Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

Позивач ПАТ КБ „ПриватБанк" подало до Кельменецького районного суду позовну заяву у якій просить стягнути солідарно з відповідачів - [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ „ПриватБанк" заборгованість у розмірі 889,55 доларів США, що за курсом 11,39 відповідно до службового розпорядження НБУ від 16.04.2014 року складає 10132 гривні 02 копійки за кредитним договором № 74331-CRED від 05.07.2017 року. Стягнути солідарно з відповідачів судові витрати. Відповідачі в судове засідання не з'явилися будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи. Представник позивача Зюлковська Л.В. до суду не з'явилася та надіслала заяву у якій просить розглянути справу без її присутності, позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити, у разі відсутності відповідачів просить провести заочний розгляд справи. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів. Судом досліджено наступні докази: копія рішення Кельменецького районного суду від 13 січня 2010 року по цивільній справі №2-78/10 за позовом ПАТ комерційний банк „ПриватБанк" до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості, розрахунок заборгованості за договором №74331-CRED від 05 липня 2007 року укладеним між ПриватБанком та клієнтом [PERSON] станом на 16.04.2014 року, копія листа ПАТ КБ „ПриватБанк" №30.1.0.0/2-586 від 25.04.2014 року, копія реєстру поштових відправлень №2018 від 30 квітня 2014 року, копія кредитного договору №74331-CRED від 05 липня 2007 року копія додатку №1 до кредитного договору №74331-CRED від 05 липня 2007 року, копія договору поруки №74331-CRED від 05 липня 2007 року. Судом встановлено, що між ЗАТ КБ „ПриватБанк", яке в подальшому реорганізоване в публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" та відповідачем [PERSON] 05 липня 2007 року був укладений кредитний договір №74331-CRED. Згідно даного договору відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 1000 доларів США зі сплатою відсотків у розмірі 26% річних з кінцевим терміном повернення 21.10.2008 року. Отже, між позивачем та відповідачем відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України склалися зобов'язальні правовідносини з приводу позики грошей, тобто грошові зобов'язання. Згідно даного договору відповідач зобов'язався щомісячно, в числа вказані у додатку до кредитного договору, сплачувати відповідні платежі за цим договором в загальній сумі 75 доларів США. В порушення умов договору відповідач не своєчасно сплачував необхідні платежі. У зв'язку з цим утворилася прострочена заборгованість. Згідно п.3.2 договору при порушенні позичальником зобов'язань із погашення кредиту позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом в розмірі 48% річних від суми залишку непогашеної заборгованості . Згідно п.5.10 договору при порушенні позичальником строків платежів за будь - яким з грошових зобов'язань , передбачених даним договором більш ніж на 120 днів , у зв'язку з чим банку примушений буде звернутись до суду , позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 гривень +5% від суми позову. Таким чином, станом на 05.07.2014 року відповідач [PERSON] не виконав в повному обсязі свої зобов'язання за кредитним договором, щодо оплати частки боргу у встановлений договором строк та не повернув позивачу основний борг в сумі 415,48 доларів США, а також прострочив заборгованість по відсотках в сумі 1174,08 доларів США. Відповідно до умов договору відповідачу нараховані штрафи: 21,95 доларів США штрафу (фіксована частина), 41,31 доларів штраф (процентна складова). Згідно рішення Кельменецького районного суду від 13 січня 2010 року за позовом ПАТ комерційний банк „ПриватБанк" до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості з відповідачів солідарно стягнуто 763,27 доларів США. 05 липня 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки, згідно до якого [PERSON] надав поруку перед кредитором за виконання [PERSON] своїх обов'язків за кредитним договором №74331-CRED від 05 липня 2007 року. Згідно до даного договору поруки [PERSON] та [PERSON] відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Вказані обставини стверджуються дослідженими судом доказами. У справі немає будь-яких фактичних даних про те, що відповідач [PERSON] своєчасно виконав своє грошове зобов'язання за вказаним вище договором і не порушував умов договору, а відповідач [PERSON] не надав відповідно до ст. 60 ЦПК України суду доказів, які б підтвердили ту обставину, що він повернув позивачу борг за кредитним договором. Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу укладення та виконання вимог кредитного договору та договору поруки. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, відповідачі порушили право банку на своєчасне повернення кредиту та процентів. Згідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Статтею 554 ЦК передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Частиною 4 ст. 559 ЦК встановлено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов'язання не пред'явить вимогу до поручителя. Вимогу поручителю було відправлено 02.05.2014 року. Договором поруки, який укладений між позивачем та відповідачем [PERSON], передбачено, що строк договору поруки визначений повним виконанням зобов'язань за кредитним договором. Умова договору поруки щодо припинення поруки повним виконанням зобов'язань за кредитним договором не відповідає правилам ст. 252 ЦК України, оскільки умова договору про дію поруки до повного виконання зобов'язань за кредитним договором не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Оскільки строк договору поруки не встановлено, а кредитор не пред'явив вимогу до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання кредитного зобов'язання - тобто 21 жовтня 2008 року, у задоволенні позову про стягнення боргу з поручителя слід відмовити. Така правова позиція закріплена в Постанові № 5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", постанові судових палат у цивільних та господарських справах ВСУ від 23 травня 2012 року, ухвалі колегії суддів Судової палати у цивільних справах ВСУ від 07 жовтня 2009 року. Відповідач [PERSON] в порушення умов договору, які згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим до виконання, в порушення ст. 525 Цивільного кодексу України односторонньо відмовився від своїх зобов'язань за договором, порушив свої зобов'язання по поверненню кредиту, сплаті відсотків та штрафів. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Зокрема з [PERSON] слід стягнути 11624 гривні 80 копійки в рахунок стягнення процентів за період до 16.04.2014 року та штрафів. Визначаючи розмір штрафу суд враховує, що згідно договору розмір штрафу в фіксованій частині встановлено у розмірі 250 гривень, розмір штрафу в процентній частині встановлено в розмірі 5% від ціни позову, що становить 41,31 долара США. Офіційний курс гривні щодо долара США станом до 14 години 14 серпня 2014 року становить 1311,0661 гривень за 100 доларів США. Згідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Згідно до позову позивач просить стягнути 889,55 доларів США. Згідно ч.1. ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З відповідача [PERSON] на користь позивача також слід стягнути судові витрати. На підставі ст. ст.ст. 11, 16, 526, 530, 533, 1046, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial