Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

У жовтні 2016 р. до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області звернулась [PERSON] із вищевказаним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що з грудня 2003 р. позивач проживає у [INFO]. З моменту вселення позивач постійно користувалась та продовжує користуватись вищевказаним будинком, здійснює його поточний та косметичний ремонт, здійснює оплату за користування електроенергією, є власником особового рахунку. У 2003 році [PERSON] вирішила подарувати позивачці належний їй на праві власності у порядку успадкування за заповітом житловий будинок №11 з господарськими спорудами по вулиці Затишна (колишня Красноармійська) в с.Собич Шосткинського району Сумської області, [PERSON] укласти договір дарування. Однак, у зв'язку зі смертю [PERSON] 20.11.2013, позивачка не встигла переоформити спірний будинок шляхом укладення договору дарування, а згідно довідки виконкому Собицької сільської ради від 28.09.2016 стало відомо, що [PERSON] померла. Оскільки позивачка добросовісно, відкрито і безперервно володіє вказаним житлом вже на протязі тринадцяти років, вона вирішила офіційно оформити свої права на вказаний житловий будинок, звернулась до суду і просить визнати за нею право власності за набувальню давністю на будинок №11 по вулиці Затишна в селі Собич Шосткинського району Сумської області. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву в якій просить розглядати справу за відсутності його представника, позов визнав. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показав, що мешкає в с.Собич по вул.Затишна, буд.26 року, є сусідом позивачки, [PERSON] купила у 2003 році спірний житловий будинку у [PERSON] в якому мешкає і по цей час. Після продажу будинку [PERSON] виїхала жити до АР Крим і більше не приїздила. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що живе в будинку № 13 по вул. Вербичівка с.Собич Шосткинський район Сумська область є сусідом позивачки з 2003 року. [PERSON] купила будинок у [PERSON] Нікого, крім позивача, свідок в цьому житловому будинку не бачив, сторонні особи про [PERSON] не запитували. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне. З копії заповіту від 08.12.1995 року за № 1741 посвідченого Шосткинською міською державною нотаріальною конторою, вбачається, що [PERSON] заповідав [PERSON] будинок №11 по вулиці Затишна в селі Собич Шосткинського району Сумської області. Відповідно до рішення виконавчого комітету Собицької сільської ради від 14.01.1994 за № 2 [PERSON] було передано в приватну власність земельну ділянку для обслуговування будинку і господарських споруд та ведення особистого селянського господарства по вул.Затишна (колишня Красноармійська), 11 с.Собич Шосткинського району Сумської області. Згідно копії довіреності від 19.12.2003 посвідченого державним нотаріусом Шосткинської районної державної нотаріальної контори [PERSON] вбачається, що [PERSON] довірила [PERSON] подарувати [PERSON] належний їй на праві особистої власності житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку, що знаходиться в с.Собич, Шосткинського району вул.Красноармійська за № 11. Згідно копії свідоцтва про смерть серія І-БП № 210004 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка реєстраційної служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області вбачається, що [PERSON] помер 20.11.2013 року. Згідно інформаційної довідки виконавчого комітету Собицької сільської ради від 28.09.2016 за № 870 вбачається, що будинок №11 по вулиці Затишна в селі Собич Шосткинського району обліковується за померлою [PERSON] згідно даних погосподарській книзі № 7 на 2016-2020 рр. номер об'єкта погосподарського обліку 0413-5. З наявного в матеріалах справи акту про встановлення факту проживання без реєстрації від 12.10.2016 вбачається, що позивач проживає у [INFO] - без реєстрації з 2003 року. Згідно копії технічного паспорта ПП "Оцінка і право" виготовленого 07.10.2016 року одноповерховий житловий будинок, яким володіє позивач позначеному на плані літ. "А" складається з прибудови "а", тамбуру "а1", ганку "г" та належних до нього господарських будівель: навісів "Б", "Г", сараю "В", погрібу "Пг", вбиральні "У", свердловини "св.", огорожі "N 1-3". Згідно висновку експертного дослідження № 96/2016 від 18.10.2016 вбачається, що житловий будинок № 11 розташований на вулиці Затишній в селі Собич Шосткинського району Сумської області відповідає вимогам надійності та безпечної експлуатації будівель з дотриманням санітарних і протипожежних вимог, загальний технічний стан житлового будинку характеризується як задовільний. Судом встановлено, що у позивача відсутні будь-які правовстановлюючі документи на вищевказане майно, тобто позивач заволодів майном (квартирою) в силу факту. Добросовісність володіння позивача підтверджує його тривале фактичне проживання у спірному будинку,здійснення витрат на його утримання. Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплює право кожного на мирне володіння своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, граничний час, з якого потрібно починати відлік набувальної давності на чуже майно, 01 січня 2001 року. На день звернення до суду з даним позовом (12.02.2013 р.) умови, викладені у ч. 1 ст. 334 та п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, позивачем дотримано. Згідно рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 1 грудня 2004 року № 18-рп/2004\~ поняття охоронюваний законом інтерес, що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Outcome: approved