Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з червня 2016 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона потребує допомоги від колишнього чоловіка, так як вона має III групу інвалідності, а з доходів лише соціальну допомогу в розмірі 1247 грн. В позовній заяві зазначає, що [PERSON] офіційно працює, проте добровільно надавати матеріальну допомогу не бажає, хоча має таку можливість. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві просила позов задовольнити. Також, просила суд врахувати, що відповідно до висновку Рівненської міжрайонної спеціальної кардіологічної медико-соціальної експертної комісії (МСЕК) внаслідок загального захворювання їй було встановлено III групу інвалідності з 13.11.2015 року по 01.12.2017 року, тому потребує постійного лікування. А з огляду на те, що робота з фізичним та нервово- психічним наватаженнями протипоказана, не має можливості працевлаштуватися та належним чином забезпечувати себе. Відповідач в судовому засіданні подав заперечення проти позову та зазначив, що позивач отримує соціальну допомогу, згідно Закону України "Про державний бюджет України на 2017 рік" в розмірі 1247 грн. Представник відповідача, просить суд врахувати, що згідно ч.3, 4 ст. 75 СК України, непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. З огляду на те, що [PERSON] отримує прожитковий мінімум встановлений Законом України "Про державний бюджет України на 2017 рік", а саме 1247 грн., просить в задоволенні позову відмовити повністю. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог. Судом встановлено, що з 19 січня 2013 року по 16 грудня 2016 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. На підставі висновку Рівненської міжрайонної спеціальної кардіологічної медико-соціальної експертної комісії (МСЕК) внаслідок загального захворювання для [PERSON] було встановлено III групу інвалідності з 13.11.2015 року по 01.12.2017 року. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» у 2016 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність з 1 січня 2016 року складав 1074 гривні, Закону України "Про державний бюджет України на 2017 рік" такий прожитковий мінімум становить 1247 грн. За положеннями ч. 2 ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно із ч.ч. 3, 4 ст. 75 СК України непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобов'язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу (стаття 76 СК України); непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення. Суд враховує правову позицію Вехровного Суду України, викладену в постанові від 13.04.2016 р. у справі № 6-3066цс15, згідно якої право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом. Відповідно до вимог Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» позивач отримує прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність , а саме 1247 грн. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню. На підставі ст. 75 СК України, Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» та

Outcome: dismissed