Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої в результаті ДТП, вказуючи, на те, що 06.10.2014 року, приблизно о 21.20 годині, на автодорозі Берегово-Вілок, біля АЗС "Маркет" відбулася дорожньо-транспортна пригода, яка сталася з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем "Фольксваген Гольф", державний номер "[NUMBER]" та не вибравши безпечної швидкості руху та не врахувавши дорожньої обстановки виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автомобілем марки "МАР", державний номер "[NUMBER]", після чого скоїв наїзд передньою лівою частиною автомобіля на автомобіль марки "Опель Аскона", державний номер " [NUMBER]" під керуванням [PERSON]. В результаті ДТП власнику транспортного засобу [PERSON] була завдана матеріальна шкода, яка полягає в пошкодженні його майна - транспортного засобу марки "Опель", державний номер " [NUMBER]", сума матеріальних збитків завданих автомобілю згідно висновку експертного дослідження від 20.11.2014 року складає - 30200 грн.. Крім того, [PERSON] внаслідок ДТП заподіяно тілесні ушкодження у вигляді забою шийного відділу хребта, дисторзії зв'язок шийного відділу хребта. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] була завдана моральна шкода, яка обумовлена у душевних стражданнями через пошкодження майна [PERSON], отримання тілесних ушкоджень [PERSON], у зв'язку з чим останній був змушений пройти стаціонарне та амбулаторне лікування та порушення нормальних життєвих зв'язків позивачів. На даний час відповідачем [PERSON] було відшкодовано лише 3000 грн. витрат на лікування [PERSON]. На підставі викладеного позивачі просять стягнути з відповідача на їх користь матеріальну шкоду в розмірі 30200 грн., та моральну в розмірі 25000 гривень кожному, а також судові витрати: судовий збір в розмірі 802 грн. 00 коп. та 2500 гривень, які були витрачені за надання юридичної допомоги. У судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON] та їх представник не з'явилися, однак останнім подана заява, згідно якої просить розглянути справу без його участі та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до ст. 76 ЦПК України, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивачі посилаються, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч. ч. 3,4 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Постановою Берегівського районного суду від 01.12.2014 року, відповідач [PERSON] був визнаний винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, у зв'язку із ДТП яке сталося 06.10.2014 року о 21.20 годині на автодорозі Берегово-Вілок, біля АЗС "Маркет" та звільнено від відповідальності внаслідок закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності (а.с.7). Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу "[NUMBER]", власником транспортного засобу марки "Опель Аскона", державний номер " [NUMBER]", є [PERSON] (а.с. 28). Згідно висновку авто-товарознавчої експертизи НДЕКЦ при УМВС України в Закарпатській області №8/12 від 20.11.2014 року, вбачається, що матеріальний збиток заподіяний власнику колісного-транспортного засобу марки "Опель Аскона", 1986 року випуску державний номер " [NUMBER]", який пошкоджено внаслідок дорожньо-транспорної пригоди 06.10.2014 року. становить 30200 грн. (а.с.9-19). Автомобіль відповідача був застрахований відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеному з страховою компанією ВАТ "Національна страхова компанія "Оранта" в особі Закарпатської обласної дирекції ВАТ НАСК "Оранта" по полісу від 23.06.2011 р. (зі строком дії з 07.07.2011 р. по 06.07.2012 р. (а. с. 49, 50). У відповідності зі ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.1187 ч. 2 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст.1188 ЦК України - шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином, оскільки автомобіль позивача [PERSON] отримав пошкодження, і йому матеріальна шкода не відшкодована, то його позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди є обґрунтованими. Суд погоджується з обранням способу відшкодування шкоди, обраним позивачем, що є його правом, і котрий є найбільш доцільнішим, виходячи з обставин справи, оскільки позивач поніс реально матеріальні витрати, які потрібні на відновлення автомобіля. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, коли шкода завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров"ю або смертю особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Суд вважає, що позивачу [PERSON] була завдана моральна шкода, у зв'язку із душевними стражданнями через пошкодженням його майна-автомобіля. Також, позивачу [PERSON] була завдана моральна шкода внаслідок ДТП, оскільки він отримав тілесні ушкодження у вигляді забою шийного відділу хребта, дисторзії зв'язок шийного відділу хребта та був змушений пройти стаціонарне та амбулаторне лікування, в зв'язку з чим було порушено його нормальні життєві зв'язки. Разом з тим, суд вважає, що заявлена позивачами вимога про відшкодування завданої їм моральної шкоди у розмірі 25000 гривень - кожному, є завищеною. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п. 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. В частині відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що позивачу [PERSON] були спричинені моральні страждання та переживання з приводу пошкодження майна, а [PERSON] проходження стаціонарного та амбулаторного лікування, в зв'язку з чим було порушено його нормальні життєві зв'язки.

Outcome: partial