Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

В жовтні 2013 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], треті особи Служба у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва суду від 02 грудня 2013 року долучено в якості третьої особи Службу у справах дітей Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації. Позивачка обґрунтувала свої вимоги тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 1993 року по 2003 рік з відповідачем. У період зареєстрованого шлюбу народилася донька [PERSON] [INFO], яка проживає з нею. Відповідач зловживав алкогольними напоями, сім'ю матеріально не забезпечував, вихованням дитини не займався. Це призвело до того, що на протязі 2001-2002 рр. відповідач створював у сім'ї неможливі умови для проживання. Були випадки, коли відповідач не рахувався з сім'єю, не ночував вдома. А весною 2002 р. відповідач, знаходячись в нетверезому стані, влаштовував скандали, під час яких погрожував позивачці фізичним насильством. Після таких подій вона забрали дитину і переїхала проживати до батьків, з якими фактично проживає з дитиною за адресою: [ADDRESS] з весни 2002 року. Також зазначила що, протягом всього часу вихованням дитини займалась позивачка, відповідач не виконував обов'язків батька по вихованню дитини, не цікавиться життям та станом його здоров'я, з давнього часу фактично усунувся від виховання дитини та надання матеріальної допомоги, враховуючи вік дочки, [PERSON] яка народилась [INFO]. Посилаючись на ст.ст.150 та 164 СК України, позивачка просила позбавити відповідача батьківських прав та врахувати думку сина у цьому питанні. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги за вищевикладеними обставинами та просила суд їх задовольнити та позбавити відповідача батьківських прав відносно дочки, оскільки щодо дитини - відповідач не бажає приймати участь у її житті, навчанні, надавати допомогу. Крім того вказала на те, що з 13.11.2009 року по 01.07.2013 року заборгованість відповідача по аліментам становить 49386,00 грн. Після 2013 року відповідачем аліменти на її користь в розмірі 1/4 частини його заробітку на утримання дитини відповідно до Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21.08.2003 року взагалі не сплачувались. Згодом відповідач змінив прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]». Батько дитини від виплати аліментів ухиляється, дитину не відвідував, не був на батьківських зборах жодного разу за період навчання дочки у гімназії. Відповідач у судові засідання на неодноразові виклики суду за судовими повістками, що направлялись за останнім відомим місцем проживання, не з'являвся, будь-яких заяв щодо участі у розгляді справи не подавав. По справі зібрано достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Позивачем відповідно до частини 9 ст. 74 ЦПК України відповідача [PERSON] викликано в суд через оголошення у пресі газету «Урядовий кур'єр» та вищезазначену газету з викликом надано до суду. Представник третьої особи орган опіки та піклування Деснянської районної державної адміністрації у м. Києві у судові засідання свого представника не направили, підтримали позов про позбавлення [PERSON] батьківських прав з мотивів, викладених у висновках. Судові повістки з повідомленнями про час та місце розгляду справи були направлені, заяв про участь у розгляді справи не надійшло. Представник третьої особи орган опіки та піклування Шевченківська районної у м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні підтримала вимоги позову та просила їх задовольнити в повному обсязі. Вказала, що дійсно відповідачем по справі не виконуються батьківські обов'язки щодо своєї дитини, життям якої він не цікавиться. Крім того, на засідання комісії для складання висновку відповідача неодноразово запрошували, проте це запрошення він ігнорував. Прокурори Ковтуцький М.М. та Лимонченко М.С. в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити з викладених в ньому підставах. Суд, заслухавши думку прокурорів, пояснення позивача, представника третьої особи органа опіки та піклування Шевченківської районної державної адміністрації у м. Києві, дослідивши матеріали справи, вважає позов про позбавлення батьківських прав відповідача таким, що підлягає - задоволенню. Відповідно до ст. 11 Закону № 2402 - 111 сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . У відповідності до ст. 164 СК України, батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей чи зловживають батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на дітей своєю аморальною, антигромадською поведінкою, а також якщо батьки є хронічними алкоголіками чи наркоманами . Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб. Які не виконують батьківських обов'язків, і способом захисту прав та інтересів дитини. Як встановлено судом, позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 1993 року по 2003 рік. 29.03.2003 року шлюб між ними розірвано згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 29.05.2003 року, актовий запис № 378 (а.с. 7). Від шлюбу народилась дочка, [PERSON]. Відповідач [PERSON], [INFO] згідно, копії свідоцтва про народження дитини (а.с. 8) є батьком дочки, [PERSON] яка народилась [INFO]. Оскільки відповідач не надавав ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини, позивач звернулася до суду з заявою про стягнення з нього аліментів. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21.08.2003 р. з відповідача стягнуті аліменти на користь позивача в розмірі 1/4 частини його заробітку на утримання дитини. Відповідач ухилявся від сплати аліментів і в результаті чого утворилася заборгованість. Згідно довідки ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві від 01.07.2013 р. сума заборгованості по сплаті аліментів становить 49386.00 грн. В квартирі, де зареєстрована позивачка (за адресою [ADDRESS]), вона маю право на 1/2 частину власності. Після народження дитини з весни 2002 року відповідач з дитиною не спілкувався, вихованням дитини не займався, не платить аліментів, не цікавиться як дитина вчиться, які в неї інтереси, яке здоров'я. Ніколи не приймає участі в її оздоровленні на канікулах. В 2012 році за № 130/10 позивач отримала з Відділу державної виконавчої служби Шевченківського управління юстиції копію постанови від 02.04.2012 р. за № 15202570 про зміну назви сторони виконавчого провадження, згідно якої відповідач - боржник [PERSON], [INFO] змінив прізвище на "[PERSON]". На підставі вищезгаданої постанови було замінено назву сторони виконавчого впровадження з "[PERSON]" [INFO] на "[PERSON]" та внесено відповідні зміни до Єдиного державного реєстру виконавчих впроваджень і згідно цієї постанови в подальшому вважати боржником за даним виконавчим впровадженням [PERSON] [INFO]. Відповідно до Висновку Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації від 21.03.2013 року, протокол № 6, позбавлення батьківських прав відносно дочки [PERSON], [INFO], є доцільним. Відповідно до акту № 32 Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації від 30.01.2014 року, проведено обстеження умов проживання позивачки за адресою: [ADDRESS] де зазначено, що в приміщенні охайно, дочка [PERSON] проживає в окремій мебльованій кімнаті зі всіма побутовими умовами для відпочинку та навчання. Відповідно до акту Служби у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 15.01.2014 року, проведено обстеження умов проживання відповідача за адресою: [ADDRESS], де зазначено, що двері відчинила особа, яка назвалась дружиною відповідача [PERSON] та повідомила, що її чоловік за даною адресою не проживає але приїжджає провідати їх сина [PERSON], [INFO]. Зі слів дружини відповідач з своєю донькою [PERSON] не спілкується. Відповідно до Закону України ,,Про охорону дитинства,, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Пленум Верховного Суду України в своїй Постанові № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» в п. 16 роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не створюють умов отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінюватись, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини - ухиляється, нехтує батьківськими правами ,не піклується про сина, не приймає мір для вирішення питання виконання батьківських обов'язків по вихованню сина. Крім того з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 229 (двісті двадцять дев'ять гривень 40 копійок) та витрати на оголошення в газеті « Урядовий Кур'єр» у сумі 630 (шістсот тридцять гривень) на підставі ст.ст. 79, 88 ЦПК України. Враховуючи викладене, суд вважає що за встановлених обставин відповідач має бути позбавлен батьківських прав з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України. На підставі статей ст. ст. 164, 165, 166 Сімейного кодексу України, Закону України ,,Про охорону дитинства,,, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» та

Outcome: approved