Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

У травні 2019 року на адресу Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява Кредитної спілки «Ощад Каса» про стягнення заборгованості. Позивач в своїй позовній заяві зазначав, що на засіданні правління Кредитної спілки (протокол № 108 від 13 червня 2017 року) на підставі рішення спостережної ради КС про делегування правлінню повноважень (витяг з протоколу спостережної ради № 2 від 21 липня 2013 року) було розглянуто заяву відповідача [PERSON] на вступ та прийнято рішення про прийом останнього в члени Кредитної спілки "Ощад Каса". 13 червня 2017 року [PERSON] сплатила вступний внесок, та обов`язковий пайовий внесок, що підтверджується прибутковим касовим ордером. 13 червня 2017 року відповідач подав до позивача заяву на отримання кредиту. Кредитний комітет КС прийняв рішення про надання кредиту члену кредитної спілки відповідачу (протокол № 122 від 13 червня 2017 року), та 13 червня 2017 року між позивачем та відповідачами було укладено договір про споживчий кредит № ОК-2/0109/17/4/1, відповідно до п. 1.1. кредитного договору, позичальник отримав кредит у сумі 2420 гривень; № ОК-2/0108/17/4/1, відповідно до п. 1.1. кредитного договору, позичальник отримав кредит у сумі 2500 гривень; № ОК-2/0107/17/4/1, відповідно до п. 1.1. кредитного договору, позичальник отримав кредит у сумі 2500 гривень. Позивач виконав умови договору №ОК-2/0109/17/4/1 та надав відповідачу кредит у сумі 2 420,00 гривень; №ОК-2/0108/17/4/1 та надав кредит у розмірі 2 500,00 гривень; №ОК-2/0107/17/4/1 та надав кредит у розмірі 2 500,00 гривень. Відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі здійснював оплату по кредиту, порушуючи умови кредитного договору. Позивач звертався до відповідача з листом про оплату заборгованості та попереджав про наслідки невиконання умов кредитного договору. Станом на 30 травня 2019 року зобов`язання не виконані і заборгованість не погашена. Крім цього, 13.06.2017 року між позивачем у справі та [PERSON] було укладено договір поруки за №ОК-2/0109/17/4/1; №ОК-2/0108/17/4/1; №ОК-2/0107/17/4/1. Відповідно до п.2.1 вищевказаних договорів поручитель відповідає перед позивачем в тому ж обсязі,що і відповідач за повернення кредиту, сплату відсотків, можливих штрафних санкцій та відшкодування збитків. Станом на 30.05.2019 р., відповідач має заборгованість за кредитним договором №ОК-2-0109/17/4/1 в розмірі 2992,52 гривень; за кредитним договором №ОК-2/0108/17/4/1 в розмірі 2243,05 гривень та за кредитним договором №ОК-2/0107/17/4/1 в розмірі 2211,38 гривень. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути із відповідачів суму заборгованості за кредитними договорами. В судове засідання представник позивача Кредитної спілки "Ощад Каса" не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Відзиву на позов не надіслали. Суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 13.06.2017 між Кредитною спілкою "ОЩАД КАСА" та відповідачем [PERSON] , а також відповідачем [PERSON] , як поручителем, укладено Договір про споживчий кредит № ОК-2/0109/17/4/1, згідно з яким позивач зобов`язався надати відповідачу [PERSON] 2 420,00 гривень споживчого кредиту на період до 13.06.2018 року з реальною процентною ставкою 41,23 % річних. 13.06.2017 між Кредитною спілкою "ОЩАД КАСА" та відповідачем [PERSON] , а також відповідачем [PERSON] , як поручителем, укладено Договір про споживчий кредит № ОК-2/0108/17/4/1, згідно з яким позивач зобов`язався надати відповідачу [PERSON] 2 500,00 гривень споживчого кредиту на період до 13.06.2018 року з реальною процентною ставкою 41,23 % річних. 13.06.2017 між Кредитною спілкою "ОЩАД КАСА" та відповідачем [PERSON] , а також відповідачем [PERSON] , як поручителем, укладено Договір про споживчий кредит № ОК-2/0107/17/4/1, згідно з яким позивач зобов`язався надати відповідачу [PERSON] 2 500,00 гривень споживчого кредиту на період до 13.06.2018 року з реальною процентною ставкою 41,23 % річних. Позивач виконав свої зобов`язання за умовами вищевказаних кредитних договорів та надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 2 420,00 гривень, 2 500,00 гривень та 2 500,00 гривень. Дані обставини підтверджуються копіями квитанцій ІД 38713679 від 13.06.2017 року, ІД 38713679 від 13.06.2017 року та ІД 38713679 від 13.06.2017 року (а.с.28-30). Відповідач [PERSON] несе солідарну відповідальність з відповідачем [PERSON] згідно з договорами поруки № ОК-2/0109/17/4/1 від 13.06.2017, № ОК-2/0108/17/4/1 від 13.06.2017 та № ОК-2/0107/17/4/1 від 13.06.2017 та зобов`язана солідарно з позичальником відповідати перед кредитором за виконання зобов`язань по вказаному договору про споживчий кредит. Відповідно до укладеного Договору поруки [PERSON] умови Договору про споживчий кредит добре відомі та зрозумілі. Відповідно до Розділу 4 укладених Договорів погашення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється згідно з графіком по частинах, щомісячно, не пізніше 10-го числа кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в графіку погашення, згідно з п.п.8 п.8.2.2 Договору. Згідно з умовами Даних договорів у разі прострочення виконання позичальником зобов`язань зі сплати платежів, зокрема, у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів більш як на один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та сплати відсотків. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ст.1054 ЦК України позичальник за кредитним договором зобов`язаний повернути кредит та сплатити відсотки в розмірі і на умовах встановлених договором. Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, а згідно з п.2 ч.1 ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цього Кодексу. Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Ст.526, 527, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Як вбачається із матеріалів справи відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, про що поручителі були належним чином повідомлені, що стверджується листами позивача до них та відповідними повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень. Однак своїх зобов`язань [PERSON] як поручитель також не виконала та кошти позивачу не повернула. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що [PERSON] , взявши на себе обов`язки поручителя та не забезпечивши належного виконання відповідачем [PERSON] взятих кредитним договором обов`язків, повинна відповідати перед позивачем разом з [PERSON] як солідарний боржник, у тому ж обсязі що і останній. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки судом встановлено, що відповідачами порушені вимоги кредитного договору, а саме не виконано належним чином, в обумовлені строки зобов`язання щодо оплати кредиту і відсотків, тому підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача сума заборгованості за кредитними договорами та відсотки за користування кредитними коштами. Нормами ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ст.133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Як вбачається із матеріалів справи позивач поніс витрати на правову допомогу в розмірі 4000 грн., що стверджується копією договору про надання послуг від 20.04.2018 року, видатковим касовим ордером від 05.11.2018 року та актом №34 прийому передачі наданих послуг Окрім того позивач здійснив оплату судового збору у розмірі 1762 грн., що стверджується відповідним платіжним дорученням від 05.11.2018 року. За таких обставин,

Outcome: approved