Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], Житлово-будівельного кооперативу № 303 «Перетворювач» про визнанння права власності на майно в порядку спадкування за законом, в обґрунтування якого зазначила, що 26 січня 2006 року помер її чоловік [PERSON], після якого залишилося спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS]. Спадкова справа після смерті [PERSON] заведена на підставі заяви позивача державним нотаріусом Другої Запорізької державної нотаріальної контори. До спадкової маси після смерті [PERSON] увійшло нерухоме майно у вигляді квартири [ADDRESS] яка належала спадкодавцю на момент смерті, як члену житлово-будівельного кооперативу який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру. Спадщину за законом позивач прийняв своєчасно, відповідач по справі [PERSON] спадщину не прийняв. Спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадщині немає. Водночас, до цього часу свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] позивачем не отримано. Оформити спадщину після смерті чоловіка позивач у позасудовому порядку не має можливості, про що свідчить постанова державного нотаріусу про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану квартиру після смерті [PERSON] від 22.03.2016 року, якою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину після смерті чоловіка, у зв'язку з відсутністю у заявника документів, що підтверджують право власності спадкодавця на квартиру, оскільки померлий чоловік позивачки за життя хоча і виплатив в повному обсязі пайовий внесок (оплату вартості) вищевказаної квартири у розмірі 9175, 69 крб, але в ОП ЗМБТІ право власності не зареєстрував, свідоцтво про право власності не отримав. В зв'язку із необхідністю подальшого управління спадковим майном, враховуючи неможливість отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті чоловіка на вищевказане майно у нотаріальній конторі, позивач вимушений звернутись до суду з цією позовною заявою. Позивач в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами. На позовних вимогах наполягав в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, повідомлялися належним чином, надавши суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою фізичних або юридичних осіб, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами й іншими особами, що беруть участь у справі. Судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про смерть, серії 1-ЖС № 033470 від 08.02.2006 року, [PERSON] помер 26 січня 2006 року. Померлий [PERSON] є чоловіком позивача згідно свідоцтва про укладання шлюбу від 12.09.1981 року серії І-ЖС № 488464. 22.03.2016 року позивач звернувся до державного нотаріусу Другої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом: квартири [ADDRESS]. Відповідач [PERSON], син позивача та померлого [PERSON] від спадщини відмовився, про що свідчить його заява в матеріалах спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] Судом встановлено що померлий чоловік позивачки за життя виплатив в повному обсязі пайовий внесок (оплату вартості) квартири [ADDRESS], у розмірі 9175, 69 крб., що підтверджується довідкою № 76 ЖБК № 303 «Перетворювач-6» від 12.04.2016 року. Постановою від 22.03.2016 року державного нотаріусу Другої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 26 січня 2006 року, [PERSON] на квартиру [ADDRESS] через відсутність правовстановлюючого документу на належне на праві власності майно померлому, що підтверджується копією спадкової справи. Відповідно ст. 15 Закону України «Про власність», член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За нормами ст.ст. 1220, 1221 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлої. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги. Згідно до ст.1261 ЦК України, спадкоємцями першої черги є діти спадкодавця, той з подружжя, який пережив та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до глави 10 п. 4.15 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5 передбачено, що "видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна". Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" також роз'яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved