Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

в обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 24.03.2010 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно ст.ст. 526,527,530 Цивільного кодексу України зобов»язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв»язку із зазначеними порушеннями зобов»язань за кредитним договором відповідач станом на 31.10.2015 року має заборгованість 14271,74 грн., що складається : 5335,83 грн. - заборгованість за кредитом; 7080,11 грн. -заборгованість по процентам за користування кредитом; 700,00 грн. -заборгованість за пенею та комісії, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг -500.00 грн. штраф (фіксована частина); 655,80 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 14271,74 грн. за кредитним договором та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання подав заяву, просить задовольнити позовні вимоги та провести судовий розгляд справи без його участі, в звязку з неможливістю бути присутнім в судовому засіданні. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позивача не визнав, вважає їх безпідставними, оскільки позивачем не надано суду доказів того, що відповідач отримав від банку грошові кошти в сумі 5000 грн.. Бажання отримати кредитну картку, не свідчить про отримання коштів від банку. В заяві-анкеті заповненій відповідачем зазначено кредитний ліміт за платіжною карткою «Універсальна»/голд"0",також позивачем не надано суду оригіналу договору Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по даній справі, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" встановлено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договором) між клієнтом та банком. Згідно ст.627 ЦК України, а також статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договори про надання кредиту укладаються на власний розсуд кредитодавця і позичальника та з урахуванням вимог цивільного та банківського законодавства, статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" та Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 року N 168. Згідно ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст.208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичними і юридичними особами. Згідно ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін, має бути досягнуто згоди. Стаття 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Недотримання саме відповідних статей цивільного законодавства юридичною особою про видачу коштів тягне за собою негативні наслідки на вчинення правочину. Як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] 24.03.2010 року підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку із зазначенням бажаного кредитного ліміту за платіжною карткою кредитка «Універсальна»/голд «0» гривень. Проте доказів того, що відповідач отримав вказану кредитку картку, кошти в сумі 5000 грн., про які зазначається у позовній заяві, суду не надано. Із відповіді банку слідує, що оригінал договору про приєднання до умов та правил банківських послуг від 24.03.20101року укладений між банком і відповідачем загублено в архівах банку. Вимога суду надати як доказ підтвердження перерахунку банком коштів в сумі 5000грн. на ім»я відповідача банком проігнорована. Якщо договір як основний доказ заключення правочину відсутній, відповідно для сторін не створюються права та обов»язки, так як невідомо їх зміст та умови, в тому числі і істотні умови. Не зрозумілим є розрахунок заборгованості, який додається до позовної заяви станом на 31.10.2015 року, починаючи з 14.05.2013 року, де зазначається сальдо простроченої заборгованості за кредитом 0,00 грн. при процентній ставці поточної заборгованості 30%. Посилання позивача на фото відповідача з кредитною карткою не є доказом отримання ним кредитних коштів і не може прийматись судом як належний доказ по заявленим позовним вимогам. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення по справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виник спір. Оскільки позивачем не доведено отримання відповідачем кредитної картки «Універсальна»/голд , а також кредитних коштів в сумі 5000 грн., не надано самого кредитного договору від 24.03.2010року без номеру, на який посилається позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог, тому заявлені вимоги банку судом визнаються необґрунтованими та не підлягаючими задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed