Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

ПАТ КБ ПриватБанк звернулося до суду з позовом, в якому просить: стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ КБ ПриватБанк заборгованість у розмірі 25158,08 доларів США, що за курсом 21.10 відповідно до службового розпорядження НБУ від 09.06.2015 року складає 530835,44 грн. за кредитним договором № DZHCGA00000512 від 03.08.2007 року, а також судовий збір у справі. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 03.08.2007 року між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] було укладено кредитний договір № DZHCGA00000512, відповідно до якого [PERSON] 03.08.2007 року отримав кредит у розмірі 23237,50 доларів США строком до 02.08.2017 року, а також зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме видав [PERSON] кредит у розмірі 23237,50 доларів США. В порушення умов кредитного договору та законодавства України, [PERSON] свої зобов'язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань, [PERSON], станом на 09.06.2015 року, має заборгованість 25158,08 доларів США грн., яка складається з наступного: 14075,32 доларів США заборгованість за кредитом; 5673,90 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 278,73 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 3920,84 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи, відповідно Договору: 11,85 доларів США - штраф (фіксована частина); 1197,44 доларів США - штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобовязань за Договором № DZHCGA00000512 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір поруки, відповідно до якого відповідач-2 як поручитель по договору на добровільних засадах взяла на себе зобов'язання перед позивачем відповідати по зобов'язанням відповідача-1, які виникли з умов Договору № DZHCGA00000512. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні обґрунтуванню позову, крім того пояснив, що 03.08.2007 року Банком було надано кредит [PERSON], шляхом видачі готівки через касу банку у сумі 22000,00 доларів США на ремонт житлового будинку, а також у розмірі 1237,50 доларів США на сплату страхових платежів у випадку та в порядку, встановленому Кредитним договором. Також зазначив, що Кредитним договором передбачалося договірне списання грошових коштів для погашення кредитної заборгованості, у тому числі із всіх поточних (карткових) рахунків позичальника. Згідно банківської виписки по рахунку [PERSON], останній платіж по кредиту було здійснено 24.07.2013 року. Вважає, що ПАТ КБ "ПриватБанк" не пропустив встановлений законодавством строк звернення до суду із вимогами до позичальника та поручителя, які є відповідачами у справі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та просив суд відмовити ПАТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала у повному обсязі, просила суд застосувати строк позовної давності щодо стягнення неустойки (пені, штрафів) та відмовити ПАТ КБ «ПриватБанк» в задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені у розмірі 3920,84 доларів США та штрафів у розмірі 11,85 доларів США (фіксована частина), 1197,44 доларів США (процентна складова) у звязку зі спливом спеціального строку позовної давності в один рік. Також зазначила, що відповідачі по справі не отримували вимогу Банку про дострокове погашення кредитної заборгованості. Крім того, на момент видачі [PERSON] валютного кредиту позивач - ПАТ КБ "ПриватБанк" не мав відповідної банківської ліцензії на здійснення зазначеної операції, а тому посилається на недійсність кредитного договору. Заперечувала проти заявленої позивачем суми заборгованості по кредиту, вказуючи на безпідставність вимог Банку в частині стягнення страхових платежів, а також черговості зарахування Банком сплачених відповідачем-1 платежів по кредиту. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала та просила суд відмовити ПАТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні позовних вимог. Також зазначила, що вона не отримувала від Банку письмову вимогу про дострокове погашення усієї кредитної заборгованості. Тому з цих підстав вважає, що її порука припинилася, оскільки Банк пропустив строк звернення до суду із вимогами до неї, як до поручителя. Вислухавши представника позивача, представника відповідача та відповідачів, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 03.08.2007 року між ЗАТ КБ ПриватБанк (правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк") та відповідачем-1 [PERSON] було укладено кредитний договір № DZHCGA00000512 (надалі по тексту - "Кредитний договір"), відповідно до п. 7.1. якого Банк зобов'язувався надати позичальникові ([PERSON]О.) грошові кошти в розмірі 23237,50 доларів США на наступні цілі: 22000,00 доларів США на ремонт житлового будинку, а також у розмірі 1237,50 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п.2.1.3, 2.2.7 даного Договору, зі сплатою відсотків за користування Кредитом у розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,04% від суми виданого кредиту, відсотків за дострокове погашення кредиту згідно з п.3.11 даного Договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.6.2 даного Договору, що підтверджується Кредитним договором №DZHCGA00000512 від 03.08.2007 року (а.с.13-14). Відповідно до п.2.2.2 Кредитного договору, позичальник зобов'язується сплатити відсотки за користування Кредитом відповідно до п. 7.1, 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 3.1, 3.2 даного Договору. Повну сплату відсотків за користування Кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення Кредиту. Згідно п. 2.2.5, 2.3.5 Кредитного договору позичальник доручає Банку списувати кошти із всіх своїх поточних рахунків позичальника у валюті Кредиту або у валюті, відмінної від валюти кредиту, при наявності на них необхідної суми коштів, не наданих у Кредит, у межах сум, які підлягають сплаті Банку за цим Договором, при настанні строків платежів (здійснювати договірне списання), передбачених умовами. Списання коштів здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку. Пунктом 2.2.10 Кредитного договору передбачено, що при настанні випадків, передбачених п.2.3.3 даного Договору, позичальник зобов'язується достроково погасити заборгованість перед Банком у повному обсязі. Відповідно до п. 4.1 Кредитного договору, при порушенні позичальником будь-якого зобов'язання, передбачених п.п.2.2.2, 2.2.3 даного Договору банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видавався в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати. Відповідно до заяви на видачу готівки № 1 від 03.07.2007 року відповідач-1 [PERSON] отримав кредит у розмірі 22000,00 доларів США (а.с.28). В якості забезпечення зобовязань позичальника за Кредитним договором, 03.08.2007 року між ЗАТ КБ ПриватБанк (правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк") та [PERSON] було укладено Договір поруки № DZHCGA00000512/1, відповідно до умов якого [PERSON] зобов'язалась відповідати у повному обсязі за виконання [PERSON] усіх зобов'язань, що виникли з Кредитного договору DZHCGA00000512 від 03.08.2007 року, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків, що підтверджується договором поруки № DZHCGA00000512/1 від 03.08.2007 року (а.с.16). Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України однією з форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки, у вигляді штрафу або пені. Частина 1 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу [PERSON] кредит у зазначеному розмірі. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] отримав кредит на визначені у Кредитному договорі цілі, що також не заперечувалося ним в судовому засіданні, але належним чином він не виконував зобов'язання щодо погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором №DZHCGA00000512 від 03.08.2007 року, згідно з яким заборгованість [PERSON] станом на 09.06.2015 року становить 25158,08 доларів США грн., яка складається з наступного: 14075,32 доларів США заборгованість за кредитом; 5673,90 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 278,73 доларів США заборгованість по комісії; 3920,84 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи, відповідно Договору: 11,85 доларів США - штраф (фіксована частина); 1197,44 доларів США - штраф (процентна складова). З матеріалів справи вбачається, що останній платіж для погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором було здійснено 24.07.2013 року, що підтверджується банківською випискою по рахунку № 29092050298933 за період з 03.08.2007 р. по 20.10.2015 року (а.с. 29). Посилання представника відповідача на не здійснення відповідачем [PERSON] останнього платежу по кредиту 24.07.2013 року в сумі 0,08 доларів США суд не приймає до уваги, оскільки умовами кредитного договору (п.2.2.5 та 2.3.5) було передбачено договірне списання з будь-якого поточного або карткового рахунку відповідача [PERSON] грошових коштів на погашення кредитної заборгованості. Крім того, суд не приймає до уваги твердження представника відповідача та відповідача [PERSON] про недійсність кредитного договору за відсутністю у позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" на дату видачі кредиту банківської ліцензії на здійснення операції з видачі валютного кредиту, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Враховуючи те, що на дату розгляду даної справи недійсність кредитного договору законом не встановлена та відсутнє відповідне рішення суду про визнання його недійсним, тому доводи представника відповідача є безпідставними. Згідно ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і будь-кого з них окремо. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.1, 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпечуваного нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Доводи представника відповідача та відповідача [PERSON] про припинення поруки за Договором поруки № DZHCGA00000512/1 від 03.08.2007 р. у звязку із пропуском Банком строку для звернення до суду з даним позовом до неї, як до поручителя, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки згідно п.п. 11, 12 Договору поруки №DZHCGA00000512/1 від 03.08.2007 року, цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобовязання за Кредитним договором. Порука за цим договором припиняється після 5 (пяти) років з дня настання терміну повернення кредиту за Кредитним договором. Крім того, у відповідності до ч.2 ст. 1050 ЦК України, яка передбачає право позикодавця вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу, у звязку із порушенням відповідачем [PERSON] своїх зобовязань за Кредитним договором №DZHCGA00000512 від 03.08.2007 року, а також сплатою [PERSON] за кредитним договором останнього платежу 24.07.2013 року, у позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» виникло право вимоги до позичальника [PERSON] та поручителя [PERSON] стосовно дострокового повернення усієї суми кредиту, включаючи відсотки за користування кредитом, комісій, винагород, неустойки та інших платежів, передбачених Кредитним договором. З позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] та [PERSON] за Кредитним договором №DZHCGA00000512 від 03.08.2007 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду 22.09.2015 року. Отже, відсутні підстави для визнання поруки припиненою за Договором поруки №DZHCGA00000512/1 від 03.08.2007 року, укладеному між ЗАТ КБ ПриватБанк (правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк") та [PERSON] Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст. 258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). На підставі ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. В звязку з тим, що відповідач [PERSON] відповідно до договору поруки №DZHCGA00000512/1 від 03.08.2007 року взяла на себе обовязок відповідати за зобовязаннями [PERSON], що випливають із Кредитного договору №DZHCGA00000512 від 03.08.2007 року, суму заборгованості за кредитом у сумі 14075,32 доларів США, що становить 296989,25 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 5673,90 доларів США, що становить 119719,29 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 278,73 доларів США, що становить 5881,20 грн., заборгованість за пенею, в межах одного року строку позовної давності, тобто за період з 11.06.2014 року по 09.06.2015 року в сумі 2532,41 доларів США, що становить 53433,85 грн., належить стягнути у солідарному порядку з обох відповідачів у справі. У частині стягнення з відповідачів на користь позивача штрафу, відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 11,85 доларів США - штраф (фіксована частина); 1197,44 доларів США - штраф (процентна складова), вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Дана позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року № 6-2003цс15. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідачів [PERSON] та [PERSON] у рівних частинах слід стягнути на користь позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 7140 грн.

Outcome: partial