Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

ПАТ "УкрСиббанк" звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 21.03.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11319525000, згідно якого Банк надав відповідачу кредит в національній валюті в сумі 128 041,00 грн., який останній зобов'язався повернути строком до 23.03.2015 року та сплачувати проценти за користування ним у розмірі 13,50% річних. Відповідач скористався кредитними ресурсами, але свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого станом на 05.08.2014 рік утворився борг на суму 64 116,40 грн., який складається з: 51 430, 29 грн. - заборгованість за простроченим кредитом; 9 128,85 грн. - заборгованість по простроченим процентам; 2 938,70 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 618,56 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом, який просить стягнути з відповідача в судовому порядку, оскільки в добровільному [PERSON] не здійснює такого погашення. Представник позивача у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про розгляд справи, просив розглядати справу без його участі, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з'явився, з урахуванням листа УДППЗ «Укрпошта» від 11 квітня 2014 № 30-380 щодо тимчасового зупинення приймання до пересилання поштових відправлень, адресованих одержувачам, які проживають у населених пунктах Автономної Республіки Крим та місті Севастополі, ВССУ тимчасово зупинив пересилання поштових відправлень, адресованих таким одержувачам, повідомлялися через розміщення відповідної інформації на офіційному сайті Святошинського районного суду м. Києва: http://sv.ki.court.gov.ua., доступ до якого є вільним для користувачів мережі інтернет та через оголошення в газеті «Урядовий кур'єр». Отже, судом були вчинені всі можливі та необхідні дії для повідомлення відповідача про час та місце слухання справи, у зв'язку з чим, враховуючи строки розгляду справи, визначені ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати таку без участі відповідача за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою представника позивача відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України заочне рішення. Так, дослідивши надані докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21.03.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббинк", правонаступником якого є ПАТ "УкрСиббинк" та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11319525000, відповідно до умов якого Банк зобов'язується надати Позичальнику, кредитні кошти в національній валюті, у сумі 128 041,00 грн., строком по 23.03.2015 року, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти та сплатити плату за кредит в порядку і на умовах, зазначених договором. Згідно п. 1.2.2 вказаного кредитного договору позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі не пізніше 21.03.2015 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту . Відповідно до п. 1.3.1 вказаного кредитного договору за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 13,50% річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов договору. Пунктом 1.3.4. передбачений строк сплати процентів: 21 числа кожного місяця, наступного за тим, за який було видано кредит. Згідно п. 1.3.5. кредитного договору позичальник згідно його умов сплачує банку комісію на умовах зазначених в цьому договорі. Так, цільовим призначенням кредиту було придбання автомобіля, банк надає кредитні кошти позичальнику шляхом їх зарахування на поточний рахунок позичальника № 26209175580200 (п.п. 1.4. та 1.5. кредитного договору). Як визначено умовами Розділу 2 кредитного договору, а саме п. 2.1. у забезпечення виконання усіх грошових зобов'язань в повному обсязі позичальника за договором позичальник передає в заставу, а банк приймає наступне рухоме майно, а саме - транспортній засіб марки Seat, модель Toledo, рік випуску 2008, колір червоний, тип ТЗ легковий хечбек, номер агрегатів: шасі [NUMBER], двигун 1595, кузов [NUMBER], державний номер [NUMBER], придбаного [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 14032/08 від 14.03.2008 року. За порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених договором, зокрема термінів повернення кредиту, та/або термінів сплати процентів та/або комісії, банк має право вимагати від позичальника додатково сплати банку пеню, в передбаченому договором порядку, що вбачається із п. 4.1. кредитного договору, також у договорі передбачена сума неустойки, у розмірі 500, 00 грн., яку позичальник має сплатити за умов передбачених п. 4.3. цього ж договору. При цьому банк може використати таке право на застосування пені, починаючи з 32 календарного дня, рахуючи з дати порушення позичальником терміну виконання свого грошового зобов'язання , передбаченого договором. Позичальник повинен сплатити пеню за цим договором за першою вимогою банку. Розділом 6 кредитного договору регулюється питання дострокового повернення кредиту за вимогою банку, п. 6.1.2. передбачає право банку визнати термін повернення кредиту таким, що настав згідно пункту 1.2.2. цього договору, та вимагати від позичальника дострокового повернення всієї суми кредиту та повної сплати плати за кредит, змінивши при цьому термін повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення. Сторони погодили пунктом 9.7. даного договору, що адреса банку для листування, зазначена в цьому договорі вважається місцем виконання сторонами своїх зобов'язань за договором. У пунктах 10.1 та 10.2 цього договору як адресу банку вказано: м. Київ, пр. Перемоги буд. 71/2, що територіально відноситься до Святошинського району м. Києва, а адресою позичальника: [ADDRESS]. Таким чином підсудність позивачем визначена в межах частини 8 ст. 110 ЦПК України, якою передбачено, що позови, що виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів. У п. 9.8. визначено строк дії даного договору встановлюється з дати його укладення (дати його підписання сторонами) до повного повернення банку всієї суми кредиту за договором та повного погашення погашення плати за кредит і неустойки, у разі її нарахування. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником своїх грошових зобов'язань за кредитним договором, позивачем було направлено відповідачу Вимогу Вих. № 30-11/14154 від 07.07.2014 року, в якій [PERSON] було повідомлено про наявність у нього перед банком заборгованості розмір якої станом на 23.05.2014 року складав 58 754,81 грн. Відповідно, банком була поставлена вимога про повне погашення заборгованості та попереджено позичальника про всі можливі наслідки невиконання такої вимоги. Проте відповідачем вказана Вимога банку була проігнорована, а вимоги поставлені в ній залишились не виконаними. Із аналізу наданих суду доказів, вбачається, що відповідач скористався кредитними ресурсами, проте свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 05.08.2014 року становить 64 116,40 грн., який складається з: 51 430, 29 грн. - заборгованість за простроченим кредитом; 9 128,85 грн. - заборгованість по простроченим процентам; 2 938,70 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 618,56 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом, що підтверджується відповідним розрахуноком позивача, який міститься в матеріалах цієї справи. Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Стаття 1049 ЦК України зобов'язує позичальника повернути позику у строк та в порядку, що встановлені законом. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частки позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 вказаної статті, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу щодо позики. Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими та підтверджуються зібраними по справі доказами, а тому підлягають задоволенню з урахуванням правових висновків, зроблених Верховним Судом України від 22.11.2012 року у справі № 6-1-1 цс 12 від 20.11.2013 року та № 6-126цс 13 щодо застосування норм, зокрема п.7 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" лише в позасудовому порядку повернення споживчого кредиту, а не судового, згідно якого суд з власної ініціативи такі наслідки пропуску строку позовної давності не може застосовувати, які в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов"язковими для всіх суб"єктів владних повноважень та для всіх судів. Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума кредитної заборгованості у розмірі 64 116 (шістдесят чотири тисячі сто шістнадцять) грн. 40 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволеної частини. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню також сплачений позивачем судовий збір у розмірі 641 грн. 16 коп.

Outcome: approved