overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання. Свої вимоги позивачі мотивує тим, що вона є донькою відповідача і хоча на даний час є повнолітньою, вона [INFO], але потребує допомоги батька, оскільки продовжує навчання у Бердянському державному педагогічному університеті на денній формі навчання, а тому не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно себе утримувати. Відповідач працює в шахтоуправління "Дніпровське" та отримує стабільний дохід, а тому має змогу надавати їй матеріальну допомогу. Просить суд стягнути на її користь з [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення нею 23-х річного віку. У судове засідання позивач не з'явилася, зазначила в позовній заяві , що прохає розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в телефонному режимі повідомив, що він позов визнає в повному обсязі, прохав розглянути справу за його відсутністю. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.199 Сімейного Кодексу, якщо повнолітній дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, продовжуючі навчання. Статтею 200 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Зі свідоцтва про народження [PERSON], [NUMBER], виданого виконкомом Дмитрівської сільської Ради Петропавлівського району Дніпропетровської області 21 квітня 1998 року, видно, що відповідач є її батьком. Згідно довідки №15091 від 21 квітня 2015 року [PERSON] є студенткою першого курсу Бердянського державного педагогічного університету, термін навчання з 01 вересня 2014 року до 30 червня 2018 року. Враховуючи викладене, а також те, що [PERSON] працює на підприємстві вугільної промисловості ШУ "Дніпровське" ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" та має стабільну заробітну плату, в повному обсязі визнав позовні вимоги, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1\\3 частини з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON], починаючи з 28 квітня 2015 року до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення 23-х річного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

13 липня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з даною заявою, вказуючи, що вона народилася [INFO] в с. Свитинці Погребищенського району. По місцю народження був зроблений відповідний актовий запис та видано свідоцтво про народження. Однак в свідоцтві про народження були зроблені записи імені заявника як "[PERSON]", дата народження зазначена як "[INFO]", запис імені батька заявника як "[PERSON]" та матері "[PERSON]", тоді як необхідно було внести записи імені заявника "[PERSON]", дати народження заявника як "[INFO]", запис імені батька заявника "[PERSON]", запис імені матері "[PERSON]". В судове засіданні заявник не з'явилася, подала заяву у якій заявлені вимоги підтримала, просила встановити факт, що вона - [PERSON] - дійсно народилася [INFO] в Свитинці Погребищенського району та є рідною дочкою [PERSON], який зник безслідно в березні 1944 року, приймаючи участь в бойових діях. Представник Ширмівської сільської ради до суду не з'явився також, подав заяву у якій справу просив розглянути у його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував. З'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких міркувань. В судовому засіданні, зокрема свідоцтвом про народження (а. с. 6), свідоцтвом про одруження (а. с. 7), повідомленням про зникнення безвісти (а.с.8), архівною довідкою (а.с.9), беззаперечно доведено, що [PERSON] дійсно народилася [INFO] та є рідною дочкою [PERSON], який зник безслідно в березні 1944 року, приймаючи участь в бойових діях. Дані правовідносини регулюються п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, згідно з якими суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], дійсно народилася [INFO] та є рідною дочкою [PERSON], який зник безслідно в березні 1944 року, приймаючи участь в бойових діях, іншого порядку встановлення цього факту немає, то його необхідно встановити на підставі п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно за законом, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку літ."А-І", тамбура літ. "а", літньої кухні літ. "Б", тамбура літ. "б", гаража літ. "В", сарая літ. "Г", підвалу літ. "Пд", сарая літ. "Д", сарая літ. "Е", сарая літ. "Є", вбиральні літ. "Ж", сарая літ. "З", воріт з хвірткою під № 1, огорожі під № 2, криниці під № 3, вигрібної ями під № 4, знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В установлений законом шестимісячний строк позивач [PERSON] будучи спадкоємцем першої черги, фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, так як доглядав за домоволодінням, обробляв присадибну земельну ділянку. Однак оформити право на спадщину в нотаріальному порядку позивач не може у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на зазначене домоволодіння. Позивач просив суд визнати за ним право власності на спадкове майно за законом що складається із зазначеного вище домоволодіння. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, однак від представника позивача [PERSON] надійшла на адресу суду письмова заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач Красноїльська селищна рада в судове засідання свого представника не направила однак направила на адресу суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності, не заперечувала проти задоволення справи. Судом, згідно Свідоцтва серії [NUMBER] про смерть виданого 09.12.1996 р., встановлено, що 07.12.1996 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], та складається із з житлового будинку літ."А-І", тамбура літ. "а", літньої кухні літ. "Б", тамбура літ. "б", гаража літ. "В", сарая літ. "Г", підвалу літ. "Пд", сарая літ. "Д", сарая літ. "Е", сарая літ. "Є", вбиральні літ. "Ж", сарая літ. "З", воріт з хвірткою під № 1, огорожі під № 2, криниці під № 3, вигрібної ями під № 4. Позивач є сином померлої спадкодавиці і інших спадкоємців за законом судом не встановлено. Згідно ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Відповідно до ст.529 ЦК України (в редакції 1963 року), чинній на час виникнення спірних правовідносин, спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина, батьки померлого. Позивач прийняв спадщину, оскільки у відповідності до вимог ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року) фактично вступив в управління спадковим майном, що підтверджується довідкою Красноїльської сільської ради Сторожинецького району від 19.05.2016 р. за №736 (а.с.17). Підсумовуючи викладене та виходячи із визнання позову відповідачем суд знаходить, що позовні вимоги щодо визнання права власності на спадщину підлягають задоволенню, та за позивачем необхідно визнати право власності на спадкове майно, що розташоване по вул.Штефан чел Маре, 53, Чернівецької області, Сторожинецького району в смт.Красноїльськ. Виходячи з викладеного, на підставі ст. ст. 529, 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст. 1216 ЦК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, в якому зазначила, що останній є її батьком. З 01 вересня 2015 року [PERSON] навчається в Національному технічному університеті України " Київський політехнічний інститут", фізико-математичний факультет, денна форма навчання, термін навчання до 30.06.2019 року, а тому потребує додаткових матеріальних витрат, у зв'язку з чим вимушена порушувати питання про стягнення з відповідача аліментів на своє утримання до закінчення навчання . Позивач, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи провести без її участі у зв'язку з віддаленістю місця навчання. Позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та щодо позовних вимог не заперечував. Суд вважає, що у справі є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, тому справу можливо розглянути по суті у відсутності сторін та винести очне рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини: [PERSON] народилася [INFO]. Батьком позивача є відповідач по справі [PERSON] (свідоцтво про народження [NUMBER], видане 19.03.1998 року Добровеличківським відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградської області (а.с.6) . Згідно довідки № 769 від 02.09.2015, виданої Національним технічним університетом України "Київський політехнічний інститут" встановлено, що [PERSON] є студенткою денної форми навчання фізико-математичного факультету НТУУ "КПІ" та . навчається на бюджетній основі і закінчує університет 30.06.2019 року (а.с.7). Враховуючи викладене, суд вважає що позивач, яка продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги . Відповідно до вимог статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до закінчення навчання, але не більш як до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Аналізуючи зібрані по справі докази, та оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що позивач, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, має право вимагати стягнення аліментів з відповідача до закінчення нею навчання . З огляду на ті обставини, що відповідачем не надано доказів про те, що він за станом здоров'я чи матеріальним станом неспроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, суд вважає, що позов обґрунтований, а тому його необхідно задовольнити. На підставі ст. ст. 182, 198-201 Сімейного кодексу України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

Направленим позовом заявник просить суд ухвалити рішення про розірвання шлюбу між сторонами, зареєстрованого 19.09.2008 року виконкомом Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області, актовий запис №119, а також відновити дошлюбне прізвище "Бакал". Сторони подали до суду заяви про слухання справи за їх відсутності. Позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач направив на адресу суду заяву, якою просив розглядати справу без його участі, позов визнав, просив його задовольнити. Додатково в своїх заявах сторони просили не надавати строк на примирення. Проаналізувавши такі заяви, суд, на підставі положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України, вважає необхідним позов задовольнити у підготовчому засіданні з огляду на наступне. Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам, встановленим реченням другим ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З позовної заяви убачається, що шлюб між сторонами фактично розпався та будь-які шлюбні стосунки між ними не підтримуються, спільне господарство не ведеться. Подальше перебування у шлюбі буде суперечити інтересам позивача. Від даного шлюбу 23.11.2012 року народилась дитина - [PERSON]. Правовідносини між сторонами врегульовані та відповідають наступним нормам сімейного права. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 104 СК України; ч. 3 ст. 105 СК України; ч. 1 ст. 110 СК України). Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст. 112 СК України). Враховуючи фактичні обставини справи, положення норм матеріального права, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, адже, як встановлено у ході розгляду справи, шлюбні стосунки між сторонами припинені і продовження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Водночас, суд відмовляє у задоволенні вимоги позивача про повернення їй дошлюбного прізвища "Бакал" з огляду на наступне. Так, питання зміни прізвища, в даному випадку, має вирішуватись в позасудовому порядку органами ДРАЦС у відповідності до приписів ст. 16 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" та наказу Міністерства Юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 року "Про затвердження Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні". Оскільки позов підлягає до часткового задоволення, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останньою та документально підтверджені судові витрати за розгляд даної справи, що складаються із судового збору в сумі 704, 80 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

У липні 2014 року позивач звернувся до суду із позовом про визнання відповідача - [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS] . В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що квартира [ADDRESS] перебуває на балансі КП ДЄЗ "Океан" та належить до комунальної власності територіальної громади міста Миколаєва. У спірній квартирі зареєстрована починаючи з 24.04.1992 року відповідачка - [PERSON] , яка фактично у ній не проживає починаючи з липня 2013 року через те, що вона виїхала на постійне проживання до Російської Федерації, в м. Мурманськ. Посилаючись на викладене, позивач просив визнати відповідача такою, що втратила право користування зазначеним житловим приміщенням на підставі ст.ст. 71-72 ЖК України. В судове засідання сторони не зявилися. Представник позивача надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позов підтримує. Відповідач надіслала на адресу суду телеграму, в якій просила позов розглядати у її відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Представник КП ДЄЗ "Океан" був належним чином та своєчасно повідомлений про час та місце судового засідання. заяв не надходило, причина його неявки суду не відома. Суд дослідивши надані суду письмові докази, прийшов до наступного. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Квартира [ADDRESS] перебуває на балансі КП ДЄЗ "Океан" та належить до комунальної власності територіальної громади міста Миколаєва. У спірній квартирі значиться зареєстрованою починаючи з 24.04.1992 року [PERSON] . Інших зареєстрованих осіб немає (а.с.4-6). Відповідач у вищезазначеній квартирі не проживає починаючи з липня 2013 року. Згідно висновку Корабельного РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області [PERSON] виїхала на постійне проживання до Російської Федерації, у м. Мурманськ (а.с.7). Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як надані позивачем докази у своїй сукупності вказують на те, що відповідач втратила право користування вказаним жилим приміщенням, оскільки вона без поважних причин не користуються вказаним житловим приміщенням більше ніж шість місяців.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

[PERSON], звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: просить встановити те, що архівна довідка за № Г-63/01-30 від 20.06.2014 року видана архівним сектором Городенківської РДА, в якій вказано, що [PERSON], працював в колгоспі імені Радика Руднєва ( з 1992 року - спілка селян «Слобідська») фактично належить йому - [PERSON], [INFO]. В заяві вказав, що він звернувся до УПФ України в Городенківському районі для призначення пенсії за віком. Під час чого вияснилося, що через розбіжності у його анкетних даних зокрема в зазначенні прізвища в архівній довідці, він не зможе оформити пенсію. Причини виникнення розбіжностей йому невідомі. Тому заявник змушений звернутися до суду, оскільки іншого способу виправити розбіжності не має. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів матиме для нього юридичне значення. В судове засідання [PERSON], не з'явився. До суду подав заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності. Заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився. До суду подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з таких підстав: судом встановлено, що [PERSON], [INFO], має намір оформити пенсію. Проте при вивченні зібраних документів для оформлення пенсії, виявлено розбіжності зазначенні в його анкетних даних, а саме: в архівній довідці за № Г-63/01-30 від 20.06.2014 року виданій архівним сектором Городенківської РДА, він замість "[PERSON]", значиться як "[PERSON]". Згідно ст. 256 ч. 1 п. 6 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Правильність зазначення заявника саме, як "[PERSON], [INFO]" та належність йому архівної довідки за № Г-63/01-30 від 20.06.2014 року, підтверджується матеріалами справи, зокрема: · копією свідоцтва про народження серія: [NUMBER] від 27.04.1955 року; · копією паспорта серія: [NUMBER] від 13.06.2014 року. Як вбачається, вирішити дане питання іншим способом, заявник не має можливості. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів матиме для [PERSON], юридичне значення та допоможе у оформленні пенсії. В зв'язку з цим суд вважає, що заяву [PERSON], [INFO], слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

[PERSON], звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: просить встановити юридичний факт, належності [PERSON], архівної довідки № Д-73/01-30 від 03.12.2014 року про роботу і заробітну плату в колишньому колгоспі «Ленінським шляхом» за 1984-1985 роки виданої архівним сектором Городенківської районної державної адміністрації, Івано-Франківської області на [PERSON]. В заяві вказав, що в період 1984-1985 років працював водієм автомашини в колгоспі «Ленінським шляхом». Народився [INFO], досяг пенсійного віку, і має право виходу на пенсію. Перешкодою є те, що в архівній довідці №Д-73/01-30 від 03.12.2014 року виданій архівним сектором Городенківської райдержадміністрації про роботу та заробітну плату в колишньому колгоспі «Ленінським шляхом» за 1984-1985 роки його записано «[PERSON]» замість «[PERSON]». Виправлення по батькові зробити неможливо так як колгоспи перестали існувати, і документи про діяльність колгоспу передані на зберігання в архів. Видана довідка є правовстановлюючим документом і матиме значення для призначення пенсії та визначення її розміру. Тому заявник змушений звернутися до суду, оскільки іншого способу виправити розбіжності не має. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів матиме для нього юридичне значення. В судове засідання заявник, не з'явився. До суду подав заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності. Заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився. До суду подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з таких підстав: судом встановлено, що [PERSON], [INFO], має намір оформити пенсію. Проте при вивченні зібраних документів для оформлення пенсії, виявлено розбіжності в зазначенні його анкетних даних, а саме: в архівній довідці за № Д-73/01-30 від 03.12.2014 року виданій архівним сектором Городенківської РДА, він замість "[PERSON]", значиться як "[PERSON]". Згідно ст. 256 ч. 1 п. 6 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Правильність зазначення заявника саме, як "[PERSON], [INFO]" та належність йому архівної довідки за № Д-73/01-30 від 03.12.2014 року, підтверджується матеріалами справи, зокрема: · копією свідоцтва про народження серія: [NUMBER] від 14.06.1960 року; · копією трудової книжки серія: [NUMBER]; · копією паспорта серія: [NUMBER] від 22.01.2000 року; · довідкою Стрільченської сільської ради від 27.04.2015 року №383. Як вбачається, вирішити дане питання іншим способом, заявник не має можливості. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів матиме для [PERSON], юридичне значення та допоможе у оформленні пенсії. В зв'язку з цим суд вважає, що заяву [PERSON], [INFO], слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved