Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

Позивач ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 15 680,69 грн. та судові витрати, мотивуючи позов тим, що 04 червня 2014 року між АТ "Ощадбанк" та відповідачем [PERSON] був укладений договір № 2001099 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Відповідно до п. 1.1.4 договору відповідачу було відкрито кредитну лінію з кредитним лімітом кредиту у сумі 10 000,00 грн. зі сплатою 24,0 % річних за користування кредитом. Під час укладання договору для можливості користування картрахунком відповідачу була видана платіжна картка. Відповідачем не виконано зобов'язання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 30 січня 2018 року становить 15 680,69 грн.. Ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2018 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п'ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. У відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило. Відзив від відповідача не надходив. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 04 червня 2014 року між АТ "Ощадбанк" та відповідачем [PERSON] укладено договір № 2001099 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Відповідно до п. 1.1.4 договору відповідачу було відкрито кредитну лінію з кредитним лімітом кредиту у сумі 10 000,00 грн. зі сплатою 24,0 % річних за користування кредитом. Під час укладання договору для можливості користування картрахунком відповідачу була видана платіжна картка (а.с.7). Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії Донецького обласного управління АТ "Ощадбанк" свої зобов'язання за договором виконано, а [PERSON] свої зобов'язання за договором не виконує, у звязку з цим станом на 30.01.2018 року має заборгованість за цим договором в загальній сумі 15 680,69 грн., з яких: 9 988,02 грн. заборгованість за основним боргом; 2 251,73 грн. відсотки за користування кредитом; 2 864,54 грн. інфляційні втрати від прострочених сум заборгованості; 576,40 грн. 3 % річних прострочених сум заборгованості, що підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості, перевіреним у судовому засіданні. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного стану. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України). Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобовязань. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання та не сплатив борг за кредитним договором, а тому позовні вимоги є обґрунтованими. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1762 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Outcome: approved