Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ПрАТ СК «ЕККО» в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь загальну суму 7 100,40 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України долара США до гривні складає 180 946 гривень 55 коп., з яких: - за договором добровільного страхування життя згідно полісу № 0020-0206 від 01.07.2002 року, укладеним між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ЕККО», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ЕККО»: викупна сума 3 168 дол. що за офіційним курсом НБУ долара США до гривні становить 80 733 (вісімдесят тисяч сімсот тридцять три гривні) 31 коп.; 3 % річних - 524,21 грн.; пеня - 524,21 грн., а разом: 81 781 (вісімдесят одна тисяча сімсот вісімдесят одна) гривня 73 коп.; - за договором добровільного страхування життя, додаткового страхування на випадок інвалідності в результаті нещасного випадку та додаткового страхування у разі госпіталізації № Р0004-0708 від 14.08.2007 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ЕККО», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ЕККО»: викупна сума: 3 454 дол. США (три тисячі чотириста п'ятдесят чотири долари США), що за офіційним курсом НБУ долара США до гривні, становить 88 021 (вісімдесят вісім тисяч двадцять одна) гривня 74 коп.; три проценти річних - 571 грн. 54 коп.; пеня - 571,54 грн., а разом: 89 164 (вісімдесят дев'ять тисяч сто шістдесят чотири) гривні 82 коп. - моральна шкода 10 000 (десять тисяч) гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.07.2002 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ЕККО», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ЕККО» був укладений Договір добровільного страхування життя [PERSON], що підтверджується Полісом № 0020-0206 (далі - Договір) строком на п'ятнадцять років, а саме - до 30.06.2017 року включно. Початок дії страхового захисту згідно Договору - 01.07.2002 року 00:00 год. Зазначений договір укладений на випадок добровільного страхування життя, інвалідності у результаті нещасного випадку. В період дії договору Позивачем, відповідно до прийнятих зобов'язань, було перераховано Відповідачу страхових внесків на загальну суму 19 477 гривень 17 коп.. 04 вересня 2015 року позивачем була подана письмова заява до відповідача про розірвання зазначеного договору, однак досі Позивачу не виплачена викупна сума 3 168 дол. США, що за офіційним курсом Національного банку України долара США до гривні (1 USD = 25,484 UAH), станом на 19.04.2016 року становить 80 733 гривні 31 коп. Однак, відповідач умови договору не виконав щодо сплати такої суми і взагалі заяву позивача про розірвання договору проігнорував. Також, 14.08.2007 року між вказаними сторонами був укладений Договір добровільного страхування життя, додаткового страхування на випадок інвалідності в результаті нещасного випадку та додаткового страхування у разі госпіталізації № Р0004-0708 (далі - Договір) строком на двадцять років, а саме - до 31.08.2027 року включно. Початок дії страхового захисту згідно Договору - 01.09.2007 року 00:00 год. В період дії договору Позивачем, відповідно до прийнятих зобов'язань, було перераховано Відповідачу страхових внесків на загальну суму 52 715 гривень 74 коп. 04 вересня 2015 року позивачем була подана письмова заява про розірвання зазначеного договору, однак досі Позивачу не виплачена викупна сума 3 454 дол. США, що за офіційним курсом Національного банку України долара США до гривні станом на 19.04.2016 року становить 88 021 гривні 74 коп. Позивач, при зверненні до суду, посилається на порушення відповідачем умов відповідно до параграфу 9 Договорів, а також просить застосувати вимоги ч.2 ст.625 ЦК України щодо стягнення 3% річних за порушення грошового зобов'язання відповідачем та ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів». Крім того, у відповідності до ч.1 ст.1167 ЦК України також просить стягнути моральну шкоду, яку він зазнав від відповідача внаслідок неповернення належних позивачу грошових коштів, що зумовило погіршення психологічного стану позивача, виникнення ряду незручностей та проблем. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити і не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином через друковані засоби масової інформації, причину неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у свою відсутність та письмових заперечень проти заявлених вимог не направляв. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини і відповідні ним правовідносини. Згідно ч.1 ст. 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Вимоги ч.1 ст. 16 цього Закону встановлюють, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Судом встановлено, що 01.07.2002 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ЕККО», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ЕККО» був укладений Договір добровільного страхування життя [PERSON], що підтверджується Полісом № 0020-0206. Вказаний Договір був укладений строком на п'ятнадцять років, а саме - до 30.06.2017 року включно. Початок дії страхового захисту згідно Договору - 01.07.2002 року 00:00 год. Зазначений договір укладений на випадок добровільного страхування життя, інвалідності у результаті нещасного випадку. В період дії договору позивачем, відповідно до умов Договору, було перераховано відповідачу страхові внески на загальну суму 19 477 гривень 17 коп., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями квитанцій. Відповідно до пункту 1, 2 параграфу 9 цього Договору (Правила) страхувальник може розірвати договір у будь-який час у письмовій формі. Розірвання договору вступає в силу по закінченню поточного страхового року. Після розірвання договору Позивач отримує викупну суму по договору. 04 вересня 2015 року позивачем була подана письмова заява про розірвання зазначеного договору та повернення викупних сум. Як пояснила в судовому засіданні представник позивача, на час розгляду справи викупні суми не виплачені. В матеріалах справи міститься додаток до Договору «Персональна програма ЕККО-ЛАЙФ» до Полісу страхування життя № 0020-0206, згідно з яким при розірванні договору викупна сума в USD залежить від строку дії страхового полісу та віку застрахованої особи на дату розірвання Договору. Так, якщо строк дії страхового полісу становить 11 років, а вік застрахованої особи на той момент досяг 54 роки, то при розірванні договору викупна сума в USD становить 3 168 дол. США, що за офіційним курсом Національного банку України долара США до гривні (1 USD = 25,484 UAH), станом на 19.04.2016 року становить 80 733 (вісімдесят тисяч сімсот тридцять три гривні) 31 коп. Крім того, судом встановлено, що 14.08.2007 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ЕККО», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ЕККО» був укладений Договір добровільного страхування життя, додаткового страхування на випадок інвалідності в результаті нещасного випадку та додаткового страхування у разі госпіталізації № Р0004-0708 (далі - Договір). Договір був укладений строком на двадцять років, а саме - до 31.08.2027 року включно. Початок дії страхового захисту згідно Договору - 01.09.2007 року 00:00 год. В період дії договору Позивачем, відповідно до прийнятих зобов'язань, було перераховано Відповідачу страхових внесків на загальну суму 52 715 гривень 74 коп., що підтверджено наявними в матеріалах справи копіями відповідних платіжних квитанцій. Відповідно до п. 9.2.4 Договору по закінченню трьох років з початку дії Договору при умові повної виплати страхових внесків, за вказаний період Срахувальник має право достроково розірвати Договір та отримати викупну суму. 04 вересня 2015 року позивачем була подана письмова заява до відповідача про розірвання зазначеного Договору. Згідно з Додатком «Персональна програма ЕККО-ЛАЙФ» до Договору № Р0004-0708 при розірванні договору викупна сума в USD залежить від строку дії страхового полісу та віку застрахованої особи на дату розірвання Договору. Якщо строк дії страхового договору становить 8 (вісім) років, а вік застрахованої особи на той момент досяг 54 років, то при розірванні договору викупна сума в USD становить 3 454 дол. США, що за офіційним курсом Національного банку України долара США до гривні (1 USD = 25,484 UAH), станом на 19.04.2016 року становить 88 021 (вісімдесят вісім тисяч двадцять одна) гривна 74 коп. Згідно ч.ч. 6-8 ст.28 Закону України «Про страхування» визначено, що у разі дострокового припинення дії договору страхування життя страховик виплачує страхувальнику викупну суму, яка є майновим правом страхувальника за договором страхування життя. Якщо вимога страховика зумовлена невиконанням страхувальником умов договору страхування, страхувальнику повертається викупна сума. Викупна сума - це сума, яка виплачується страховиком у разі дострокового припинення дії договору страхування життя та розраховується математично на день припинення договору страхування життя залежно від періоду, протягом якого діяв договір страхування життя, згідно з методикою, яка проходить експертизу в Уповноваженому органі, здійснена актуарієм і є невід'ємною частиною правил страхування життя. Уповноважений орган може встановити вимоги до методики розрахунку викупної суми. В матеріалах справи наявні докази виконання позивачем умов договорів страхування щодо сплати ним страхових внесків за період дії Договору(копії платіжних квитанцій). При цьому, в матеріалах справи відсутні докази щодо порушення будь-яких умов договорів страхування з боку позивача - страхувальника [PERSON] Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Приписами ст.629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Разом із тим, відповідач, на вищевказані письмові вимоги страхувальника - позивача по справі, не виконав вищевказані умови Договору та не виплатив належні йому викупні суми і в матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем ПрАТ СК «ЕККО» умов договорів щодо сплати страхувальнику вказаних викупних сум. Враховуючи те, що позивач виконав умови Договорів, однак відповідач страхувальнику за його письмовою заявою не надав право на дострокове припинення дії договору і отримання викупної суми, однак в цьому випадку страховик не провів виплату викупних сум, розрахованої в залежності від кількості страхових років, за які оплачені страхові платежі (внески, премії), а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача [PERSON] викупних сум за договором добровільного страхування життя згідно полісу № 0020-0206 від 01.07.2002 року в сумі 3 168 дол., що за офіційним курсом НБУ долара США до гривні становить 80 733 гривні 31 коп.; а також за договором добровільного страхування життя, додаткового страхування на випадок інвалідності в результаті нещасного випадку та додаткового страхування у разі госпіталізації № Р0004-0708 від 14.08.2007 року в сумі 3 454 дол. США, що за офіційним курсом НБУ долара США до гривні, становить 88 021 гривні 74 коп. - є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому, слід зазначити, що вимоги ч.2 ст. 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача трьох процентів річних, нарахованих у зв'язку із простроченням виконання відповідачем вищевказаних грошових зобов'язань по виплаті вказаних викупних сум: від суми заборгованості 80 733 грн. 31 коп. за період прострочки з 01.01.2016 року до 19.04.2016 року (79 днів) становить 524 грн. 21 коп. Із розрахунку 3% річних ( сума боргу х 3/100 х кількість прострочених днів / 365). Тобто, 80 733,31 х 3/100х79/365 = 524,21 грн. (по Договору № 0020-0206 від 01.07.2002 року); а також три проценти річних, нарахованих у зв'язку із простроченням виконання відповідачем вищевказаних грошових зобов'язань по виплаті вказаних викупних сум від суми заборгованості 88 021 грн. 74 коп. за період прострочки з 01.01.2016 року до 19.04.2016 року (79 днів) становить 571 грн. 54 коп. Із розрахунку 3% річних (сума боргу х 3/100 х кількість прострочених днів / 365). Тобто, 88 021,74 х 3/100х79/365 = 571,54 грн. (по Договору № Р0004-0708 від 14.08.2007 року). Крім того, підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі 3 % за кожен день прострочи згідно ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», виходячи із наступного. Згідно правової позиції, викладеної Судовою палатою у цивільних справах Верховного Судув в Постанові від 11.03.2015, № 6-126цс14, зокрема, вбачається, що у частині п'ятій статті 10 Закону України "Про захист прав споживачів" установлено, що в разі якщо виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня в розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. Одночасно законодавством, що регулює правовідносини у сфері страхування, визначено, що в разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом (статті 992 ЦК України). А згідно з частиною четвертою статті 16 Закону України "Про страхування" однією з істотних ознак договору страхування є визначення в ньому відповідальності за невиконання або неналежне виконання умов договору. На підставі викладеного, можна зробити висновок, що положення щодо відповідальності страховика, закріплені в Законі України "Про страхування" та главі 67 ЦК України, є спеціальними нормами права, а в Законі України "Про захист прав споживачів" - загальними. Розмір неустойки як відповідальність страховика за договором страхування має бути визначено у такому договорі. Якщо ж такий розмір не було визначено сторонами в договорі страхування, то до спірних правовідносин застосовується частина п'ята статті 10 Закону України "Про захист прав споживачів", якщо укладений договір страхування спрямований на задоволення особистих потреб застрахованої особи. Отже, на підставі наведених правових приписів, принципу заборони притягати особу двічі за одне й те саме правопорушення, а також правил застосування конкуренції правових норм, за умови, що укладений договір страхування спрямований на задоволення особистих потреб застрахованої особи, страховик несе відповідальність у вигляді розміру неустойки, визначеного в договорі страхування (у разі відсутності визначення розміру в договорі - у розмірі, визначеному в Законі України "Про захист прав споживачів"). В даному випадку, умови вказаних договорів не передбачають розміру неустойки, як відповідальність страховика за договорами страхування, а тому до спірних правовідносин застосовується частина п'ята статті 10 Закону України "Про захист прав споживачів", оскільки укладений договір страхування спрямований на задоволення особистих потреб застрахованої особи. Виходячи із вказаного, також підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення пені за період з 01.01.2016 року до 19.04.2016 року у розмірі 3 % від суми 80 733,31 грн. за кожен день прострочки складає 80 733,31 х 3/100х79/365 = 524,21 грн. (по Договору № 0020-0206 від 01.07.2002 року); а також пені за період з 01.01.2016 року до 19.04.2016 року у розмірі 3 % від суми 88 021,74 грн. за кожен день прострочки складає 88 021,74 х 3/100х79/365 = 571,54 грн. (по Договору № Р0004-0708 від 14.08.2007 року). Однак, не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн. оскільки умовами договору не передбачено відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, від сплати якого були звільнений позивач при подачі до суду даного позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial