Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

13 серпня 2015 року публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" (далі ПАТ "Альфа-Банк") звернулося до суду з позовом, в якому просило: стягнути з відповідачки на користь банку заборгованість в сумі 128688 грн 05 коп., з яких 106122 грн 69 коп. заборгованість за тілом кредиту, 4741 грн 36 коп. заборгованість по відсотках, 16224 грн заборгованість по комісії, 1600 грн штраф. Скориставшись своїм правом на збільшення позовних вимог, банк просив стягнути заборгованість, що виникла станом на 01 лютого 2016 року, в сумі 142\~902 грн 59 коп., з яких 106\~122 грн 69 коп. заборгованість за тілом кредиту, 9 563 грн 25 коп. заборгованість по відсотках, 24 816 грн 65 коп. заборгованість по комісії, 2 400 грн штраф (а.с. 97). Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 07 жовтня 2014 року ПАТ "Альфа-Банк" та [PERSON] уклали кредитний договір № 500961511, відповідно до якого позивач зобов'язався надати відповідачці кредит в сумі 107301 грн 69 коп., а відповідачка зобов'язалася в порядку та на умовах, визначених Договором, повертати кредит, виплачувати проценти за його користуванням, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах Договору та Додатку № 1 до нього Графіком погашення кредиту. В порушення умов договору [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконує, в результаті чого має прострочену заборгованість за кредитом. В судове засідання представник позивача не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю (а.с. 25). Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, пояснила, що після звернення банку до суду вона частково погашала заборгованість за кредитом, останній платіж внесений у серпні 2015 року. Заслухавши пояснення відповідачки, розглянувши позовну заяву, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 07 жовтня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір № 500961511, за умовами якого відповідачці надано кредит у сумі 107301 грн 69 коп. з процентною ставкою 15,99 % річних терміном повернення 08 жовтня 2019 року. Згідно з п.2.6 Договору, платежі з повернення кредиту, сплати процентів за його користування, сум комісійної винагороди за цим Договором здійснюються щомісячно рівними частинами у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених цим Договором та відповідно до Графіку платежів, який є додатком № 1 до цього Договору та його невід'ємною частиною. За змістом п.4 Договору позичальник зобов'язується у разі повного або часткового прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/або комісій, сплатити банку штраф у розмірі 50,00 грн. за кожне допущене позичальником прострочення платежу, що триває від одного до чотирьох календарних днів (включно) з моменту виникнення прострочення платежу. При цьому у випадках, якщо прострочення платежу триває п'ять і більше календарних днів, додатково до штрафу, визначеному попереднім абзацом цього пункту, позичальник зобов'язаний сплатити кредитору штраф у розмірі 150 грн за кожний випадок допущеного прострочення платежу. Відповідно до п.15 розділу 2 Договору, банк має право в будь-якому разі вимагати, в тому числі у судовому порядку, дострокового виконання всіх зобов'язань позичальника за договором у випадку прострочення більше ніж на один місяць терміну сплати обов'язкового платежу за кредитом, а також у випадках вчинення позичальником інших істотних порушень умов цього договору (а.с.6-7). Згідно з графіком погашення заборгованості за кредитом та процентами, що є Додатком №1 до Договору, відповідачу щомісяця нараховувався платіж, що включав проценти та суму погашення основного боргу. Крім того, банк щомісяця нараховував комісію (а.с. 8). Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором, станом на 21 липня 2015 року на рахунку відповідачки наявна заборгованість за кредитом у сумі 128688 грн 05 коп., з яких 106122 грн 69 коп. заборгованість за тілом кредиту, 4741 грн 36 коп. заборгованість по відсотках, 16224 грн заборгованість по комісії, 1600 грн штраф (а.с. 14). Згідно з розрахунком заборгованості станом на 01 лютого 2016 року, заборгованість за тілом кредиту становить 106122 грн 69 коп., заборгованість за відсотками 9 563 грн 25 коп., заборгованість по комісії 24 816 грн 65 коп., штраф 2\~800 грн (а.с. 98). З вказаного розрахунку вбачається, що платежі, внесені відповідачкою, в тому числі останній 11 серпня 2015 року в сумі 4\~637 грн, банком враховані. Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. Договором, відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Так, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Зазначений правовий висновок щодо застосування норм ст. ст. 1048, 1050 ЦК України, зроблений Верховний Судом України, викладений в Постанові судової палати у цивільних та господарських справах від 06 листопада 2013 року у справі №6-116цс13. Суд погоджується та, відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, враховує його при застосуванні вказаних вище правових норм. З викладеного вбачається, що вимоги банку про стягнення з відповідачки суми заборгованості за кредитом, відсотками, комісією та штрафами є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог. Враховуючи те, що відповідачка взяті на себе зобовязання не виконує, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог банку про стягнення з неї суми заборгованості з підстав порушення умов кредитного договору. За приписом ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Судом встановлено, що при подачі позову банк сплатив судовий збір у розмірі 1286 грн 88 коп., що підтверджується меморіальним ордером №34173 від 29 липня 2015 року, долученим до матеріалів справи (а.с.1). Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин, враховуючи принцип обов'язковості виконання зобов'язання, принцип недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов'язання, суд задовольняє позов, стягує з відповідачки суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved