Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено генеральний договір про реструктуризацію заборгованості і приєднання до умов і правил надання продукту кредитних карт від 29 жовтня 2012 року, відповідно до умов якого позивачем надано відповідачеві кредит шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту у сумі 9493,96 грн на строк з 29 жовтня 2012 року до 31 жовтня 2014 року. Процентна ставка за користування кредитом становила 1,5% на місяць на залишок заборгованості. Повернення кредиту повинно було здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі та в порядку, визначеному договором. Сторони визначили, що кредитний договір складається з генерального договору про реструктуризацію заборгованості і приєднання до умов і правил надання продукту кредитних карт зі заяви позичальника, умов і правил надання банківських послуг та тарифів банку. П. 2.5. генерального договору про реструктуризацію заборгованості і приєднання до умов і правил надання продукту кредитних карт від 29 жовтня 2012 року передбачено обов'язок позичальника сплатити кредит та проценти за його користування згідно з умовами цього договору та умовами і правил надання банківських послуг Проте позичальник за час дії кредитного договору не дотримувався його умов, не сплачував кредит і проценти за його користування у розмірі та порядку, визначеному договором. Станом на 10 червня 2014 року загальна сума заборгованості [PERSON] становила 12530,06 грн в тому числі заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 9111,52 грн, заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 1942,06 грн, штраф за неналежне виконання зобов'язань за договором у сумі 1476,48 грн. З цих підстав ПАТ КБ "ПриватБанк" просило стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором у сумі 12530,06 грн та судові витрати у справі у сумі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено генеральний договір про реструктуризацію заборгованості і приєднання до умов і правил надання продукту кредитних карт від 29 жовтня 2012 року, за умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту у сумі 9493,96 грн на строк з 29 жовтня 2012 року до 31 жовтня 2014 року. Процентна ставка за користування кредитом становила 1,5% на місяць на залишок заборгованості. Повернення кредиту повинно було здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі та в порядку, визначеному договором. Сторони визначили, що кредитний договір складається з генерального договору про реструктуризацію заборгованості і приєднання до умов і правил надання продукту кредитних карт зі заяви позичальника, умов і правил надання банківських послуг та тарифів банку (а. с.11-12, 13-59). Кредитні кошти в обсязі, визначеному договором, були надані ПАТ КБ "ПриватБанк" відповідачеві [PERSON], які він використав для споживчих потреб у повному обсязі. Відповідно до п. 2.5. генерального договору про реструктуризацію заборгованості і приєднання до умов і правил надання продукту кредитних карт від 29 жовтня 2012 року позичальник взяв на себе обов'язок сплатити кредит та проценти за його користування згідно з умовами цього договору та умовами і правил надання банківських послуг. Ст. 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак [PERSON] неналежним чином виконував взяті на себе за генеральним договором про реструктуризацію заборгованості і приєднання до умов і правил надання продукту кредитних карт від 29 жовтня 2012 року зобов'язання щодо своєчасного та у повному обсязі погашення кредиту, процентів за його користування, допустив заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 9111,52 грн, заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 1942,06 грн. За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Повністю повернути кредитні кошти позичальник зобов'язався у термін до 31 жовтня 2014 року, проте вказане зобов'язання [PERSON] не виконав. За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Виходячи з аналізу зазначеної статті, штраф є відповідальністю, яка залежить лише від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання й у часі визначається з настанням однієї з подій: невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Штраф має разовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобов'язання. Ч. 1 ст. 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до п. 2.2. генерального договору про реструктуризацію заборгованості і приєднання до умов і правил надання продукту кредитних карт від 29 жовтня 2012 року за порушення позичальником строків погашення заборгованості, вказаних у цьому договорі, умовах і правилах надання банківських послуг, більш ніж на 31 день за зобов'язаннями, строк виконання яких не настав, сторони погодили, що строком повернення кредиту вважатиметься 32-ий день з моменту виникнення порушення. Заборгованість за кредитом, починаючи з 32-ого дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф у сумі 1476,48 грн. Штраф за неналежне виконання зобов'язань за договором складає 1476,48 грн. За приписами ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за себе за генеральним договором про реструктуризацію заборгованості і приєднання до умов і правил надання продукту кредитних карт від 29 жовтня 2012 року у сумі 12530,06 грн в тому числі заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 9111,52 грн, заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 1942,06 грн, штраф за неналежне виконання зобов'язань за договором у сумі 1476,48 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" судовий збір у сумі 243,60 грн. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 15, 16, 526, 530, 533, 536, 549, 550, 610, 625, 1049, 1050, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, та,

Outcome: approved