Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28.04.2017 року на об`їзній дорозі в м. Коломиї трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ЗАЗ», державний номерний знак " [NUMBER] ", під керуванням [PERSON] та велосипедиста [PERSON] . Постановою СВ Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області про закриття кримінального провадження від 15.05.2017 року останнє закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення відносно [PERSON] . Проте, на думку позивача, даною постановою встановлено вину [PERSON] у вказаному ДТП, в результаті якої пошкоджено застрахований у ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» згідно з договором страхування № 3015/215/010083 від 05.09.2016 року вказаний транспортний засіб, який належить ПАТ «Концерн Галнафтогаз». Власник пошкодженого автомобіля звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. За результатами розгляду цієї заяви позивачем прийнято рішення про визнання вказаної дорожньо-транспортної пригоди страховим випадком, у зв`язку з чим позивачем розраховано та виплачено страхове відшкодування в розмірі 12591,41 грн. на рахунок страхувальника. Тому позивач вважає, що він має право на відшкодування вказаної шкоди в порядку зворотної вимоги і просить стягнути з відповідача 12\~591,41 грн. такого відшкодування та понесені судові витрати в розмірі 2 102 грн. сплаченого судового збору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, 01.06.2020 року подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує (а.с. 31). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився. Представник відповідача, адвокат Микитюк Р.В. 10.08.2020 року подав до суду відзив на позов, в якому вказав, що позовні вимоги вважає необґрунтованими, оскільки відповідач не спричиняв жодної шкоди позивачу та ПАТ «Концерн Галнафтогаз», а також це не підтверджено жодними належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами, а ґрунтується на припущеннях. Тому у відповідача не виникло жодних деліктних зобов`язань перед позивачем та ПАТ «Концерн Галнафтогаз». Представник відповідача також вказує, що позовні вимоги фактично обґрунтовані постановою слідчого СВ Коломийського відділу поліції ГУ НП в Івано-Франківській області від 15.05.2017 року про закриття кримінального провадження № 12017090180000454 на підставі ч.1 п. 2 ст. 284 КПК України. Однак, відповідач цієї постанови не отримував та не був ознайомлений з нею. Згодом ознайомившись із вказаною постановою, відповідач вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки слідчий СВ Коломийського відділу поліції ГУ НП в Івано-Франківській області в ході досудового слідства провів поверхневе та неповне дослідження обставин справи, не вжив достатніх заходів та слідчих дій для встановлення цих обставин, не надав правову оцінку всім фактам про вчинення кримінального правопорушення, що має безпосереднє значення для встановлення обставин, захисту порушених прав потерпілої сторони та виконання завдань кримінального провадження. Тому відповідач вважає, що виникнення дорожньо-транспортної пригоди відбулося виключно з вини водія транспортного засобу, внаслідок якої відповідача було травмовано. Відповідачу не відомо з яких відомостей слідчий прийшов до переконання, що відповідач відмовлявся бути потерпілим. Окрім цього, не відповідають дійсності наведені в оскаржуваній постанові його покази щодо обставин ДТП. Зокрема, слідчий не провів жодного слідчого експерименту, не надав правової оцінки місцю самого зіткнення транспортного засобу з відповідачем, не встановив, які дорожні знаки та лінії розмітки наявні в місці ДТП, тобто яких правил дорожнього руху зобов`язаний був дотримуватися водій транспортного засобу. По даному кримінальному провадженню не призначено жодної експертизи, не залучено спеціаліста щодо встановлення технічного стану транспортного засобу до настання ДТП, не проведено трасологічної, комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехніної експертиз та не встановлено з якою швидкістю рухався транспортний засіб марки «ЗАЗ». Слідчим не вживалося жодних заходів щодо перевірки слів водія [PERSON] , який дав неправдиві покази з метою уникнення кримінальної відповідальності, не вживалися заходи щодо відшукання свідків ДТП, відеозаписів з місця зіткнення. Крім того відповідача не було запрошено для проведення судово-медичної експертизи, яка проводилася без документів з медичних закладів, так як він на момент призначення експертизи продовжував лікуватись. Згідно з постановою про закриття кримінального провадження від 15.05.2017 року слід вирішити питання про притягнення відповідача за ст. 127-4 КУпАП, проте відповідача ніхто до адміністративної відповідальності не притягував, у зв`язку із чим його вина в спричиненні дорожньо-транспортної пригоди нічим не доведена. Тому відповідач просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі у зв`язку з недоведеністю позовних вимог. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які досліджені в судовому засіданні, дійшов наступних висновків. Частиною першою\~статті 1166 ЦК України\~визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до\~статті 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі\~статтею 1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1191 ЦК України\~передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з пунктом "в" п.38.1.1. ст. 38 вказаного Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Судом встановлено, що 05.09.2016 року між приватним акціонерним товариством "Універсальна" та публічним акціонерним товариством «Концерн Галнафтогаз» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №3015/215/010083, згідно з яким застраховано відповідальність власника транспортного засобу "ЗАЗ", державний номерний знак " [NUMBER] " (а.с. 8,9). Судом встановлено, що 28.04.2017 року о 17 год. 20 хв. на автодорозі Р-24, сполученням «Татарів Кам`янець-Подільський», в с. Ценява, на перехресті вулиць Косачівка та Козачівка, Коломийського району Івано-Франківської області, водій автомобіля марки «ЗАЗ» [PERSON] , [INFO] , допустив наїзд на велосипедиста [PERSON] , [INFO] , в результаті чого [PERSON] отримав тілесні ушкодження та був доставлений в ЦРЛ на лікування. Вказані обставини, на думку сторони позивача, підтверджуються постановою про закриття кримінального провадження від 15.05.2017 року (а.с. 11,12). \~Відповідно до\~\~калькуляції\~№ СЧ-0001044\~від 24.05.2017\~року вартість ремонту вказаного транспортного засобу становить 12\~591,41 грн. (а.с. 15). \~ \~ \~ \~18.05.2017 року [PERSON] звернувся до позивача із заявою від 12.05.2017 року про відшкодування йому вказаних збитків (а.с. 13). За результатами розгляду вказаної заяви позивачем складено страховий акт № 30745/1 про виплату ПАТ «Концерн Галнафтогаз» страхового відшкодування в розмірі 12591,41 грн. (а.с. 17). Факт перерахування позивачем зазначеної суми грошових коштів підтверджується платіжним дорученням від 26.05.2017 року № 123709 (а.с. 18). Судом встановлено, що позивач звертався до відповідача з вимогою про відшкодування вказаної шкоди в порядку регресу, однак, вирішити спір в досудовому порядку не вдалося, оскільки вказана вимога залишена відповідачем без задоволення (а.с. 19). Ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21.09.2020 року скаргу [PERSON] на вказану постанову слідчого від 15.05.2017 року про закриття кримінального провадження задоволено, постанову скасовано, зобов`язано відновити кримінальне провадження та провести досудове розслідування. Відповідно до вимог ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до положень ч.6 \~ст.\~82\~ЦПК\~України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Однак, оскільки позивач обґрунтовує свої вимоги обставинами, встановленими вищезазначеною постановою про закриття кримінального провадження, яка скасована, у зв`язку з чим відсутні будь-які докази вини [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, тобто у виникненні у нього деліктного зобов`язання перед позивачем, то в задоволенні позовних вимог слід відмовити в зв`язку з їхньою безпідставністю. На підставі ст.ст. 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, та

Outcome: dismissed