Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

06 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Кривоозерського професійного аграрного ліцею (далі - Кривоозерський ПАЛ) про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначала, що з 05 березня 1983 року працювала у Кривоозерському сільськогогосподарському професійно-технічному училищі № 8, в послідуючому Кривоозерський професійний аграрний ліцей, де з 1996 року обіймала посаду майстра виробничого навчання по професіях бухгалтерського профілю, а саме "Обліковець (реєстрація бухгалтерських даних); оператор комп'ютерного набору". Наказом № 83-о від 30.06.2016 року її було попереджено про наступне звільнення у зв'язку із змінами в штатному розписі, а наказом № 136-к від 31.08.2016 року її звільнено за п. 1 ст. 40 КЗпП України, у звязку зі скороченням штату. Посилаючись на те, що при звільненні відповідач не врахував , що вона має переважне право на залишенні на роботі, так як має тривалий безперервний стаж роботи у даному учбовому закладі, є кваліфікованим спеціалістом , за результатами атестації їй присвоєно 12 тарифний розряд, має відзнаки Міністерства освіти і науки України, крім того адміністрацією ліцея порушена процедура вивільнення, зокрема при попередженні про можливе скорочення штату, штатний розпис Кривоозерського ПАЛ залишався незмінним, не враховано, що вона 25.09.2015 року обрана членом профспілкового комітету первинної профспілкової організації працівників Кривоозерського ПАЛ і її не може бути звільнено протягом року після закінчення терміну на який вона обиралася, що є порушенням ст. 41 Закону України "Про профспілки" та згадана профспілка не дала згоду на її звільнення, при звільненні їй не запропонована інша робота, позивач просила про задоволення позовних вимог. 2 В судовому засіданні позивач підтримала уточнила позовні вимоги просила поновимти її на посаді майстра виробничого навчання та стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, вказуючи, що звільнення проведено з дотриманням чинного законодавства, чисельність штату Кривоозерського ПАЛ залежить від набору учнів у даний учбовий заклад, а тому станом на 01.09.2016 року штатний розпис змінено та скорочено три посади майстрів виробничого навчання, при вирішенні, які саме працівники підлягають скороченню, враховувалася кваліфікація, оскільки позивач не має повної вищої освіти адміністрацією вирішено звільнити позивача, при звільненні позивачу пропонувалися вакантні посади, від переведення на які позивач відмовилася. Вислухавши сторони, свідка, дослідивши письмові докази, суд прийшов до наступного. Із даних виписки трудової книжки позивача (а.с. 9-10) встановлено, що [PERSON] з 05 березня 1983 року працювала у Кривоозерському середньому сільськогосподарському професійно-технічному училищі №8, реорганізованому у Кривоозерське середнє профтехучилище № 38, а потім у Кривоозерський професійний аграрний ліцей. З 15.10.1993 року працювала майстром виробничого навчання. 24 березня 2011 року позивач атестована та їй присвоєно 12 тарифний розряд, що підтверджується атестаційним листом (а.с. 48). 30.06.2016 року, наказом № 83-о (а.с. 5) [PERSON] була попереджена про наступне звільнення у зв'язку із скороченням штату. Наказ винесено в слідуючій редакції "у зв'язку із можливим скороченням штату працівників та з необхідністю приведення штатного розпису до наказу Міністерства освіти та науки України № 1204 від 06.12.2010 року, зі змінами, внесеними наказом Міністерства освіти і науки, молоді та спорту № 765 від 02.07.2012 року станом на 1 вересня 2016 року, наказую попередити про наступне звільнення ..." та перераховані працівники із зазначеням їх посад, всього 25 осіб, в тому числі позивач. 31.08.2016 року наказом № 136-к слідуючого змісту "У зв'язку з необхідністю, станом на 1 вересня 2016 року приведення штатного розпису Кривоозерського ПАЛ до наказу Міністерства освіти і науки України № 1204 від 6.12.2010 року (зі змінами), наказую [PERSON] майстра виробничого навчання звільнити 31 серпня 2016 року у зв'язку зі скороченням штату працівників і відмовою від переведення на іншу роботу, п. 1 ст. 40 КЗпП України". Як пояснив представник відповідача та зазначили в поясненнях директор Кривоозерського ПАЛ [PERSON], заступник директора [PERSON], необхідність скорочення викликано з причин недобору учнів до ліцею, прийом яких продовжено до 1 жовтня 2016 року (а.с. 17). Крім позивача, по цій же підставі звільнено ще два працівника, з рештою працівників трудові відносини не розірвані. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку зміни в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Згідно до статті 49-2 Кодексу Законів про працю України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. 3 При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у звязку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Водночас власник або уповноважений ним орган доводить до відома держаної служби зайнятості про наступне вивільнення працівника із зазначенням його професії, спеціальності, кваліфікації та розміру оплати праці. Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" від 06.11.1992 року розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ч. 1 ст.40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення. З'ясовуючи чи дійсно мало місце скорочення штату працівників у Кривоозерському ПАЛ, та чи додержано відповідачем норм законодавства, що регулюють вивільнення працівників, судом встановлено, що як на час попередження про наступне звільнення (30.06.2016 року) так і на час звільненя позивача (31.08.2016 року) за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, відповідне рішення про внесення змін до штатного розпису не приймалось. Про це свідчать самі накази №83-о від 30.06.2016 року, № 136-к від 31.08.2016 року де зазначається про можливе скорочення, необхідність приведення штатного розпису станом на 01.09.2016 року у відповідність до наказу Міністерства освіти та науки України № 1204 від 06.12.2010 року, відповідно до чисельності учнів на новий навчальний рік, набір яких продовжено до 1 жовтня 2016 року. Відповідачем надано штатні розписи Кривоозерського ПАЛ станом на 01.05.2016 року (а.с. 13-15) та штатний розпис станом на 01.09.2016 року (а.с. 89-90), які підтверджують зміни, однак зміни внесені вже після звільнення позивача, крім того, досліджуючи вказані документи, кількість штатних посад - майстрів виробничого навчання, 12 тарифний розряд, яку займала позивач збільшилось з 7 до 8. Таким чином, на момент повідомлення [PERSON] про її скорочення не були внесені зміни до штатного розпису Кривоозерського ПАЛ, тому станом на 31 серпня 2016 року були відсітні підстави для звільнення позивача за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Недотримані Кривоозерським ПАЛ також вимоги ч. 4 ст. 252 КЗпП України, 4 ч. 4 ст. 41 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" № 1045-ХІУ від 15.09.1999 року в частині положень, що не допускається звільнення з ініціативи роботодавця працівників, які обиралися до складу профспілкових органів підприємства, установи, організації, протягом року після закінчення терміну, на який він обирався, так як до даних протоколу № 6 зборів профспілкового комітету первинної профспілкової організації працівників Кривоозерського ПАЛ від 25.09.2015 року (а.с. 11-12), [PERSON] була обрана до складу профспілкового комітету. 26.07.2016 року рішенням Первинної профспілкової організації , членом якої є [PERSON] (а.с. 21-38), відмовлено у наданні згоди на її звільнення за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, що вбачається із протоколу № 15. Відмова обгрунтована тим, що [PERSON] має тривалий педагогічний стаж, високу майстерність та є членом профспілкового комітету, також вказували на продовження набору учнів до ліцею. На ці обставини також посилалася в поясненнях, допитана в якості свідка голова профкому [PERSON], на її думку скорочення проведене 01.09.2016 року формально, оскільки фонд заробітної плати не зменшився, за рахунок звільнення працівників, які входили до очолюваної нею профспілки, зроблені доплати іншим працівникам. Враховуючи, досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що відповідач звільнив [PERSON] з займаної посади з підстав передбачених п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України в порушення вимог закону, а тому остання підлягає поновленню на посаді майстра виробничого навчання Кривоозерського ПАЛ з 31 серпня 2016 року. За приписами ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Середній заробіток працівника визначається відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про оплату праці" за правилами, пеердбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою КМУ № 100 від 08.02.1995 року. Зокрема, відповідно до абз. 3 п. 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи. Згідно п. 5 розділу ІУ Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна заробітна плата працівника, яка множиться на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. З особового рахунку (а.с. 85) вбачається, що середньоденна заробітна плата позивача становить 115 грн.08 коп., розмір середнього заробітку за 36 днів вимушеного прогулу позивача за період з 31 серпня по 21 жовтня 2016 року складає 4 142 грн. 88 коп. = (115 грн. 08 коп. х 36 днів). 5 Таким чином , стягненню підлягає 4 141 грн. 88 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Вказана сума визначена без утримання прибуткового податку з громадян та інших обов'язкових платежів. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню 551 грн. 20 коп. судового збору на користь держави.

Outcome: approved