплати, відповідачем надано не було, з оформленим Актом - претензією про неякісне надання послуг або ненадання цих послуг відповідно до ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідач на момент подання цього позову до ОСББ «Уют» не зверталась. Представник позивача ОСББ «УЮТ» - адвокат Клименко А.А. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив задовольнити повному обсязі, а також просив розгляд справи провести у його відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася про розгляд справи повідомлялася належним чином, причини неявки не повідомляла, заява про розгляд справи за її відсутності не надходила. Суд ухвалює заочне рішення за відсутності учасників справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, про що не заперечував представник позивача. В матеріалах справи міститься відзив відповідачка [PERSON] на позовну заяву ОСББ «УЮТ» в якій просила відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає про те, що позовні вимоги є недоказаними та необґрунтованими. Відповідачка [PERSON] в своєму відзиві зазначила про те, що вона не згодна з нарахуваннями позивача ОСББ «УЮТ», оскільки, на її думку, ОСББ «УЮТ» зловживаючи своїм становищем припинив нарахування плати за спожиту воду на підставі показників засобу облік та почав її нараховувати у відповідності до спожитих норм з розрахунку на 12х осіб, при тому, що у квартирі по факту проживає 6 осіб на протязі останніх 14 років. Відповідачка також вказала про те, що з 14 січня 2021 року ОСББ «УЮТ» фізично перекрив водопостачання на вказану квартиру. Також, відповідачка [PERSON] зазначила про те, що розмір плати за послуги з вивезення твердих побутових відходів для населення, яке мешкає у багатоквартирних житлових будинках у м. Одесі, виходячи з норм надання послуг, встановлюється рішеннями виконавчого комітету Одеської міської ради і також відрізняється від наведених розрахунків ОСББ «УЮТ» взагалі, та не враховують фактичне проживання в кв. [ADDRESS] шістьох, а не дванадцяти осіб, про що свідчить довідка видана Головою правління ДСТ «Ліра». Тому, виходячи з отриманих від позивача документів у тому числі Довідки про заборгованість по комунальним послугам на 01.11.2019 року та Акт звіряння взаємних розрахунків за період з 01.04.2019 - 29.02.2020, з урахуванням всіх документів справи та відсутністю належних доказів, на думку відповідачки, у позивача відсутні правові підстави для стягнення з неї зазначеної позивачем заборгованості, так як позивач діє на власний розсуд та за власним бажанням за межами правового поля. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено про те, що за відповідачкою [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідчений Восьмою одеською держконторою 19.005.1995р. за № 1-2775, що підтверджується листом Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради № 506869.72 від 19.06.2019р (а.с.10-13). Відповідачка [PERSON] як власник квартири одночасно є співвласником багатоквартирного будинку [ADDRESS] згідно зі ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку». Судом встановлено про те, що управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] здійснює позивач - Об`єднання Співвласників Багатоквартирного Будинку «УЮТ». З матеріалів справи вбачається про те, що відповідачка [PERSON] своєчасно та в повному об`ємі не сплачує кошти за житлово-комунальні послуги, тому за відповідачкою склалася заборгованість у розмірі 22507,73 грн. Разом з тим відповідачка [PERSON] частково сплачувала житлово-комунальні послуги, що підтверджує визнання нею свого обов`язку оплачувати надані послуги. 29.07.2019 відповідачу [PERSON] направлялась претензія щодо сплати заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, однак відповіді ОСББ «Уют» не отримало. Згідно ст. ст. 4, 12 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обгрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання. Статтею 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" передбачено, що управління багатоквартирним будинком полягає у вчиненні співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку. Законом України "Про житлово-комунальні послуги" також передбачено, що балансоутримувачем будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Балансоутримувач зобов`язаний в т.ч. забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі. Також відповідно до ч.2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за дінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно із ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» кожний співвласник несе\\зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Згідно положень п. 11 ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» рішення зборів співвласників є обов`язковими для всіх співвласників, включаючи тих, які набули право власності на квартиру чи нежитлове приміщення після прийняття рішення. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані виконувати рішення загальних зборів. Відповідно до ст. 15 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" співвласник зобов`язаний забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення; забезпечувати дотримання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Відповідно до ч. 6 ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За приписами ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За правилами ч. 4 ст. 319, ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно Постанови Вищого господарського суду України від 23 травня 2007 р. передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Така ж правова позиція викладена у Постанові ВСУ від 16.12.2015 року у справі №6- 2023цс15. Судом встановлено про те, що інфляційні збитки становлять у розмірі 3615,79 грн., а 3% річних становлять у розмірі 2021,36 грн., які підлягають стягнення з відповідачки на користь позивача. В свою чергу, відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України, ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За змістом ст. 77 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, позовні вимоги ОСББ «УЮТ» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України та прийняте судом рішення, на користь ОСББ «УЮТ» до [PERSON] має бути стягнуто судовий збір у розмірі 1921 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved