Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

В лютому 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 41 200 грн. 01 коп. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №SAMDN03000064975169 від 02.07.2012 року, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 25 000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 26,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Станом на 05.12.2016 року вдповідач має заборгованість в сумі 41200,01 грн., що складається із заборгованості за кредитом - 20174,08 грн.; 18587,83 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, а також, штрафи, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1938,10 грн. - штраф (процентна складова). З огляду на викладене, банк просить стягнути з відповідача зазначену вище заборгованість у розмірі 41200,01 грн., а також, судові витрати у розмірі 1600,00 грн. Представник позивача надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує. Належно повідомлений через засоби масової інформації - газету «Часопис Донеччина» від 24.03.2017 року №12(15950) відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не надавав, у зв'язку з чим суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Зокрема, між позивачем - ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем - [PERSON] 02.07.2012 року було укладено кредитний договір №SAMDN03000064975169 (а.с.11-36), відповідно до якого відповідач отримала кредит в сумі 25000 грн., зі сплатою за користування відсотків у розмірі 26,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, в порушення умов договору [PERSON] несвоєчасно сплачувала суми кредиту, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість за кредитом. З огляду на це суд зазначає наступне. Відповідно до ст.ст.1054, 1049 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема сплата комісії банку, пені, штрафу. Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, видав позичальнику грошові кошти, проте, у порушення умов договору відповідачем порушено умови погашення кредиту та процентів за користування кредитом внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом у сумі 41200 грн. 01 коп. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №SAMDN03000064975169 від 02.07.2012 року, укладеним між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON], встановлено, що станом на 05.12.2016 року у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість на загальну суму 41200,01 грн., що складається із заборгованості за кредитом - 20174,08 грн.; 18587,83 грн. - заборгованості по відсотках за користування кредитом, а також, штрафів, відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, зокрема, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1938,10 грн. - штраф (процентна складова). (а.с.7-10). В той же час, відповідно до ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р до зазначених населених пунктів належить м. Донецьк В подальшому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р. Згідно із пунктом 23 додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року, до зазначених населених пунктів належить м.Донецьк. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачу - [PERSON], яка проживає у м.Донецьку, комісія та штрафи нараховані, починаючи з 14 квітня 2014 року, з огляду на що є підстави для застосування вимог ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Тобто, здійснене позивачем нарахування комісії та штрафів у загальному порядку є неправомірним. Згідно до ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Отже, заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення виконання грошового зобов'язання повинна бути стягнена з відповідача [PERSON] Зважаючи на викладене вище, суд вважає позовні вимоги частково обгрунтованими, а отже такими, що підлягають частковому задоволенню. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial