Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-03 00:00:00

29 грудня 2020 року [PERSON] звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Табінського Олега Володимировича, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Діани Гагіківни, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що за її місцем праці у СО ПАТ «Донбасенерго» Слов`янська ТЕС надійшов лист від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінського О. В., у якому була постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 29 жовтня 2020 року, а саме стягнення з неї на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» суми заборгованості у розмірі 94721 грн. 20 коп., 9472 грн. 12 коп.- основної винагороди приватного виконавця, 810 грн. витрат на проведення виконавчих дій.Виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д. Г.. Позивачка зазначає, що вона ніколи не укладала жодних договорів із ТОВ«РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» та не брала у них грошей в борг. Вона звернулася до приватного виконавця з вимогою надати їй такий виконавчий напис, в подальшому їй нотаріусом було видано копію виписки з рахунку [PERSON] із зазначенням суми заборгованості, а також копію заяви про вчинення нотаріального напису № 22.09/20-376 від 22 вересня 2020 року. Вказує на те, що у вище визначених копіях документів її місцем проживання зазначена невідома їй адреса: [ADDRESS] . З отриманих документів їй стало відомо, що між ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» та АТ «СБЕРБАНК» був укладений договір факторингу 475/БД06-2/19 від 19 грудня 2019 року, за яким до ТОВ«РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» перейшло право вимоги за кредитним договором №73#00057846198 від 24 січня 2014 року. Зазначає, що у виконавчому написі нотаріуса №1033 від 05 жовтня 2020 року мова йде про АТ «СБЕРБАНК», в той час як у копії Кредитного договору № 73#000578461 від 24 січня 2014 вказується банківська установа ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії». Вказує на те, що номер наданої копії кредитного договору №73#000578461 від 24 січня 2014 року, тоді як у виконавчому написі нотаріуса № 1033 від 05 жовтня 2020 року та інших документах вказано: №73#00057846198 від 24 січня 2014 року. Зазначає, що дійсно між нею та ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» був укладений кредитний договір №73#000578461 від 24 січня 2014 року, на підставі якого вона отримала кредит та зобов`язалася повернути у строк до 23 січня 2019 року. Посилаючись на наведені обставини та положення ст. 88 Закону України "Про нотаріат", позивач просить визнати виконавчий напис № 1033 від 05 жовтня 2020 року таким, що не підлягає виконанню. Позивачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала. Представник позивача адвокат Прокопцев С. В., який діє на підставі договору № 82 про надання правової допомоги від 28 грудня 2020 року, ордеру серії АА № 110886 від 28 лютого 2020 року, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, виданого на підставі Рішення Донецької обласної кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури № 3 від 23 липня 2003 року, належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду справи в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву в якій просив справу розглядати без його участі, наполягав на задоволенні позовних вимог позивачки. Відповідно до ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення представника відповідача про місце, день та час розгляду справи. Судом були спрямовані судові повістки за адресою місцезнаходження ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Однак представник відповідача, будучи повідомленим у встановленому законом порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності від нього до суду не надходило. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання представника відповідача, якого належним чином повідомлено про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду справи.В ході розгляду справи судом було розв`язано заяви та клопотання сторін та прийнято процесуальні рішення. З огляду на викладене, оскільки відповідач, будучи повідомленим належним чином про дату, час і місце судового засідання не з`явився у судове засідання без повідомлення причин неявки, не подав відзив, суд приходить до переконання, що у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, зі згоди позивача, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів із постановленням заочного рішення. Треті особи приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Табінський О.В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г.повідомлені належним чином про дату та час розгляду цивільної справи, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, з клопотаннями про розгляд справи у їх відсутності не зверталися. В ході розгляду справи судом було розв`язано заяви та клопотання сторін та прийнято процесуальні рішення. Ухвалою суду від 04 січня 2021 року забезпечено позов [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріусу, таким, що не підлягає виконанню, шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні ВП № 63348802, відкритому на підставі виконавчого напису № 1033 від 05 жовтня 2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Діаною Гагіківною. Ухвалою суду від 04 січня 2021 року у справі прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито загальне позовне провадження. Витребувано докази у ТОВ«РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Табінського О.В., приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. Ухвалою суду від 25 лютого 2021 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу для розгляду справи по суті. Ухвалою суду від 04 червня 2021 року вирішено питання щодо заочного розгляду цивільної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягаютьзадоволенню з огляду на такі встановлені у судовому засіданні обставини та відповідні ним докази. До бухгалтерії СО ПАТ «Донбасенерго» Слов`янська теплова електрична станція, приватним виконавцем Табінським О. В. було направлено до відома постанову від 29 жовтня 2020 року, винесену при примусовому виконанню виконавчого напису № 1033 від 05 жовтня 2020 року, що видав приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Д. Г.. Відповідно до постанови приватного виконавця Табінського О. В. від 29 жовтня 2020 року звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржників на підставі виконавчого напису № 1033 від 05 жовтня 2020 року виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д. Г., відповідно до якого стягнуто з боржника [PERSON] на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованість за кридитним договором в розмірі 105003 грн. 32 коп.. З матеріалів справи вбачається, що 17 листопада 2020 року, [PERSON] звернулася до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінського О. В. з проханням надання їй матеріали, за якими відкрите виконавче провадження № 63348802. 08 грудня 2020 року приватним виконавцем було направлено [PERSON] копію виконавчого напису, копію заяви стягувача про відкриття виконавчого провадження, копію кредитного договору від 24 січня 2014 року. Крім цього [PERSON] було запропоновано скористатися мережею інтернет для ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження. 05 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д. Г. був вчинений виконавчий напис № 1033 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ«РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованості за кредитним договором №73#00057846198 від 24 січня 2014 року у сумі 94221 грн. 20 коп., яка складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 32581 грн. 67 коп., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом у сумі 61639 грн. 53 коп.. Крім того за вчинення вказаного виконавчого напису нотаріусом було стягнуто 500 грн. Відповідно до заяви представника ТОВ«РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» від 15 жовтня 2020 року, останній звернувся до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінського О. В. із вказаною заявою про примусове виконання рішення. 21 жовтня 2020 року приватним виконавцем Табінським О. В. було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису № 1033 від 05 жовтня 2020 року, про що повідомлено [PERSON] та ТОВ«РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА». Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 29 жовтня 2020 року, було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису № 1033 виданого 05 жовтня 2020 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ«РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованості в сумі 94721 грн. 20 коп. по кредитному договору від 24 січня 2014 року, укладеному з АТ «Сбербанк». Відповідно до кредитного договору № 73#000578461 від 24 січня 2014 року, між ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» та [PERSON] був укладений договір, відповідно до якого [PERSON] був наданий кредит у розмірі 33300 грн. 00 коп. на строк до 23 січня 2019 року. Додаток №1 до кредитного договору № 73#00057846198 від 24 січня 2014 року містить графік погашення заборгованості по кредитному договору. 17 листопада 2020 року позивачка [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу із вимогою надання їй належним чином завіреної копії заяви «Про вчинення виконавчого напису», копію кредитного договору, на який виконано виконавчий напис нотаріусом або інший документ на якому виконано виконавчий напис, засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу було надіслано [PERSON] наступні документи: виписку з рахунка [PERSON] із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення. З якої вбачається, що заборгованість [PERSON] перед ТОВ«РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» за кредитним договором, станом на 22 вересня 2020 року складає 94221 грн. 20 коп., з якої прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 32581 грн. 67 коп., прострочена заборгованість за відсотками в розмірі 61639 грн. 53 коп.. Строк погашення заборгованості до 22 липня 2020 року; заяву представника ТОВ«РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» до приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу із проханням вчинити виконавчий напис по кредитному договору № 73#00057846198 від 24 січня 2014 року; Крім цього, в судовому засіданні були досліджені засвідчені копії документів нотаріальної справи, щодо вчинення виконавчого напису, зареєстрованого у реєстрі 05 жовтня 2020 року за реєстровим № 1033, наданої на виконання ухвали суду. Відповідно до якої судом було досліджено: виконавчий напис від 05 жовтня 2020 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г.; заяву про вчинення виконавчого напису подану представником ТОВ«РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу; виписку з розрахунку [PERSON] із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення; довідку директора ТОВ«РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», відповідно до якої на момент звернення до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Д. Г. із заявою про вчинення виконавчого напису, між ТОВ«РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» та [PERSON] відсутні судові спори щодо виконання або невиконання умов кредитного договору № 73#00057846198 від 24 січня 2014 року; повідомлення про вчинення виконавчого напису направлене [PERSON] ; договір факторингу № 475/БД06-2/19 від 19 грудня 2019 року, відповідно до якого ТОВ«РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» та АТ «Сбербанк», за яким до ТОВ«РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» перейшло право вимоги за кредитним договором №73#00057846198 від 24 січня 2014 року; статут ТОВ«РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України "Про нотаріат" нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно із статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно із підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом у Постанові від 06 травня 2020 року по справі № 320/7932/16-ц. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. В обґрунтування позову [PERSON] посилається, зокрема, на те, що вимоги ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА»неправомірні, оскільки ніяких кредитних договорів із ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА»[PERSON] не укладала. Кредитний договір нею був укладений лише із ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» за № 73#000578461 від 24 січня 2014 року, на підставі якого вона отримала кредит та зобов`язалася повернути у строк до 23 січня 2019 року. Крім цього вказала на те, що виконавчий напис було вчинено на кредитний договір №73#00057846198 від 24 січня 2014 року, а нотаріусом не було перевірено зазначені розбіжності. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Всі вищезазначені підстави свідчать про відсутність ознак безспірності заборгованості за кредитними правовідносинами, що виникли між сторонами. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно із Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16). Суд виходить з вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України. Відповідач у судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Аналізуючи наведені норми чинного законодавства України в сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку відповідачем не підтверджено безспірності заборгованості [PERSON] перед ТОВ«РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА». За таких обставин суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20 червня 2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп., а також витрати понесені позивачем за подання заяви про забезпечення позову у сумі 420 грн. 40 коп.. На підставі наведеного,

Outcome: approved