Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

25 серпня року представник ПАТ «[PERSON] Аваль» звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 23 лютого 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком "Аваль", правонаступником прав і обовязків якого є ПАТ «[PERSON] Аваль», та відповідачем був укладений кредитний договір № 014/75053/3101/74, відповідно до якого [PERSON] був наданий кредит у розмірі 35000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у ромі зір 12,50 % річних строком на 180 місяців, тобто кінцевий термін повернення 22 лютого 2021р. Відповідно до умов договору та норм чинного законодавства позивач наділений право дострокової вимоги повернення кредитних коштів за невиконання чи неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору. Відповідач [PERSON] неналежним чином виконує умови кредитного договору, внаслідок чого станом на 12.06.2015 року у неї утворилась заборгованість у розмірі 226 384,58 доларів США, що еквівалентно 4760300,63 грн. На підставі викладеного, позивач просить стягнути із відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 226384,58 доларів США, що в еквіваленті відповідно до постанови НБУ від 12.06.2015 року 1 дол. США 21,027495грн. становить 4760300,63грн. та судові витрати по справі (а.с.1-2). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, потім надав до суду заяву з проханням розглядати справу без їх участі у зв'язку із занятістю в іншому судовому засіданні, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився про розгляд справи був повідомлений належним чином, причина неявки суду невідома. Представник відповідача [PERSON] надав на адресу суду письмові заперечення проти позову, які обґрунтовує тим, що у своїй позовній заяві позивач посилається виключно на умови кредитного договору, але при цьому не наводить доказів того, чи виконувався цей кредитний договір ним самим, адже у позовній заяві сам позивач зазначає тільки те, що він «зобовязався надати Відповідачу кредит у розмірі 35000,00 дол. США строком на 180 місяців, а саме до 22 лютого 2021 року». Тобто, йдеться тільки про зобовязання з боку позивача, а не докази виконання цього зобовязання. При цьому позивач у позовній заяві зазначає, що свої зобовязання за кредитним договором він виконав належним чином, однак не надав жодного доказу того, що він цей кредит видавав належним чином, а саме у якій формі - готівковій чи безготівковій, і чим це підтверджується. Законодавство для цього вимагає цілий ряд документів. Також позивач не надав доказів того, що відповідач погашав свій кредит, а саме внесення ним відповідних сум на погашення кредиту і підтвердження того, що ці суми справді йшли на погашення кредиту (а.с.36-38). Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши доводи відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовну заяву необхідно задовольнити частково з наступних підстав. В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори й інші правочини Згідно ст. 1050 та ч.1ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Вказані вимоги закону відповідачем не виконуються. В дійсності, 23 лютого 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком "Аваль" та відповідачем був укладений кредитний договір № 014/75053/3101/74, за умовами якого позивач надав відповідачу шляхом відкриття не відновлювальної кредитної лінії кредитні кошти у розмірі 35000,00 доларів США зі сплатою 12,50 % відсотків на рік з кінцевим терміном повернення 22 лютого 2021 року. Відповідно до п. 5.1 цього договору, відповідач зобовязалася щомісячно до 30 числа кожного місяця, починаючи з місяця отримання кредиту, здійснювати часткове погашення кредиту відповідно д п. 1.3 цього договору. Дострокове право позивача вимагати повернення кредиту передбачене п. 6.5 договору. Пунктом 9.1 кредитного договору встановлено, що за порушення строків повернення кредитної заборгованості, проценті за користування кредитом та комісій, передбачених положеннями цього договору, відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення з наступного дня після закінчення строку для виконання зобовязання. Факт отримання кредитних коштів підтверджується меморіальним ордером №\~53/3101/74 від 24 лютого 2006р. (а.с.43). Позивач 23 квітня 2015 року звертався до відповідача із письмовою вимогою про виконання грошового зобовязання за кредитним договором (а.с.10). 24 лютого 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком "Аваль" та відповідачем був укладений договір іпотеки № 014/3101/75053, який забезпечує вимоги іпотекодержателя, що випливає з кредитного договору № 014/75053/3101/74 від 23.02.2006 року. Предметом іпотеки є нерухоме майно будинок 166 по вул. Литвищенка Сержанта в м. Дніпропетровську, який належить іпотекодавцю на праві власності (а.с.44-49). 21.12.2009р. державним нотаріусом вчинено виконавчий напис та запропоновано звернути стягнення на майно, а саме майно будинок 166 по вул. Литвищенка Сержанта в м. Дніпропетровську, який належить [PERSON] на праві власності (а.с.50-51). Постановою державного виконавця від 15.12.2014 року повернуто виконавчий документ стягувачу без виконання у зв'язку із дією ЗУ "Про мораторій на стягнення майна громадян України наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" (а.с.54). У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди Розрахунок заборгованості за кредитним договором між позивачем та відповідачем від 12 червня 2015р. доводить той факт, що станом на 12 червня 2015р. у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 226384,58 доларів США (еквівалентно 4760300,63грн.), яка складається із: заборгованості за кредитом 33358,01 доларів США, заборгованості за відсотками 27774,15 доларів США, пені 165252,42 доларів США (а.с.6-9). Даючи правову оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суд доходить висновку, що в дійсності у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість по сплаті кредиту, відповідач не в повному обсязі виконав прийняті на себе відповідно до договору зобовязання, що і послугувало підставою для звернення позивача до суду із цим позовом. Умови договору не суперечать нормам чинного законодавства України. Разом з тим, банком нараховано пеню в розмірі 165252,42 дол. США, що багатократно перевищує розмір заборгованості по кредиту. Відповідно до ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи розмір збитків, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені до 33500,00 дол. США. Відповідно до п. 14 Постанови пленуму ВСУ від 18.12.2009 за № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Зміст ст.ст. 524, 533 ЦК України, прямо визначає порядок погашення зобовязання в національній валюті гривні, тому суд вважає за необхідним перерахувати боргові суми, які виражені у кредитному договорі між позивачем і відповідачем в іноземній валюті, американських доларах США, в національну валюту України гривню, по офіційному курсу НБУ в день ухвалення судового рішення, що складає 23,8846 грн. за один долар США, отже у еквіваленті національної валюти України заборгованість складатиме за сумою кредиту (33358,01дол. США + 27774,15дол. США + 33500дол. США) Х 23,8846 = 94632,15дол. США Х 23,8846 = 2260251,29 (грн.) \~\~\~\~\~Також згідно ст. 88 ЦПК України на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 3654,00грн.

Outcome: partial