Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

11 липня 2016 року позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] управління Держгеокадастру в Одеській області, СВК «Хлібороб», треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору - відділ Держгеокадастру у Красноокнянському районі Одеської області, Красноокнянська районна державна адміністрація Одеської області, Чорнянська сільська рада про припинення права власності на земельну ділянку, посилаючись на те , що у грудні 2011 року та на початку 2012 року вони звернулися до Красноокнянської райдержадміністрації з заявами про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність площею до 2 га ріллі кожному для ведення особистого селянського господарства із земель запасу (за межами населених пунктів) на території Чорнянської сільської ради, на що розпорядженнями від 13.12.2011 року №676/А-2011, від 03.04.2012 року №179/А-2012, від 23.03.2012 року №154/А-2012 отримали відповідний дозвіл. У квітні 2012 року між ними та ДП «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» було укладено договір на складання проекту землеустрою щодо відведення їм земельних ділянок загальною площею 8,75 га ( по 1,25 га кожному) . У 2013 році відомості про земельні ділянки були внесені до Єдиного державного реєстру «Державний земельний кадастр», що є результатом присвоєння кадастрового номеру земельної ділянки та закріплення за відповідною особою. На початку 2014 року технічна документація була виготовлена і надана [PERSON] управлінню Держгеокадастру в Одеській області, якому з 01 січня 2013 року надано повноваження щодо розпорядження землями даної категорії, із заявами про затвердження документації із землеустрою та передачі безоплатно у власність вищевказаних земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель державної власності на території Чорнянської сільської ради Красноокнянського району Одеської області (за межами населеного пункту). Однак 27 травня 2016 року [PERSON] управлінням Держгеокадастру в Одеській області їм було відмовлено у затвердженні технічної документації , так як було встановлено, що вищевказані земельні ділянки відносяться до земель колективної власності, право власності на які посвідчено Державним актом на право колективної власності на землю серії ОД-15 №0013, виданим колективному сільськогосподарському підприємству ім.Дзержинського, та який було зареєстровано у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №7 ,а у власність можуть бути передані лише ті земельні ділянки, які перебувають у державній власності. Наявність зазначеного державного акту ,яким встановлено право колективної власності, яке не передбачено ні Конституцією України ,ні Цивільним кодексом України, унеможливлює реалізацію їх права на безоплатну приватизацію земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства. Тому вони просили припинити право колективної власності на вказані земельні ділянки з вищезазначених підстав. Позивач [PERSON], який одночасно представляв інтереси інших позивачів у справі, у судовому засіданні на позовних вимогах наполягав і дав пояснення, аналогічні вищевикладеному. Представник відповідача - [PERSON] управління Держгеокадастру в Одеській області в судове засідання не зявився, але від нього надійшли заперечення проти позову в частині зазначення [PERSON] управління Держгеокадастру в Одеській області відповідачем по даній справі, посилаючись на те, що основними учасниками процесу паювання земель колективної власності КСП ім.Дзержинського були Чорнянська сільська рада Красноокнянького району Одеської області та Красноокнянська райдержадміністрація Одеської області, а [PERSON] управлінням Держгеокадастру в Одеській області жодного рішення стосовно розпаювання земель колективної власності не приймалось, тому заявлені до [PERSON] управління, як відповідача, вимоги, на його думку, є безпідставними /а.с.113-119/. Представник СВК «Хлібороб» [PERSON] позовні вимоги визнав повністю та повідомив, що він з 1998 року по 2000 рік працював головою КСП ім..Дзержинського Красноокнянського району, правонаступником якого є СВК «Хлібороб» .Під час роботи головою КСП ім..Дзержинського саме державного акту на право колективної власності на землю він не бачив,можливо тому,що на той час від КСП ім..Дзержинського відділявся КСП ім..Шевченка(с.Дігори) і цей акт якимось чином переоформлявся. При цьому йому відомо,що масив земель, де надали ділянки позивачам , спочатку відносився до земель колективної власності, а потім ці ж землі передали до земель запасу ,а із земель запасу таку ж площу передали у колективну власність. Однак це належним чином, мабуть , не оформили,тому вони не мають будь-яких претензій до позивачів і не заперечують проти задоволення позову. Представник третьої особи - відділу Держгеокадастру у Красноокнянському районі Одеської області проти задоволення позовних вимог не заперечував, посилаючись на те, що у чинному законодавстві відсутнє право колективної власності на землю, а тому позов підлягає задоволенню. В подальшому в судове засідання не зявився, однак від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Представники третіх осіб: Красноокнянської районної державної адміністрації Одеської області та Чорнянської сільської ради Красноокнянського району Одеської області в судове засідання не зявились, однак від них до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність. Проти задоволення позову не заперечують /а.с.87, 123/. Судом були встановлені факти і відповідні їм правовідносини. 13 грудня 2011 року розпорядженням Красноокнянської райдержадміністрації Одеської області №676/А-2011 позивачам [PERSON], [PERSON] та [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею до 2 га ріллі кожному із земель запасу на території Чорнянської сільської ради Красноокнянського району Одеської області (за межами населеного пункту) /а.с.45/. Крім того, розпорядженнями Красноокнянської райдержадміністрації Одеської області від 23 березня 2012 року №154/А-2012 та від 03 квітня 2012 року №179/А-2012 - позивачам [PERSON], [PERSON], а також [PERSON] та [PERSON] відповідно, надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею по 1,25 га ріллі кожному із земель запасу на території Чорнянської сільської ради Красноокнянського району Одеської області (за межами населеного пункту) /а.с.54, 63/. У 2012 році ДП «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» на підставі договору №799 від 02.04.2012 року було виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність позивачам, який у квітні 2013 року було погоджено із відділом Держземагенства у Красноокнянському районі /а.с.66-72/. На підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок були присвоєні відповідні кадастрові номери: 5123185700:01:001:0408; 5123185700:01:001:0402; 5123185700:01:001:0403; 5123185700:01:001:0404; 5123185700:01:001:0406; 5123185700:01:001:0405; 5123185700:01:001:0407 /а.с.34, 39, 43, 48, 52, 57, 61, 76/. Суду інформація про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі не надана. Після звернення позивачів до [PERSON] управління Держгеокадастру в Одеській області з заявою про затвердження документації із землеустрою та передачі безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства листом №Г-5868/0-2358/6-16 від 27 травня 2016 року [PERSON] управлінням Держгеокадастру в Одеській області було відмовлено позивачам у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, оскільки було встановлено, що зазначені земельні ділянки відводяться за рахунок земель колективної власності, які рахуються за КСП «ім. Дзержинського» згідно державного акту на право колективної власності на землю серії ОД-15 №0013 від 25.12.1995 року, який зареєстровано у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №07 /а.с.78-79/. За інформацією, наданою архівним відділом Красноокнянської райдержадміністрації Одеської області, КСП ім.Дзержинського ліквідовано, його правонаступником згідно з даними розподільчого балансу є СВК «Хлібороб», який існує по теперішній час /а.с.80-81/. Відповідно до запису №7 Книги записів державних актів на право колективної власності на землю, 25 грудня 1995 року зареєстровано державний акт серії ОД-15 №0013 ,яким надано КСП ім. Дзержинського , розташованому на території Чорнянської сільської ради Красноокнянського району Одеської області, у колективну власність 5018,6 га землі (а.с.165). Згідно архівною довідкою Красноокнянської РДА, КСП ім..Дзержинського 10.03.2000 року було ліквідовано і на землях бувшого КСП було утворено СВК ім..Дзержинського,який був правонаступником КСП ім.Дзержинського . 13 жовтня 2004 року до державного реєстру внесено запис про рішення щодо припинення юридичної особи СВК ім..Дзержинського. Створений в результаті реорганізації СВК «Хлібороб» є правонаступником прав та обов»язків КСП ім. Дзержинського пропорційно до отриманого майна згідно з даними розподільчого балансу /а.с.80-81/. Як повідомив представник СВК «Хлібороб» ,у користуванні зазначеної юридичної особи земель колективної власності немає. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] управлінням Держгеокадастру визначено ,що єдиною підставою, що перешкоджає позивачам реалізувати своє право на отримання земельних ділянок, є те, що бажані земельні ділянки мали б відводитися за рахунок земель колективної власності, які рахуються за КСП «ім. Дзержинського» згідно державного акту на право колективної власності на землю серії ОД-15 №0013 від 25.12.1995 року, а розпорядження землями колективної власності, відповідно до положень ст.15-1, 122 ЗК України та п.4.13 Положення про Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, яке затверджене наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру №26 від 03.03.2015 р., не віднесено до повноважень [PERSON] управління. Разом з тим, чинною Конституцією України та Земельним кодексом України взагалі не передбачено таку форму власності на землю як колективна, тоді як на час видачі КСП «ім. Дзержинського» державного акту на право колективної власності на землю серії ОД-15 № 0013 від 25.12.1995 року , Земельний кодекс України від 18.12.1990 року (втратив чинність з 01.01.2002 року), Цивільний кодекс УРСР від 18.07.1963 року (втратив чинність з 01.01.2004 року) та Закон України «Про власність» від 07.02.1991 року (втратив чинність з 20.06.2007 року) визначали такі форми власності як приватна, колективна та державна. Відповідно до ч.3 ст.78 3К України, земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Згідно ч.1 ст.374 ЦК України суб'єктами права власності на землю (земельну ділянку) є фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Крім того, розділом II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" від 06.09.2012 року №5308-VI врегульовано, що з дня набрання чинності цим Законом (з 1 січня 2013 року) землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими. Тобто, законодавець чітко визначив форми власності: державна, комунальна та приватна. Форма ж власності як "колективна" та поняття "землі колективної власності" відсутні в чинному законодавстві. Відповідно до ст.378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Враховуючи, що діючим законодавством не визначено випадку припинення права власності на землю із підстав відсутності такої форми власності як колективна, що апріорі неможливо через відсутність такого визначення в чинному законодавстві, то суд вважає, що слід застосувати положення ст.8 Конституції України щодо принципу верховенства права, ст.1 ЦПК України щодо завдань судочинства та ст.5 ЗК України щодо базування земельного законодавства на принципах забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави та забезпечення гарантій прав на землю. Тому позовні вимоги [PERSON] та інших підлягають задоволенню. Суд не може прийняти до уваги посилання відповідача- Головного управління Держгеокадастру в Одеській області - щодо помилковості визнання його відповідачем через відсутність будь-якого відношення до розпаювання земель колективної власності ,так як предметом спору не є питання розпаювання земель. Відповідно до ст. 3 ЦПК України , кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів і саме відмова відповідача [PERSON] управління Держгеокадастру в Одеській створює перешкоди в реалізації права позивачів на отримання безоплатно у власність земельних ділянок . До того ж , у судовому засіданні була оглянута публічна кадастрова карта і за вказаними відповідачами кадастровими номерами вже зазначена форма власності «приватна». Крім того, відповідно до ст.152 ЗК України, землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та ін. Згідно з ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Тому, враховуючи відсутність такої форми власності на землю як колективна та відповідно до статті 19 Конституції України, статті 1 ЦПК України та з урахуванням положення частини четвертої статті 10 ЦПК України, суд вважає за можливе вийти за межі заявлених вимог та вирішити незаявлену вимогу щодо визнання державного акту на право колективної власності на землю серії ОД-15 №0013 недійсним в частині права колективної власності на вищеозначені земельні ділянки.

Outcome: approved