Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

04 вересня 2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором №DZHCGA00000489 від 09 липня 2007 року в розмірі 114355,23 грн., та сплачені судові витрати. На обґрунтування позову зазначено, що 09 липня 2007 року ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] уклали кредитний договір № DZHCGA00000489, за умовами якого банк зобовязався надати відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 8800 доларів США на строк до 08 липня 2017 року, а [PERSON] зобовязалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. Згідно кредитного договору [PERSON] повинна була щомісячно надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами згідно кредитного договору. У разі порушення позичальником своїх зобовязань за кредитним договором [PERSON] зобовязалася сплатити банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. В забезпечення виконання відповідачем [PERSON] своїх зобовязань за договором №DZHCGA00000489, 09 липня 2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки. В порушення умов кредитного договору, [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором не виконала, а саме не здійснювала погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядки та строки. У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань станом на 24 червня 2014 року утворилася заборгованість в розмірі 6968,809 доларів США, яка складається з наступного: 4993,55 доларів США - заборгованість за кредитом; 1975,25 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також утворилася заборгованість в розмірі 31496,19 грн., яка складається з наступного: 6088,70 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 19724,06 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 250,05 грн. штраф (фіксована частина), 5433,38 грн. штраф (процентна складова). Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні позов підтримував, надав пояснення, аналогічні його обґрунтуванню, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково та пояснила, що з 2004 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] У 2006 році вони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільне проживання та ведення спільного господарства. Вона має дорослих дітей від попередніх шлюбів: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] також має дочку від попереднього шлюбу. 09 липня 2007 року вона дійсно уклала з ПАТ КБ "ПриватБанк" кредитний договір, за яким отримала від банку кредитні кошти в сумі 8000 доларів США для ремонту належної її сину квартири. В забезпечення виконання нею своїх зобовязань за цим кредитним договором вона передала банку в іпотеку належну їй квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. На момент укладення кредитного договору вона проживала разом із своєю матір'ю у квартирі, розташованій [ADDRESS], а сини проживали у [INFO]. Оскільки на момент отримання кредиту вона перебувала у шлюбі з [PERSON], працівники банку попросили в неї копію його паспорту, яка в неї була і вона її надала банку. Їй невідомо, з якою метою працівники банку вимагали від неї копію паспорту [PERSON] і хто оформив та підписав договір поруки з [PERSON], який взагалі нічого не знав по кредит. Вона від імені [PERSON] договір поруки не підписувала і взагалі не знала, що від імені чоловіка був оформлений договір поруки. Два роки вона виконувала умови кредитного договору, повертаючи банку кредитні кошти та сплачуючи відсотки за користування кредитом. Перестала погашати кредит, коли збільшився курс долару по відношенню до гривні. Вона запропонувала банку продати її квартиру і отримані від продажу кошти зарахувати на погашення кредиту. Проте, банк два роки шукав покупців і не продавав квартиру, але продовжував нараховувати їй відсотки за користування кредитними коштами та інші платежі. Квартира була продана за 5000 доларів США, які банк зарахував на погашення заборгованості за кредитним договором, але при цьому заборгованість за кредитом повністю погашена не була, бо у першу чергу кошти були зараховані на погашення відсотків, комісії та пені. В теперішній час вона не має власного житла, нерегулярно отримує заробітну плату і їй нічим платити по кредиту. [PERSON] стало відомо про існування договору поруки та кредитного договору, коли з його заробітної плати на підставі заочного рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська суду від 15 січня 2015 року стали утримувати кошти в рахунок погашення її кредиту. Вона не згодна із сумою пені, яку нарахував банк, та із штрафами. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що він не підписував 09 липня 2007 року договір поруки з ПАТ КБ "ПриватБанк". У 2017 році, коли з його заробітної плати почали утримувати кошти, йому стало відомо про те, що з нього заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 15 січня 2015 року стягнуто кредитні кошти на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" за кредитом, що був взятий його колишньою дружиною [PERSON], з якою вони разом не проживають з 2006 року, а у 2011 році розірвали шлюб. З моменту припинення сімейно-шлюбних відносин вони з [PERSON] більше разом не проживали, спільне господарство не вели, загального бюджету не мали. Станом на 09 липня 2007 року від проживав у [INFO]. Він ніколи не проживав у [INFO]. Він та [PERSON] проживали разом з 2004 року по 2006 рік у квартирі [ADDRESS], яка була придбана його батьками. Потім його батьки продали цю квартиру та купилу квартиру [ADDRESS]. Просить відмовити в задоволенні позову та стягнути з позивача на його користь витрати в сумі 2971,20 грн. за проведення судово-почеркознавчої експертизи, яка підтвердила те, що він не підписував договір поруки. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 09 липня 2007 року Закрите акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк", та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір №DZHCGA00000489, за умовами якого [PERSON] отримала від позивача на строк до 08 липня 2017 року кредитні кошти у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 8800 доларів США на наступні цілі: 8000,00 доларів США на ремонт квартири, а також 800,00 доларів США на сплату страхових платежів у випадку та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 кредитного договору, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1,5% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати 0,20% від суми наданого кредиту, відсотків за дострокове погашення кредиту згідно п. 3.11 договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно п. 6.2 договору (а.с. 16-18). Пунктами 2.2.2 та 2.2.3 кредитного договору було передбачено, що позичальник зобовязується сплатити відсотки за користування кредитом, повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту, а також сплатити банку винагороду згідно п. 7.1 та 6.2 кредитного договору. Згідно п. 7.1 кредитного договору [PERSON] зобовязалася з 20 по 25 число кожного місяця надавати банку кошти у розмірі 127,08 доларів США (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди. Пунктом 7.3 кредитного договору було передбачено, що забезпеченням виконання позичальником зобовязань за кредитним договором виступає іпотека квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Згідно п. 7.4 кредитного договору при порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредиту, передбачених пп.. 1.1., 2.2.4, 2.3.3 договору, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 2,43% на місяць, розраховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідальність сторін передбачена розділом 4 кредитного договору. Відповідно до п. 4.1 при порушенні позичальником будь-якого зобовязання, передбачених п.п. 2.2.2., 2.2.3. договору , банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється у гривні. У випадку, якщо кредит надається в іноземній валюті, пеня сплачується у гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати. Згідно п. 5.4 кредитного договору при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому із грошових зобовязань , передбачених кредитним договором більше ніж на 30 днів, у звязку з чим банк буде вимушений звертатися до суду , позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.6-10), а також виписок по комісії та пені, які перевірені судом, станом на 24 червня 2014 року прострочена заборгованість відповідачів перед ПАТ КБ "ПриватБанк" за кредитним договором №DZHCGA00000489 від 09 липня 2007 року становить 114355,23 грн. та складається з наступного: заборгованість за кредитом - 4993,55 доларів США, що за курсом НБУ станом на 24 червня 2014 року (11,8912 грн. за 1 долар США) еквівалентно 59379,31 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 1975,25 доларів США, що еквівалентно 24485,72 грн., заборгованість по комісії - 6088,70 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором - 19724,06 грн., яка нарахована за період з 11.09.2012 року по 24.06.2014 року, штраф (фіксована частина) - 250,05 грн., штраф (процентна складова) 5433,38 грн. Як пояснила у судовому засіданні відповідач [PERSON], передана в іпотеку банку квартира [ADDRESS], була продана позивачем і грошові кошти, отримані від продажу квартири, зараховані на погашення заборгованості за кредитним договором. Зазначені позивачем [PERSON] обставини підтверджуються розрахунком заборгованості, згідно якого 25 жовтня 2011 року відбулося зарахування грошових коштів на погашення тіла кредиту, простроченої заборгованості за тілом кредиту, заборгованості за відсотками, пенею та комісією. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Частинами 1 та 3 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Як вбачається із наданої представником позивача виписки, пеня за кредитним договором в розмірі 19724,06 грн. нарахована за період з 11.09.2012 року по 24.06 2014 року. Відповідно п.1 ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Верховним судом України у справі № 6-160цс14 висловлена правова позиція про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду та починається від дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Згідно виписки, розмір пені за кредитним договором за останні 12 місяців перед зверненням банку до суду (04 вересня 2013 року) становить 8569,85 грн., яка нарахована за період з 04 вересня 2013 року по 24 червня 2014 року. Суд вважає, що за кредитним договором існує заборгованість в розмірі 103699,76 грн., яка складається з наступного: 59379,31 грн. - заборгованість за кредитом, 24485,72 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 6088,70 грн. - заборгованість по комісії, 8569,85 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 250,00 грн. штраф (фіксована частина), 4926,18 грн. штраф (процентна складова 5% від заборгованості в розмірі 98523,58 грн). Що стосується позовних вимог ПАТ КБ ПриватБанк про стягнення заборгованості за кредитним договором № DZHCGA00000489 від 09 липня 2007 року з відповідача [PERSON]В, як з поручителя за договором поруки № DZHCGA00000489/1 від 09 липня 2007 року (а.с. 19), то в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Згідно висновку експерта № 1616-17 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи від 14 липня 2017 року (а.с. 113-120), підпис від імені [PERSON] у графі "Поручитель" договору поруки № DZHCGA00000489/1 від 09 липня 2007 року, оформленого Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" з [PERSON], виконаний не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням його справжнього підпису. Суду не надано інших доказів на підтвердження того, що між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладався договір поруки в забезпечення виконання відповідачем [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором №DZHCGA00000489 від 09 липня 2007 року. Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність будь-яких зобовязань у [PERSON] перед ПАТ КБ "ПриватБанк", оскільки між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] договір поруки № DZHCGA00000489/1 від 09 липня 2007 року не укладався. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] має бути стягнуто на користь позивача сплачений судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам, а з позивача на користь відповідача [PERSON] належить стягнути витрати за проведення судової почеркознавчої експертизи в сумі 2971,20 грн.

Outcome: partial