Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що 19 червня 2008 року між ТОВ "Український промисловий банк" та [PERSON] укладений кредитний договір № 251-012/ФКВ-08, згідно якого відповідачці надано кредитні кошти у розмірі 30000,00 доларів США, на строк з 19.06.2008 року по 16.06.2023 року, банк виконав свої зобов'язання, а позичальник зобов'язувався повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Крім того, в забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, між ТОВ "Український промисловий банк" та [PERSON] укладено іпотечний договір № 251-012/Zфквіп-08 від 19.06.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Омельяненко І.В., зареєстрований в реєстрі за № 2355, згідно з яким предметом іпотеки є: земельна ділянка площею 0,1200 га, кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться за адресою: с.Колоденка, Рівненського району Рівненської області, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що належить на праві власності [PERSON]. 30 червня 2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" укладено Договір про передачу Активів та Кредитних зобов'язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку, відповідно до якого до ПАТ "Дельта Банк" перейшло право вимагати від боржника, відповідача [PERSON], виконання кредитних зобов'язань за вказаним вище кредитним договором. 05 лютого 2016 року позивач на підставі Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 52750091 дізнався про те, що 05 червня 2015 року відділом ДВС Рівненського міського управління юстиції винесено постанову № 47737857 про арешт всього майна [PERSON], в тому числі вказаної земельної ділянки. В зв'язку з тим, що вказана земельна ділянка перебуває в іпотеці ПАТ "Дельта Банк", а на неї державним виконавцем накладено арешт за іншими борговими зобов'язаннями відповідачки, позивач звернувся до суду з позовом про звільнення майна з під арешту. Представника позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з мотивів, вказаних у позовній заяві. Пояснила, що між банком і відповідачкою існують кредитні відносини. Є іпотечний договір, згідно якого вказана земельна ділянка дійсно передана в іпотеку, але з'ясувалося, що Державною виконавчою службою накладено арешт на майно [PERSON], в тому числі і на те майно, яке перебуває в іпотеці. У відповідачки є прострочення по сплаті кредиту, тому банк ставить питання про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на іпотечне майно. Наявність арешту, накладено відділом ДВС, перешкоджає банку у вирішенні питання звернення стягнення на іпотечне майно. Тому позивач і звернувся до суду з даним позовом і вона, як представник позивача, просить позов задоволити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином і в установлений строк повідомлялася про слухання справи. Причину неявки вона суду не повідомила, від неї не надійшло клопотань про відкладення розгляду справи чи слухання справи у її відсутності. Однак, в судове засідання з'явився представника відповідачки, адвокат Нікольченко Б.Б., який повідомив, що відповідачці відомо про слухання вказаної справи і вона уповноважила його представляти її інтереси. Представник відповідачки позов не визнав, вважає, що він поданий передчасно, суду не надано доказів, що права іпотекодержателя порушені. Ще немає рішення суду, про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, питання звернення стягнення на предмет іпотеки також не вирішується. Є нелогічним, що в даному позові [PERSON] є відповідачем, оскільки вона арешт не накладала і виконати рішення суду не зможе. Просить відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи - Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції - в судове засідання не з'явився, хоча належним чином і в установлений строк повідомлявся про слухання справи. Він начальника відділу надійшло клопотання про слухання справи за відсутності їх представника. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що між ТОВ "Український промисловий банк" та [PERSON] було укладений кредитний договір № 251-012/ФКВ-08 від 19.06.2008 року, згідно з умовами якого відповідачу надано кредитні кошти у розмірі 30000,00 доларів США, на строк з 19.06.2008 року по 16.06.2023 року. Крім того, між вказаними сторонами було укладено Іпотечний договір № 251-012/Zфквіп-08 від 19.06.2008 року, згідно якого [PERSON] передала в іпотеку банку належну їй земельну ділянку площею 0,1200 га, кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться за адресою: с.Колоденка, Рівненського району Рівненської області, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Даний Іпотечний договір було посвідчено приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Омельяненко І.В. і зареєстровано в реєстрі за № 2355. З 30 червня 2010 року, відповідно до Договору про передачу Активів та Кредитних зобов'язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку, до ПАТ "Дельта Банк" перейшло право вимоги по вказаному кредитному договору. 05 лютого 2016 року ПАТ "Дельта Банк" на підставі Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 52750091 стало відомо, що 05.06.2015 року Відділом державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції винесено постанову № 47737857 про арешт майна боржника, що належить [PERSON], та оголошення заборони на його відчуження, в тому числі на земельну ділянку площею 0,1200 га, кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться за адресою: с.Колоденка, Рівненського району Рівненської області, яка знаходиться в іпотеці ПАТ "Дельта Банк" (номер запису про обтяження: 9927862 від 05.06.2015 року). Станом на 10.02.2016 року відповідачка належним чином не виконує своїх кредитних зобов'язань, за нею утворилась заборгованість в сумі 276555,10 грн., в зв'язку з чим їй направлялось повідомлення про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору. Дані обставини підтверджуються документами, копії яких долучені до матеріалів справи. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як передбачено ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. А ст.516 цього Кодексу встановлює, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно ст.1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Статті 36 і 37 Закону України "Про іпотеку" передбачає вирішення сторонами іпотечного договору питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору і право іпотекодержателя задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Відповідно до ст.60 ч.1 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що накладення арешту на майно [PERSON], яке перебуває в іпотеці у ПАТ "Дельта Банк", порушує право банку, як іпотекодержателя, на переважне перед іншими кредиторами право задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки, шляхом позасудового врегулювання на підставі договору, вимога позивача про звільнення майна з під арешту відповідає вимогам закону, позов є обґрунтованим, доведеним належними доказами, а тому підлягає до задоволення. В зв'язку з задоволенням позову, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки належить стягнути судовий збір, який був сплачений позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved