Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просилв стягнути з КС "Громада" на свою користь суму внеску (вкладу) на депозитний рахунок в розмірі 28000,00 грн. та заборгованість по нарахованих, але невиплачених відсотках в розмірі 16240,08 грн., що разом становить 44240,08 грн. В обгрунтування позову вказав, що 18.04.2019 р. між ним та КС "Громада" укладено договір №803 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок з можливістю довнесення, за яким ним внесено 28 тис. грн. на строк 24 місяці з процентною ставкою 29%. 18.04.2021 р. закінчився термін дії договору, та відповідно до п. 2.3.3, 3.3.3 Договору вкладу, усно звернувся до спілки з вимогою про повернення внеску та нарахованих відсотків, однак, спілка грошові кошти не повернула, внаслідок чого змушений звернутися до суду. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12.07.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд. Позивачем подано заяву про розгляд справи у відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини не явки суд не повідомляв, відзив не подано. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, ухваливши заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно із\~ст. 4 ч. 1 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 13 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності із положеннями\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1\~ст. 76 ЦПК України). Згідно із ч. 2\~ст. 77 ЦПК України\~предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними (ст. 77,\~78,\~79 ЦПК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно із ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6\~ст. 81 ЦПК України). 18 квітня 2019 року між Кредитною спілкою "Громада" та [PERSON] укладено договір №803 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок без можливості довнесення. За умовами договору вкладник вносить строковий внесок (вклад) члена кредитної спілки на депозитний рахунок до спілки, а спілка приймає внесок і зобов`язується повернути вкладникові внесок та виплатити проценти на внесок на умовах встановлених цим договором (арк. справи 11). Відповідно до п. 1.2 договору, договір укладено строком на 24 (двадцять чотири) місяці. Днем початку строку дії Договору є 18 квітня 2019 року. Днем закінчення строку дії Договору 18 квітня 2021 року. Згідно п. 2.1.1, 2.2.1, 2.3.3 вкладник зобов`язується внести грошові кошти (внесок) до спілки у розмірі 28000,00 грн. Договір укладено без можливості капіталізації процентів. Сума внеску не збільшується на суму нарахованих процентів. Процентна ставка за внеском встановлюється у розмірі 29% процентів річних. Процентна ставка - фіксована. Виплата процентів здійснюється щомісячно на вимогу вкладника, що пред`являється в усній або письмовій формі. На виконання умов договору, [PERSON] внесено 28000,00 грн., що підтверджено квитанцією №1636 від 18.04.2019 р. (арк. справи 10). Відповідно до ч.1\~ст. 1 Закону України "Про кредитні спілки", кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Згідно з ч.ч.1, 3, 5, 6\~ст. 10 Закону України "Про кредитні спілки", членами кредитної спілки можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають на території України, об`єднані хоча б за однією з ознак, зазначених у частині першій\~статті 6 цього Закону, мають повну цивільну дієздатність, з урахуванням обмежень, передбачених частиною другою цієї статті. Прийняття до кредитної спілки та виключення з її складу провадяться на підставі письмової заяви особи за рішенням спостережної ради кредитної спілки, крім випадків припинення членства у зв`язку із смертю особи або виключенням члена за рішенням загальних зборів у разі порушення ним статуту кредитної спілки. Членство у кредитній спілці настає з дня сплати особою вступного та обов`язкового пайового внесків у порядку, передбаченому статутом кредитної спілки. В першу чергу сплачується вступний внесок. У разі коли вступний та обов`язковий пайовий внески сплачено у різні дні, першим днем членства вважається день сплати обов`язкового пайового внеску. Днем припинення членства у кредитній спілці вважається день прийняття загальними зборами членів кредитної спілки або спостережною радою кредитної спілки відповідного рішення. Члени кредитної спілки мають право: брати участь в управлінні справами кредитної спілки, обирати та бути обраними до її органів управління; вносити пропозиції на розгляд органів управління кредитної спілки; одержувати від кредитної спілки кредити та користуватися іншими послугами, які надаються членам кредитної спілки відповідно до її статуту; одержувати інформацію про діяльність кредитної спілки, ознайомлюватися з річними балансами, фінансовими звітами, протоколами засідань органів управління кредитної спілки та іншими документами щодо діяльності кредитної спілки; одержувати дохід на свій пайовий внесок, якщо інше не передбачено статутом кредитної спілки; вийти з членів кредитної спілки в порядку, передбаченому цим Законом та статутом кредитної спілки (ч. 1\~ст. 11 Закону України "Про кредитні спілки"). Статтею 23 Закону України "Про кредитні спілки"\~визначено, що внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кошти, що належать членам кредитної спілки, обліковуються окремо. Кошти, що належать членам кредитної спілки, використовуються для надання кредитів членам кредитної спілки, а у разі наявності тимчасово вільних коштів членів кредитної спілки - можуть розміщуватися спілкою на депозитних рахунках в установах банків, які мають ліцензію на право роботи з вкладами громадян, і в об`єднаній кредитній спілці, а також у державні цінні папери, перелік яких встановлюється Уповноваженим органом. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої\~статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Згідно\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконанням сторонами. Відповідно до ст. 525,\~526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Щодо наявність форс-мажорних обставин. У п. 4.2. Договорів, зазначено перелік обставин, які сторони віднесли до таких, які не могли передбачити або запобігти, і на час їх дії сторони звільняються від виконання зобов`язань. Карантину в даному переліку немає. Доказів повідомлення позивача про настання форс-мажорних обставин з боку відповідача не надано. Зміни у спірні договори шляхом укладення додаткової угоди, для врегулювання питання введення карантину сторонами не укладались. Сертифікат Торгово-Промислової палати про наявність форс-мажорних обставин відповідачем не долучено. Відповідно до ч. 2 ст. 14-1 Закону України\~Про торгово-промислові палати в Україні\~форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами. Серед невичерпного переліку форс-мажорних обставин у цій нормі знаходиться і карантин. Разом з тим саме по собі запровадження всеукраїнського карантину не є підставою для звільнення від відповідальності за невиконання абсолютно всіх договірних зобов`язань. Зацікавлена сторона повинна довести, що вона не в змозі виконувати конкретні зобов`язання і що цю неможливість зумовив саме карантин. Тобто особа має обґрунтувати наявність причинно-наслідкового зв`язку між встановленим карантином та неможливістю виконання своїх зобов`язань за договором. Підсумовуючи викладене, суд резюмує, що при вирішенні питання про вплив обставин непереборної сили має бути підтверджено не факт настання таких обставин, а саме їхня здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання. На необхідність доведення обставин форс-мажору також вказується в Конвенції Організації Об`єднаних Націй про договори міжнародної купівлі-продажу товарів від 11.04.1980, яка набула чинності для України 01.02.1991 р. В статті 79 зазначеної Конвенції більше детально визначено порядок дій сторін щодо звільнення від відповідальності у випадку виникнення форс-мажору. Виходячи з наведеного, суд не бере до уваги твердження відповідача про неможливість виконання умов договору унаслідок настання форм-мажорних обставин. За змістом статей\~524,\~533-535,\~625 ЦК України\~грошовим зобов`язанням є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов`язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Виходячи з зазначеного, встановлено, що відповідач не виконав умови договорів щодо дострокового розірвання договорів, повернення коштів за договорами та нарахованих відсотків. Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком процентів, оскільки відповідачем на спростування проведеного розрахунку заперечень не надано. Розрахунок вказаних сум наданий суду позивачем відповідає вимогам закону і відповідачем не оспорений. Щодо обов`язку сплати відповідачем податку 19,5% як податковим агентом за позивача. До пасивних доходів, які оподатковуються податком на доходи фізичних осіб, належать проценти на поточний або депозитний (вкладний) банківський рахунок. Податковим агентом\~платника податку під час нарахування на його користь доходів у вигляді процентів є особа, яка здійснює таке нарахування. Доходи у вигляді процентів на суми банківських депозитних рахунків остаточно оподатковуються податковим агентом\~під час їх нарахування. Ставка\~ПДФО\~на доходи у вигляді процентів на поточний або депозитний (вкладний) банківський рахунок встановлюються у\~розмірі 18 %\~до бази оподаткування. Такі доходи також є об`єктом оподаткування\~військовим збором за ставкою 1,5 %. У строки, визначені для місячного податкового періоду, податковим агентом до бюджету сплачується (перераховується) загальна сума податку на доходи фізичних осіб, нарахованого за ставкою\~18 %\~із загальної суми процентів,\~нарахованих за податковий (звітний) місяць\~на суми банківських вкладних (депозитних) або поточних рахунків (пп. 170.4.1 ст. 170\~Податкового Кодексу України). Отже, установа, яка є\~податковим агентом, перераховує податок на доходи фізичних осіб із сум процентів, нарахованих за звітний місяць на суми банківських вкладних (депозитних) або поточних рахунків фізичних осіб. Таким чином, суд дійшов висновку, що з суми процентів, що стягуються за судовим рішенням повинні бути відраховані суми обов`язкових платежів, які КС «Громада» повинна сплатити (перерахувати) до бюджету. Суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Оскільки позивач як споживач, був звільнений від сплати судового збору при подачі даного позову на підставі ч. 3\~ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», суд вважає необхідним відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 28 вересня 2021 року.

Outcome: approved