Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

із позовною заявою про визнання за законом права власності на спадкове майно у суд звернулася [PERSON] до Бригинцівскої сільської ради Козелецького району Чернігівської області з вищевказаними позовними вимогами. Позовні вимоги мотивовані тим, що після смерті сестри [PERSON], яка померла [INFO], залишилося спадкове майно, яке як спадщину у визначений строк позивач прийняла, проте оформити право власності на успадкований будинок [ADDRESS], не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на ім'я [PERSON]. Крім того, до складу спадкового майна входить земельна ділянка площею 1,8600 га у межах згідно з планом, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 413690; та земельна ділянка площею 0,8660 га у межах згідно з планом, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 413690; та земельна ділянка площею 0,5998 га у межах згідно з планом, призначена для ведення особистого селянського господарства, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 032277. Оформити право власності на вищевказані земельні ділянки позивач не може з огляду на те, що державні акти на ці земельні ділянки були втрачені. Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 08 жовтня 2014 року було залучено до участі у справі в якості співвідповідача Сираївське споживче товариство. Цією ж ухвалою було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Реєстраційну службу Козелецького районного управління юстиції. 14 жовтня 2014 року від [PERSON] надійшла заява про внесення змін до позовної заяви про визнання права власності на спадщину за законом від 22.09.2014 року з проханням визнати за позивачем право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], яке складається: 1) з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою по [ADDRESS]; 2) земельної ділянки площею 1,8600 га у межах згідно з планом, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 413690; 3) земельної ділянки площею 0,8660 га у межах згідно з планом, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 413690; 4) земельної ділянки площею 0,5998 га у межах згідно з планом, призначеної для ведення особистого селянського господарства, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 032277. В судовому засіданні представник [PERSON] - [PERSON] просила задовольнити позов повністю та визнати право власності на будинок та земельні ділянки за позивачем. Представник Бригинцівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області - секретар цієї ради - Бригинець М.Ф. в судовому засіданні позов визнала повністю. Представник Сираївського споживчого товариства - Даневич О.Ф. не заперечував проти задоволення позовних вимог та визнання права власності за позивачем на житловий будинок [ADDRESS], оскільки у товариства не існує спору з позивачем з приводу користування житловим будинком. Представник Реєстраційної служби Козелецького районного управління юстиції - Бондаренко В.О. у вирішенні порушеного питання поклалася на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд дійшов наступних висновків. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [PERSON] померла [INFO] /а.с. 8 - копія свідоцтва про смерть/. Після померлої [PERSON] залишилось спадкове майно - житловий будинок із надвірними будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] та земельні ділянки. Після смерті [PERSON] Козелецькою районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа, з копії якої вбачається, що: 03 червня 2014 року [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] /а.с. 49/; 03 червня 2014 року [PERSON] подала заяву про відмову від спадщини на користь [PERSON] /а.с. 49, зворот/. Згідно з довідкою, виданою Бригинцівською сільською радою Козелецького району Чернігівської області 25 червня 2014 року, житловий будинок [ADDRESS] за станом на 01 липня 1990 року відносився до категорії "колгоспний двір", членами якого на той час були [PERSON], [PERSON], [PERSON] /а.с. 16/. На підставі аналізу копій по господарських книг /а.с. 62-64/ судом встановлено, що за станом на 15 квітня 1991 року вказаний будинок також мав статус колгоспного двору. Як суспільна група "колгоспний двір" існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР № 885-ХІІ, якою було введено в дію Закон України "Про власність". Таким чином, за станом на 15 квітня 1991 року будинок фактично належав [PERSON], [PERSON], [PERSON] в річних частинах. Згідно Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] /а.с. 6 - копія свідоцтва про смерть/. Згідно Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] /а.с. 7 - копія свідоцтва про смерть/. Згідно Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO]. Згідно довідки № 390 від 25.06.2014 року, виданої виконкомом Бригинцівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, [PERSON] та [PERSON] фактично вступили в управління спадковим майном після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. Відповідно до інформації, отриманої від Козелецької районної державної нотаріальної контори згідно АРМ «Спадковий реєстр» спадкова справа до майна [PERSON] не заводилась /а.с. 46/. Відповідно до довідки № 391 від 25.06.2014 року, виданої виконкомом Бригинцівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, [PERSON] фактично вступила в управління спадковим майном після смерті сестри [PERSON]. Крім того, з матеріалів спадкової справи, отриманої з Козелецької районної державної нотаріальної контори, вбачається, що після смерті [PERSON] спадщину прийняла [PERSON] /а.с. 52/, [PERSON] та [PERSON] відмовились від спадщини /а.с. 53-54/. Тобто, [PERSON] після смерті сестри [PERSON] та матері [PERSON] фактично став належати будинок, проте правовстановлюючі документи нею оформлені не були. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Бригинцівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області 25 червня 2014 року, житловий будинок [ADDRESS] був побудований та введений в експлуатацію в 1946 році і був зареєстрований в погосподарській книзі сільської ради за № 209 за станом на 01.01.1947, що відповідало діючому на той час законодавству /а.с. 22/. Згідно з рішенням Бригинцівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області 14 сесії 4(24) скликання від 28 грудня 2014 року «Про безоплатну передачу у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. [PERSON], прож. [ADDRESS]» передано вказаній громадянці у власність земельну ділянку площею 0,60 га /а.с. 61/. Відповідно до Рішення виконавчого комітету Бригинцівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області № 33 від 13 жовтня 2014 року «Про впорядкування адресного господарства» вирішено перейменувати домоволодіння [ADDRESS], яке належить померлій [PERSON] на домоволодіння [ADDRESS]. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. N 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно є те, що за життя спадкодавцем не було оформлено правовстановлюючі документи на будинок. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] щодо визнання права власності на житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] підлягають задоволенню і за позивачем суд вважає можливими визнати право власності на вищезазначений будинок (з урахуванням того, що [PERSON] єдина прийняла спадщину після смерті своєї сестри [PERSON]). Щодо визнання права власності на земельні ділянки суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. 09 лютого 2007 року на ім'я [PERSON] на підставі розпорядження Козелецької районної державної адміністрації від 25 жовтня 2006 року, № 387 було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 2,71 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з яких 1,86 га - рілля, 0,85 га - пасовища /а.с. 27 - копія Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 413690/. 25 липня 2005 року на ім'я [PERSON] на підставі рішення 14 сесії 4 (24) скликання Бригинцівської сільської ради від 28.12.2004 року було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,60 га для ведення особистого селянського господарства /а.с. 28 - копія Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 032277 /. Позивач просить визнати за нею право власності на земельні ділянки, оскільки державні акти було втрачено, про що в пресі розміщено відповідне оголошення /а.с. 15/. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. У відповідності до ст. 152 ч.3 п. "а" ЗК України - "захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 29 липня 2014 року щодо земельної ділянки - кадастровий номер 7422081500:07:001:0483, площа земельної ділянки фактично скадає 1,8600 га, а згідно Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 413690 площа земельної ділянки зазначена як 1,86 га - рілля. Так, згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 29 липня 2014 року щодо земельної ділянки - кадастровий номер 7422081500:07:003:0483, площа земельної ділянки фактично скадає 0,8600 га, а згідно Державного акту про право власності на земельну ділянку площа земельної ділянки зазначена як 0,85 га - пасовище. Так, згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 29 липня 2014 року щодо земельної ділянки - кадастровий номер 7422081500:01:001:0178, площа земельної ділянки фактично скадає 0,5998 га, а згідно Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЧН № 032277 площа земельної ділянки зазначена як 0,60 га. Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витязі з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площу земельної ділянки. Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 29 липня 2014 року щодо земельної ділянки - кадастровий номер 7422081500:07:001:0483, площа 1,8600 га - відомості про обмеження у використанні земельної ділянки не зареєстровані. Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 29 липня 2014 року щодо земельної ділянки - кадастровий номер 7422081500:07:003:0483, площа 0,8660 га - відомості про обмеження у використанні земельної ділянки не зареєстровані. Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 29 липня 2014 року щодо земельної ділянки - кадастровий номер 7422081500:01:001:0178, площа 0,5998 га - відомості про обмеження у використанні земельної ділянки не зареєстровані. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадані земельні ділянки.

Outcome: approved