Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом про стягнення з відповідача недонарахованої та недоплаченої заробітної плати за період з 01 липня по 11 серпня 2014 року в розмірі 12 164 грн. Вимоги мотивує тим, що з 2010 року по 12.08.2014 року працював в ПАТ «Банк Форум», з 2011 року по час звільнення займав посаду менеджера, його посадовий оклад складав 15 700 грн., посадова надбавка 38 %, після проведення відрахувань отримував заробітну плату в середньому у розмірі 17 542 грн. за місяць. Однак з липня 2014 року йому виплатили заробітну плату із розрахунку 2/3 частини посадового окладу без надбавки, тобто за липень лише 8 575 грн. та за серпень до звільнення в сумі 2 947 грн. В пояснення зменшення заробітної плати йому була надана копія наказу від 23.06.2014 року № 83 «Про оголошення простою у ПАТ «Банк ФОРУМ» з додатком переліку працівників, яким оголошено простій з включенням і його. Наказом встановлено, що у період з 01 липня по 11 серпня 2014 року заробітна плата працівника, зазначеним у додатку до наказу виплачується із розрахунку 2/3 від посадового окладу. Однак, згідно вимог ст. 103 КЗпП України про нові або зміну умов праці в бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або змін, що з боку відповідача зроблено не було, так як вищевказаний наказ був виданий лише за 7 календарних днів до запровадження змін в бік погіршення заробітної плати, що є порушенням вимог трудового законодавства. В судовому засіданні позивач підтримав позов та викладені у ньому обставини. Представник відповідача Кіндер В.А. в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні вимог з урахуванням наданих письмових заперечень та пояснень, посилаючись на те, що вимоги є незаконними і безпідставними, оскільки здійснені в результаті неправильного тлумачення норм матеріального права, так як простій це окремий правовий інститут і регулюється окремими нормами права, що не пов»язано із застосуванням норми ст. 103 КЗпП України щодо зміни умов і оплати праці; заробітна плата за спірний період була виплачена позивачу з дотриманням вимог закону. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач з 15.11.2010 року по 12.08.2014 року працював в ПАТ «Банк Форум», що підтверджується записами у трудовій книжці (а.с. 7, 8). На підставі постанови Правління Національного банку України від 13.06.2014 р. № 355 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення «Про початок ліквідації ПАТ «Банк Форум» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію» від 16.06.2014 року № 49. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» 23.06.2014 року винесено Наказ за № 83 «Про оголошення простою у ПАТ «Банк Форум», у якому зазначено про те, що у зв»язку з відкликанням банківської ліцензії та початком ліквідації ПАТ «Банк Форум», практичним припиненням проведення всіх банківських операцій, повним припиненням продажу всіх банківських продуктів, припиненням розробки та впровадження нових банківських продуктів, звільненням орендованих банком приміщень у ПАТ «Банк Форум» стали відсутніми організаційні умови, необхідні для виконання функціональних обов»язків (робіт) вказаними у додатку 1 до наказу структурними підрозділами та працівниками банку і, як наслідок, стало відсутнє навантаження на визначених працівників та підрозділи ПАТ «Банк Форум», у зв»язку з чим на підставі ст. ст. 34, 113 КЗпП України з 01.07.2014 року по 11.08.2014 року включно оголошено простій, що виник не з вини працівників, для працівників банку, визначених у Додатку 1 до цього наказу (надалі по тексту - наказ, а.с. 11). У перелік працівників, зазначених у Додатку 1 до вищевказаного наказу, включено позивача, який займав посаду менеджера (а.с. 12). Відповідно до ст. 34 КЗпП України, простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами. Порядок оплати часу простою визначено ст. 113 КЗпП України, а саме частиною першою цієї статті встановлено, що час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу). Пунктом 2 наказу зобов»язано головного бухгалтера банку з 01.07.2014 р. по 11.08.2014 р. включно проводити розрахунки з працівниками вказаними в Додатку 1 згідно КЗпП України з розрахунку оплати 2/3 від встановленого працівникам окладу. За заявленими вимогами позивач просить стягнути з відповідача різницю невиплаченої заробітної плати за час простою за період з 01 липня 2014 р. по 11 серпня 2014 р. у розмірі 12 164 грн., посилаючись на те, що ПАТ «Банк Форум» порушило норми трудового законодавства, а саме за два місяці не попередило його про зміну умов оплати праці в бік погіршення, як передбачено ст. 103 КЗпП України, та виплатило за вказаний період заробітну плату згідно наказу про оголошення простою, яким встановлено виплату лише 2/3 частини його окладу. Відповідно до ст. 103 КЗпП України, про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни. Стаття 103 КЗпП України, на яку посилається позивач та якою встановлено час повідомлення працівників про запровадження нових або зміну діючих умов оплати праці, та стаття 113 КЗпП України, якою визначено порядок опати часу простою, включено до глави VІІ Кодексу законів про працю України. При цьому ч. 1 ст. 113 КЗпП України передбачено, що час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче 2/3 від встановленого працівникові окладу. Також за нормою статті 113 КЗпП України визначено види простою та порядок його оплати, отже ця норма закону є спеціальною, яка регулює правовідносини саме на час простою та не пов»язується із застосуванням ст. 103 КЗпП України щодо впровадження нових або зміни існуючих умов оплати праці. Чинним законодавством не визначено порядок і строки повідомлення працівників про простій. За час простою збереження середнього заробітку передбачено лише у разі коли не з вини працівника виникла виробнича ситуація, яка небезпечна для життя чи здоров'я працівника або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища (ч. 3 ст. 113 КЗпП України), що до спірних правовідносин застосовано бути не може. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ст. 1 Закону України "Про оплату праці" , заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Законодавство про оплату праці грунтується на Конституції України і складається з Кодексу законів про працю України, цього Закону, Закону України "Про колективні договори і угоди", Закону України "Про підприємства в Україні" та інших актів законодавства України (ст. 7 Законом України "Про оплату праці"). При цьому ст. 1 Закону України "Про оплату праці" визначено, що розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства. Отже, за викладених обставин судом не встановлено порушення відповідачем трудового законодавства щодо виплати позивачу заробітної плати за час простою, тому вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed