Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

22.05.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач-1), Публічного акціонерного товариства Дельта Банк (далі - відповідач-2) про примусове виконання обов'язку з перерахування коштів. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27.04.2015 року за позивачем було визнано в порядку поділу майна подружжя право власності на 1/2 частину коштів в розмірі 17 200 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 24.03.2015 року становить 400 550 грн. 92 коп. Оскільки вказані кошти знаходяться на поточному рахунку № 26207700211839, відкритому на імя [PERSON] в ПАТ Дельта Банк, яким не здійснюються заходи по перерахуванню вказаних коштів на відкритий поточний рахунок позивача, останній просив позов задовольнити. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Надав пояснення аналогічні, викладеним у позовній заяві. При цьому додав, що через неотримання відповіді від відповідача 2 на його звернення щодо перерахування коштів, позивач не виключає можливості що причиною нездійснення зазначеної банківської операції є неналежне виконання відповідачем 1 свого обовязку, яке стало підставою для вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідач 1 в судове засідання не зявилася. Згідно заяви, що є в матеріалах справи, просила розглянути за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON] Представник відповідача -2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Разом з тим надіслав на адресу суду письмові заперечення проти позову, в яких просив у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити за їх безпідставністю. Дослідивши матеріали \~ справи \~ в межах \~ заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зокрема, судом встановлено, що постановою правління Національного банку України від 02 березня 2015 року № 150\~ \~ відповідача -2 віднесено до категорії неплатоспроможних.\~ Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» у відповідача 2 запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці\~ з 03.03.2015 року по 02.06.2015 року, а відповідно до змін, внесених, рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08 квітня 2015 року за № 71 тимчасову адміністрацію запроваджено строком на шість місяців з\~ 03.06.2015 року 02.09.2015 року. Обумовлені відомості є загальновідомими, отже, в силу ч. 2 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Відповідно до ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому даним законом, тоді як ліквідація банку це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Процедура щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Так, відповідно до ст. 36 даного закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, зокрема щодо майнових зобовязань, які здійснюються виключно у межах процедури ліквідації банку. Визначення кредитора банку містить ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», відповідно до якої ним є юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобовязань. Як вбачається з матеріалів справи, 12.03.2013 року відповідач -1 уклала з ПАТ "Дельта Банк" договір на відкриття поточного рахунку з використанням та обслуговуванням дебетної платіжної картки за № 005-14520-120413. При цьому, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України, що слідує зі змісту п. 7.1.2.\~ ст. 7 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні". \~ На обумовлений рахунок відповідач -1 внесла кошти в розмірі 17 200 доларів США, що станом 24.03.2015 року становить 400\~ 550 грн. 92 коп. Зазначені обставини встановлені рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27.04.2015 року, ухваленим у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], ПАТ «Дельта Банк» про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна та зобовязання вчинити певні дії. Дані кошти за рішенням суду було визнано спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] та за останнім було визнано право власності на їх половину. У задоволенні решти позовних вимог було відмовлено. Вказане рішення набрало законної сили. В травні 2015 року позивач звернувся до відповідача 2 з вимогою перерахувати належні йому кошти на рахунок, відкритий на його імя. Проте, до цього часу його вимога залишилася без задоволення. Разом з тим, з системного аналізу положень ЦК України (ст.ст. 1066, 1089), Законів України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», «Про банки і банківську діяльність» свідчить про те, що між сторонами склалися зобовязальні правовідносини на підставі договору банківського рахунку, які носять майново-грошовий характер, а відтак, у даному випадку позивач виступає кредитором за майновою вимогою з розпорядження належними йому коштами. За такого, оскільки спір між сторонами виник у період запровадження в банку тимчасової адміністрації, виконання спірної операції банком обмежується положеннями п.1 ч.5 ст. 36 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Така правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 22.04.2015 року (справа № 363гс15) і є обов'язковою для застосування\~судами України, як то регламентовано\~ ст. 360-7 ЦПК України. Таким чином, вищенаведене свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] Разом з тим, позивач не позбавлений можливості захистити свої майнові права в порядку передбаченому\~ Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". При цьому, посилання представника відповідача на те, що обумовлений спір має розглядатися в порядку адміністративного судочинства, не може бути прийнято судом до уваги, оскільки, виходячи зі змісту позовних вимог, вони не мають ознак публічно-правових, не пов'язані з реалізацією повноважень Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, який виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб. В силу\~ ст. 88 ЦПК України\~ також не підлягають поверненню понесені позивачем судові витрати.

Outcome: dismissed