Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.12.2016 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які розміщені на сайті www.privatbank.ua становлять Договір про надання банківських послуг, відповідно до якого позивач отримав кредит в розмірі 7950 грн. 64 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмір 24,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості мало здійснюватися шляхом надання банку грошових коштів для погашення заборгованості з 1 по 25 число кожного місяця. Всупереч умовам договору [PERSON] своєчасно не здійснював платежів для погашення заборгованості за кредитом, тобто зобовязання належним чином не виконав, а тому позивач просить стягнути вказану суму боргу. В судове засідання представник позивача не з'явився, заявивши в позовній заяві клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про місце та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином. Оскільки всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Наявних у справі доказів достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 20.12.2016 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які розміщені на сайті www.privatbank.ua становлять Договір про надання банківських послуг, відповідно до якого позивач отримав кредит в розмірі 7950 грн. 64 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідно до "Умов надання кредиту" погашення процентів по кредиту проводиться щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним. За несвоєчасне погашення заборгованості нараховуються проценти, в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на сайті www.privatbank.ua/kredity/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.п. 2.1.1.12.6 Договору, а також пеня, яка нараховується за кожен день прострочення кредиту. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій. З розрахунку суми боргу за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості № б/н від 20.12.2016 року укладеної між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] вбачається, що заборгованість останнього станом на 19.07.2017 року становить 10381 грн. 54 коп., тобто можна зробити висновок, що позивач зобовязання належним чином не виконав. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку встановленому договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати достроково повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи, що відповідач в судове засідання не з'явився та не надав суду доказів, які б спростовували обґрунтованість вимог позивача, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом.

Outcome: approved