Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

Позивач в особі Акціонерного товариства «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Посилаючись на те, що між ВАТ "Банк Універсальний", правонаступником якого був ПАТ «Універсал Банк», а на даний час є АТ «Універсал Банк» та [PERSON] 17 жовтня 2007 року було укладено Кредитний договір № 7-1/191 К-07 на загальну суму 130000,00 дол. США з терміном повернення кредиту до 16.10.2014 року, процентна ставка становить 12,75 % річних. Зазначений кредит позивачкою отримано на споживчі потреби. Факт отримання кредитних коштів відповідачкою підтверджується заявою на видачу готівки № 926 від 17 жовтня 2007 року. Відповідач, в терміни, встановлені Кредитним договором, кошти не повернув. 18.05.2009 року між ПАТ «Універсал Банк» та відповідачкою було укладено додаткову угоду б/н до кредитного договору № 7-1/191 к-07 від 17.10.2007 року про те, що: 1. Сторони домовились внести зміни до Договору, виклавши текст Договору у наступній редакції: 1.1.Кредитор надав Позичальнику на умовах цього Договору грошові кошти в сумі 130000 доларів США, а Позичальник, прийнявши, зобов`язується належним чином використати та повернути Кредит, а також сплатити проценти за користування Кредитом в наступному порядку: 1.1.1. з 18.05.2009 року та до 19.04.2010 року включно, Позичальник зобов`язується сплачувати Кредитору за користування кредитом проценти у наступному розмірі: - за користування кредитними коштами без порушення встановленого строку (або термінів) погашення кредиту (його частини) нараховується процентна ставка у розмірі вищевказаної базової процентної ставки в порядку, на умовах та встроки, визначені цим Договором; - за користування кредитними коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка в розмірі базової підвищеної процентної ставки. 1.1.2. з 20 квітня 2010 року та до 19 квітня 2015 року включно, Позичальник зобов`язується сплачувати Кредитору за користування кредитом проценти у наступному розмірі: - за користування кредитними коштами без порушення встановленого строку (або термінів) погашення кредиту (його частини) нараховується процентна ставка у розмірі вищевказаної базової процентної ставки в порядку, на умовах та встроки, визначені цим Договором; - за користування кредитними коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка в розмірі базової підвищеної процентної ставки в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором. 1.1.3. а починаючи з 20 квітня 2015 року Позичальник зобов`язується сплачувати Кредитору за користування кредитом проценти у наступному розмірі: - за користування кредитними коштами без порушення встановленого строку (або термінів) погашення кредиту (його частини) нараховується процентна ставка у розмірі вищевказаної базової процентної ставки в порядку, на умовах та встроки, визначені цим Договором; - за користування кредитними коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка в розмірі базової підвищеної процентної ставки в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором. Станом на 20.03.2015 рік заборгованість відповідача становить - 115 868,76 дол. США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку - 2 439 924,25 гривень, з них: прострочена заборгованість по сумі кредиту - 7 983,53 дол. США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку - 168 114,41 гривень; сума дострокового стягнення кредиту - 95 658,67 дол. США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку - 2 014347,17 гривень; відсотки - 11 600,66 дол. США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку - 244 282,68 гривень; пеня - 625,90 дол. США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку - 13 179,98 гривень, заборгованість є непогашеною. З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, було укладено між відповідачкою [PERSON] -Іпотекодавець-майновий поручитель та Банком Договір іпотеки від 17 жовтня 2007 року посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Hop Н.М.. За умовами договору іпотеки, Іпотекодавець забезпечуює вимоги Іпотеко держателя, що випливають за Кредитним договором № 7-1/191 к- 07, а саме Іпотекодавці передають в іпотеку наступне нерухоме майно квартиру [ADDRESS] , яка складається з чотирьох житлових кімнат, житловою площею 55,3 кв.м. та кухні. Загальна площа квартири становить 86,5 кв.м. та належить іпотекодавцю - майновому поручителю на праві приватної власності. Також, 18.05.2009 р. між Банком та Іпотекодавцем-майновим поручителем було підписано Додатковий договір до договору іпотеки від 17 жовтня 2007 р. Із врахуванням зазначеного просить позов задовольнити, ухвалити рішення про звернення стягнення на заставлене майно (предмет іпотеки), а саме квартиру [ADDRESS] , яка складається з чотирьох житлових кімнат, житловою площею 55,3 кв.м. та кухні. Загальна площа квартири становить 86,5 кв.м. та належить іпотекодавцю - майновому поручителю на праві приватної власності, шляхом продажу предмету іпотеки на електронних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 7-1/191к-07 від 17.10.2007 року укладеного між AT «Універсал Банк» та [PERSON] у сумі 115 868,76 дол. США, а саме: 7 983,53 дол. США- прострочена заборгованість по кредиту, 95 658,67 дол. СІПА- заборгованість по сумі кредиту, 11 600,66 дол. США- відсотки, 625,90 дол. США- підвищені відсотки, також стягнути з відповідача на користь позивача за подання позовної заяви сплачений судовий збір. Ухвалою судді від 30.07.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. 22.08.2019 року представником відповідача до суду подано відзив на позовну заяву, вважають, що позов є необгрунтованим, передчасним та просять відмовити в його задоволенні, оскільки звертаючись до суду, позивачем не було дотримано вимоги відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» та вимоги п. 4.3. договору іпотеки, вимоги про усунення порушення до відповідача не надсилалось. Крім того, в Галицькому районному суді м. Львова знаходиться справа № 461/4527/15-ц за позовом AT «Універсал Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У вказаному процесі доводиться наявність заборгованості відповідача, та у випадку наявності такої - її сума, а тому саме у вказаному процесі предметом розгляду є порушення відповідачем умов кредитного договору. Вважають, що звернення стягнення на предмет іпотеки допускається лише у випадку доведеності неналежного виконання умов кредитного договору, наявність заборгованості за таким договором, а це є предметом розгляду у справі № 461/4527/15-ц, а не у справі про звернення стягнення на предмет іпотеки. Також, вважають, що відповідачка [PERSON] станом на 20.03.2015 року оплатила по кредиту - 26 357,80 доларів США., (прострочена заборгованість 7983,53 долари США), оплатила відсотки за користування кредитом 83 272,92 долари США., прострочена заборгованість по відсоткам 11 600, 66 доларів США, оплатила пеню/підвищені відсотки 1305,94 долари США. заборгованість по пені/підвищених відсотках - 625.90 доларів США, в загальному відповідачка погасила 110 936, 66 доларів США. А тому не зрозуміло, як при умові отримання кредиту у розмірі 130 000,00 доларів США, повернувши 110 936,66 доларів США, позивач нарахував заборгованість по сплаті 115 868,76 доларів США. Також, покликаючись на п п. 1.п.1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» згідно якого протягом його дії не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку, зазначають, що відповідачка проживає у вказаній квартирі разом зі своїми дітьми, така квартира є забезпеченням виконання грошового зобов`язання, вираженого у доларах CША, площа такої квартири є меншою аніж 140 кв. м., а тому вказаний предмет іпотеки повністю підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», тому з врахуванням наведеного, в силу закону не може бути звернуто стягнення на таку квартиру. Одночасно із поданим відзивом на позовну заяву, подано заяву про застосування позовної давності до позовних вимог Акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON] про звернення стягнення. 29.10.2019р. представником позивача до суду скеровано відповідь на відзив в якому зазначається, що відзив є необґрунтований та підлягає відхиленню, просить його не враховувати при винесенні рішення, позов задовольнити. Ухвалою суду від 24.02.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача, позовні вимоги підтримав з тих же підстав, що зазначені у позовній заяві та відповіді на відзив, просив позовні вимоги задовольнити, посилаючись на вимоги закону про належне виконання зобов`язань за кредитним договором та його умов у відповідності до вимог Закону України «Про іпотеку». Відповідач в судове засідання не з`явилась, її інтереси згідно ордера на надання правничої (правової) допомоги серія ВС № 1002721 від 22.08.2019 року представляє - адвокат Талалаєва О.Ю., яка в судовому засіданні позовні вимоги заперечила та дала аналогічні пояснення тим, які викладені у відзиві на позов та в заяві про застосування строку позовної давності. Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав. Згідно ст. 2 ЦПК України - завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України - згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Судом встановлено, що сторони перебувають у договірних/зобов`язальних правовідносинах. Так, між ВАТ "Банк Універсальний", правонаступником якого був ПАТ «Універсал Банк», а на даний час є АТ «Універсал Банк» ( а.с. 8-11) та [PERSON] 17 жовтня 2007 року було укладено Кредитний договір № 7-1/191 К-07 на загальну суму 130 000,00 дол. США з терміном повернення кредиту до 16.10.2014 року, процентна ставка становить 12,75 % річних. Зазначений кредит відповідачкою отримано на споживчі потреби, факт отримання кредитних коштів відповідачкою підтверджується заявою на видачу готівки № 926 від 17 жовтня 2007 року ( а.с. 12-18, 41). Як вбачається з додаткової угоди б/н до кредитного договору № 7-1/191 к-07 від 17.10.2007 року - 18.05.2009 року між ПАТ «Універсал Банк» та відповідачкою було укладено додаткову угоду б/н до кредитного договору № 7-1/191 к-07 від 17.10.2007 року про те, що: 1. Сторони домовились внести зміни до Договору, виклавши текст Договору у наступній редакції: 1.1.Кредитор надав Позичальнику на умовах цього Договору грошові кошти в сумі 130000 доларів США, а Позичальник, прийнявши, зобов`язується належним чином використати та повернути Кредит, а також сплатити проценти за користування Кредитом в наступному порядку: 1.1.1. з 18.05.2009 року та до 19.04.2010 року включно, Позичальник зобов`язується сплачувати Кредитору за користування кредитом проценти у наступному розмірі: - за користування кредитними коштами без порушення встановленого строку (або термінів) погашення кредиту (його частини) нараховується процентна ставка у розмірі вищевказаної базової процентної ставки в порядку, на умовах та встроки, визначені цим Договором; - за користування кредитними коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка в розмірі базової підвищеної процентної ставки. 1.1.2. з 20 квітня 2010 року та до 19 квітня 2015 року включно, Позичальник зобов`язується сплачувати Кредитору за користування кредитом проценти у наступному розмірі: - за користування кредитними коштами без порушення встановленого строку (або термінів) погашення кредиту (його частини) нараховується процентна ставка у розмірі вищевказаної базової процентної ставки в порядку, на умовах та встроки, визначені цим Договором; - за користування кредитними коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка в розмірі базової підвищеної процентної ставки в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором. 1.1.3. а починаючи з 20 квітня 2015 року Позичальник зобов`язується сплачувати Кредитору за користування кредитом проценти у наступному розмірі: - за користування кредитними коштами без порушення встановленого строку (або термінів) погашення кредиту (його частини) нараховується процентна ставка у розмірі вищевказаної базової процентної ставки в порядку, на умовах та встроки, визначені цим Договором; - за користування кредитними коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка в розмірі базової підвищеної процентної ставки в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором. ( а.с. 19-32). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 7-1/191 к-07 від 17.10.2007 року - станом на 20.03.2015 рік заборгованість відповідача становить - 115 868,76 дол. США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку - 2 439 924,25 гривень, з них: прострочена заборгованість по сумі кредиту - 7 983,53 дол. США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку - 168 114,41 гривень; сума дострокового стягнення кредиту - 95 658,67 дол. США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку - 2 014347,17 гривень; відсотки - 11 600,66 дол. США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку - 244 282,68 гривень; пеня - 625,90 дол. США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку - 13 179,98 гривень, заборгованість є непогашенною ( а.с. 42-45). Як вбачається з матеріалів справи, з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 7-1/191 к-07 від 17.10.2007 року, було укладено між відповідачкою [PERSON] -позивачем договір іпотеки ( нерухомого майна - квартири) від 17 жовтня 2007 року посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Hop Н.М.. За умовами договору іпотеки, Іпотекодавець забезпечує вимоги Іпотекодержателя, що випливають за Кредитним договором № 7-1/191 к- 07, а саме Іпотекодавець передає в іпотеку квартиру [ADDRESS] , яка складається з чотирьох житлових кімнат, житловою площею 55,3 кв.м. та кухні. Загальна площа квартири становить 86,5 кв.м. та належить іпотекодавцю - майновому поручителю на праві приватної власності ( а.с. 33-36). Із представлених суду документів, також вбачається, що 18.05.2009 р. між сторонами було підписано Додатковий договір до договору іпотеки від 17 жовтня 2007 р. ( а.с. 37-40). При розгляді питаня щодо зверення стягнення на предмет іпотеки, суд має враховувати, як визначені ст.5 ЦК України способи захисту судом цивільних прав та інтересів, так й норми параграфа 6 слави 49 ЦК України (про заставу), законів України про заставу та про іпотеку, якими встановлено особливості звернення стягнення на предмет іпотеки/застави та задоволення за рахунок його вартості вимог іпотеко/заставодержателя. Згідно п. 4.3. договору іпотеки ( нерухомого майна - квартири) від 17 жовтня 2007 року - у випадку порушення Іпотекодавцем зобов`язань за цим Договором та/або Боржником будь-якого основного зобов`язання що забезпечено іпотекою за цим Договором, Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю та/або Боржнику повідомлення оформлене відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку» ( а.с. 35). Позивачем при зверненні до суду не дотримані вимоги ст. ст. 33, 35 Закону України "Про іпотеку" та вимоги договору іпотеки ( нерухомого майна - квартири) від 17 жовтня 2007 року, згідно з яким іпотекодержатель мав надіслати іпотекодавцю/боржнику письмову вимогу про усунення порушення у не менш, ніж тридцятиденний строк. У цьому документі мав би бути зазначений стислий зміст порушених зобов"язань та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги, проте остання не надсилалась і не вручена відповідачці- іпотекодавцеві, доказів протилежного суду не надано. Оскільки дана вимога відповідачем не отримана, тому іпотекодержатель/позивач не правомірно (передчасно) розпочав процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до вказаного Закону. Так, підтверджуючих документів, що відповідачці надсилалась така вимога і вона отримала таке повідомлення - вимогу (зворотнє поштове повідомлення з особистим підписом боржника), матеріали справи не містять. Відтак, судом встановлено, що відповідачу не надсилалась така вимога і вона не отримувала вказану письмову вимогу банку про усунення порушення, а банк не виконав вимоги вказаного закону, також суду не надано доказів щодо звернення з такою вимогою у відповідності до ч. 3 ст. 35 Закону України "Про іпотеку". Згідно ст. 14 ЦК України цивільні обов"язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" - у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Суд вважає, що позивачем даної вимоги - положення 33, 35 Закону України "Про іпотеку" не дотримано, а саме, - у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору; Вимога, встановлена частиною першою цієї статті, не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права, визначені цим Законом та/або іпотечним договором, без попереднього повідомлення іпотекодавця, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки. Такої правової позиції дотримується Верховний Суд України, викладеної в узагальненні судової практики розгляду цивільних справ, які виникають з кредитних правовідносин та ряду постановлених рішень. Отже, у даному випадку судом встановлено, що письмова вимога, передбачена вказаним Законом позивачем/банком відповідачці (іпотекодавцю/боржнику) не направлялась з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги, тому позов про звернення стягнення на предмет іпотеки є передчасним та у його задоволенні необхідно відмовити. Тобто, недотримання іпотекодержателем процедури звернення стягнення на предмет іпотеки - є підставою для відмови в позові. Щодо заявленого клопотання представника відповідача про застосування строків позовної давності, то суд виходить з того, що суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц). З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого позивачем позову, та приймає рішення про відмову у задоволенні позову Акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Outcome: dismissed