Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

[PERSON] . звернувся до суду із даним позовом та просить стягнути з [PERSON] незаконно отримані кошти за автомобіль. Вимоги обгрунтовує тим, що на початку серпня 2012 р. придбав у відповідача автомобіль марки ВАЗ 210934, 2008 р.в., номер шасі [NUMBER] за 40000 грн. При цьому останній написав розписку та передав автомобіль в його користування, але нотаріально не оформили договір купівлі-продажу в зв"язку з терміновим виїздом [PERSON] за межі м. Конотоп. В подальшому відповідач став ухилятись від нотаріально посвідчення договору купівлі-продажу автомобіля і його реєстрації у відповідних органах. 22.02.2014 р. спірний т/з затримали працівники ДПС взводу ДПС з ОСП №1 м. Глухів, оскільки на нього був накладений арешт у зв"язку з боргами власника автомобіля [PERSON], що і змусило звернутися до суду. [PERSON] ., його представник [PERSON], кожен окремо, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] заперечує задоволенню позовних вимог. Т реті особи [PERSON], представник відділу ДВС Глухівського міськрайонного управління юстиції в судове засідання не з"явились, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлені. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Так, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є власником спірного автомобіля (а.с. 9), остання 07.08.2009 р. видала нотаріально завірену довіреність [PERSON], відповідно до якої надала у користування та розпорядження (продавати, здавати в оренду фізичним чи юридичним особам, тощо) належний їй автомобіль ВАЗ 210934, 2008 р.в., номер шасі [NUMBER] ( а.с.4). Також, 06.08.2012 р. [PERSON] видала нотаріально завірену довіреність [PERSON], якою уповноважила його користуватися та розпоряджатися (продавати, здавати в оренду фізичним чи юридичним особам,тощо) належний їй автомобіль ВАЗ 210934, 2008 р.в., номер шасі [NUMBER] (а.с.5). Згідно розписки від 06.08.2012 р. [PERSON] придбав у [PERSON] спірний т/з (а.с.7), який 22.02.2014 р. затримали працівники ДПС взводу ДПС з ОСП №1 м. Глухів (а.с.10). Пунктом 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України встановлено, що у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. З матеріалів справи вбачається, що такий письмовий правочин (договір купівлі-продажу) сторонами не вчинявся Згідно зі ст.ст. 237, 244, 245 ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами, грунтується на договорі та визначає правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов"язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, з окрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття право власності не встановлена судом. Статтею 334 ЦК України визначено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв'язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов'язання доставки. До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Отже, за змістом вказаних норм права, за довіреністю право власності від однієї особи до іншої не переходять. Відповідно до ст. 240 ЦК України представник зобов'язаний вчиняти правочин за наданими йому повноваженнями особисто. Він може передати своє повноваження частково або в повному обсязі іншій особі, якщо це встановлено договором або законом між особою, яку представляють, і представником, або якщо представник був вимушений до цього з метою охорони інтересів особи, яку він представляє. Відповідно до ст. 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє. Торгівля т/з, що були в експлуатації, здійснюється відповідно до Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі т/з та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2009 р. №120. Крім того, в Україні існує спеціальний порядок купівлі-продажу транспортних засобів, що регламентується Законом України "Про дорожній рух" та Постановою КМ України від 07.09.1998 р. № 1388 "Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів". Зокрема, ст. 34 Закону України "Про дорожній рух" передбачено обов"язкову реєстрацію транспортного засобу при вчиненні угоди про його придбання. Пунктом 8 Постанови КМ України від 07.09.1998 р. № 1388 обов"язковою умовою для укладання договору купівлі-продажу транспортного засобу передбачає його попереднє зняття в установленому порядку з обліку в підрозділах Державтоінспекціїї. При вчиненні довіреності між [PERSON] та [PERSON] від 06.08.2012 р. автомобіль марки ВАЗ 210934, 2008 р.в., номер шасі [NUMBER], - його власником [PERSON] з обліку знятий не був. Видача генеральної довіренності чи передоручення повноважень на т/з, що був у експлуатації та має особливості цивільного обороту, без укладення договору купівлі-продажу не можна вважати договором, що укладений відповідно до закону та допускає перехід права власності до третіх осіб. Відповідно до ч.5 ст. 203 ЦК України: правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними. Згідно ст. 1212 ЦК України, о соба, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Таким чином, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 40000 грн вартості автомобіля, у зв"язку з юридичною необізнаністю. Зазначену суму сторони не оспорюють. Відповідно до ст.88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню понесені останнім і документально підтверджені судові витрати в сумі 400 грн., оплочені при подачі позову.

Outcome: approved