Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] "ПРИВАТБАНК" 13.08.2018 року звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28 березня 2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 300 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту, що відповідає строку дії картки. Позивач свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. В заяві про укладення кредитного договору від 28 березня 2013 року відповідач підтвердила свою згоду на те, що ця заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг, "Правилами користування платіжною карткою", "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ними договір. У позовній заяві позивач вказує, що договором та зазначеними правилами передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитним лімітом, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків, за перевитрати платіжного ліміту, комісії за користування кредитом та інших витрат. Позивач зазначає, що відповідач належним чином не виконує зобовязання за кредитним договором, в результаті чого станом на 15.07.2018 року виникла заборгованість в сумі 14455 грн. 52 коп., яка складається з 3864 грн. 76 коп. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 10547 грн. 82 коп. заборгованості за пенею, 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 664 грн. 55 коп. штрафу (процентна складова). У зв'язку з наведеним, посилаючись на ст.ст. 509, 525-527, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 1050, 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 14455 грн. 52 коп. та судові витрати у розмірі 1762 грн. Ухвалою суду від 20.08.2018 року в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено проведення судового засідання для розгляду справи по суті. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутність. Позовні вимоги визнає частково, зазначила у заяві, що сума заборгованості позивачем завищена. Просить зменшити розмір неустойку, оскільки має важке матеріальне становище, вона є пенсіонером, її пенсія складає 1646 грн. 46 коп. на місяць, інші доходи у неї відсутні. Враховуючи норми ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 28 березня 2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір у формі заяви, складовими та невід'ємними частинами якої є "Умови та правила надання банківських послуг", "Тарифи Банку", згідно яких відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 300 грн. на платіжну картку «Універсальна» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язалась повертати кредит щомісячно до 25-ого числа місяця, слідуючого за звітним. Разом з цим, відповідач була ознайомлена з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку та підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 8-24). За пунктами 2.1.1.2.3. та 2.1.1.2.4. умов кредитування вказаного договору, позичальник надав банку згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до умов кредитування вказаного договору, передбачено порядок та умови погашення заборгованості за кредитним лімітом та сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків. Згідно пункту 2.1.1.5.5. правил кредитування зазначеного кредитного договору [PERSON] зобов'язалась погашати заборгованість за кредитом, проценти за користування кредитом, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6. правил кредитування зазначеного кредитного договору, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору та становить 500 грн. плюс 5% від суми заборгованості. За користування кредитом і овердрафтом [PERSON] нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку, із розрахунку 365/366 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п.2.1.1.12.13 (даний пункт не застосовується для преміальних карток Platinum, MC Word Elite i VISA Infinite) (пункт 2.1.1.12.6. кредитного договору). За пунктом 1.1.3.2.4. кредитного договору, [PERSON] має право проводити зміни тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому [PERSON], за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці за картрахунком, згідно з п.1.1.3.1.9. договору. Якщо протягом 7 днів [PERSON] не одержав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт прийняв нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) [PERSON] залишає за собою в однобічному порядку за власним рішенням Банку та без попереднього повідомлення клієнта. Позивачем вказується в позові, що відповідач отримав кредит на кредитну картку в сумі 300 грн. На підтвердження розміру заборгованості, у зв'язку з порушенням [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, позивачем надано розрахунок, згідно якого станом на 15.07.2018 року виникла заборгованість в сумі 14455 грн. 52 коп., яка складається з 3864 грн. 76 коп. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 10547 грн. 82 коп. заборгованості за пенею, 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 664 грн. 55 коп. штрафу (процентна складова) (а.с. 5-7). Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, останнім з 28.03.2013 року за користування кредитом нараховувались відсотки в розмірі 30% річних, з 01.09.2014 року - 34,80% річних, з 01.04.2015 року - 43,20% річних, з 01.06.2015 року - в розмірі від 30% до 43,20% річних. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов'язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений, або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також розмір процентів встановлений договором. Згідно\~ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором [PERSON] або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За змістом статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до частини першої статті 628\~ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Судом встановлено, що між сторонами укладено кредитний договір шляхом підписання заяви позичальником, у якій вказано, що вона разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам і тарифами складає між сторонами кредитний договір. Проте, Умови та правила надання банківських послуг\~\~не містять підпису відповідача. При цьому належні і допустимі докази, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, у справі відсутні (правовий висновок Верховного Суду України у справі № 6-2320цс16 від 22 березня 2017 року). У анкеті-заяві, поданій [PERSON] на видачу кредиту, у довідці про Умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», відсутня її письмова згода на підвищення банком в односторонньому порядку процентної ставки, а також відсутні відомості про те, до якого розміру банк має право підвищити процентну ставку за користування кредитом. Відсутні відомості про можливі розміри підвищеної процентної ставки і в Умовах і правилах надання банківських послуг, на ознайомлення з якими відповідача, як клієнта, посилається банк. Отже, за таких обставин, оскільки відповідач, як споживач банківських послуг, надавала письмову згоду на укладення кредитного договору відповідно до умов, зазначених у довідці про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", погодився на сплату відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% в місяць, тобто 30 процентів на рік, на суму залишку заборгованості з розрахунку 360 днів у році, саме ця процентна ставка має враховуватись при обчисленні процентів за користування кредитом. Суд, оцінивши надані сторонами докази, здійснив розрахунок заборгованості по процентам відповідно до умов кредитного договору, який за період з 28.03.2013 року по 15.07.2018 року, з урахуванням наявності 1907-ми днів протягом цього періоду, 30 процентів річних за користування кредитом, склав 476 грн. 75 коп. (300 грн.*30%/100%=90 грн. річних; 90 грн. річних*1907 дні/360 днів у році=476 грн. 75 коп.). Саме ця сума процентів за користування кредитом підлягає до стягнення з відповідача на користь банку.\~\~ Що стосується позовних вимог про стягнення пені та штрафів, суд виходить з правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі №6-2003цс15. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно з ч. 3 ст.\~551\~ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За положеннями\~ст. 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до\~ст. 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення\~строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. А тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 664 грн. 55 коп. штрафу (процентна складова) задоволенню не підлягають, оскільки породжують подвійну цивільно-правову відповідальність за одне і те саме порушення. Крім того, враховуючи те, що розмір заявленої позивачем неустойки в сумі 10547 грн. 55 коп. значно перевищує розмір збитків встановлених судом, які складають 476 грн. 75 коп., з урахуванням поданих відповідачем доказів, а саме: довідки про її доходи та довідки Голованівського відділу обслуговування громадян [PERSON] управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №4072 від 13.09.2018 року, яка є пенсіонером за віком та щомісячно отримує мізерну пенсію в розмірі 1646 грн. 46 коп.; відомості з центральної бази даних ДРФО ДПА України про суми виплачених доходів, про те, що [PERSON] за період з 01.01.2018 року по 30.06.2018 року жодних доходів не має, суд вважає, що такі обставини мають істотне значення, у зв'язку з чим, застосовує положення ч. 3 ст. 551 ЦК України та зменшує розмір неустойки до 2383 грн. 75 коп., тобто до п'ятикратного розміру від суми збитків. Таким чином, з урахуванням здійсненого на підставі наданих доказів розрахунку судом та зменшеного судом розміру неустойки, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 476 грн. 75 коп. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 2383 грн. 75 коп. заборгованості за пенею та комісією, а позовні вимоги про стягнення 3388 грн. 01 коп. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 8164 грн. 07 коп. заборгованості за пенею, 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 664 грн. 55 коп. штрафу (процентна складова) задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з наданого платіжного доручення від 01.08.2018 року (а.с. 1), позивач за подання даного позову до суду, сплатив судовий збір в розмірі 1762 грн., що підлягає відшкодуванню, при цьому суд враховує розяснення надані Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. №39 постанови №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах». Зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для часткового задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача 2860 грн. 50 коп. заборгованості за кредитним договором та судового збору в сумі 1762 грн., сплаченого позивачем при подачі позовної заяви до суду, виходячи з розміру, встановленого підпунктом 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір. Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: partial