Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

Від АТ "Державний експортно-імпортний банк України", в особі філії АТ "Укрексімбанк" у м. Харкові надійшла позовна заява до [PERSON] з наступними вимогами: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії від 17.06.2014 № [NUMBER] у сумі 7 569 грн 99 коп. (станом на 07.04.2020), яка складається з наступного: 1 931 грн 18 коп. - заборгованість за основним боргом; 3 014 грн 96 коп. - заборгованість за процентами; 817 грн 49 коп. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами; 587 грн 49 коп. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за основним боргом; 345 грн 80 коп. - три проценти річних; 873 грн 07 коп. - інфляційне збільшення суми боргу; стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що згідно з Договором про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії № [NUMBER] від 17.06.2014 зі змінами від 13.11.2015 (додаткова угода № [NUMBER] ГМ/2015-11), укладеним між ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" та [PERSON] , позичальнику було відкрито кредитну лінію для проведення операцій з використанням картки, з лімітом заборгованості не більше 2 000 грн 00 коп., терміном користування до 30.06.2017, з оплатою процентів в розмірі 40 % річних. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України за № 567 від 05.06.2019, тип ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" змінено з публічного на приватне та перейменовано в Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України", (скорочене найменування - АТ "Укрексімбанк"). Кредитним договором передбачено надання позивачем відповідачу кредиту на певних умовах, а відповідач зобов`язаний виконувати усі умови кредитного договору, у тому числі здійснювати погашення кредиту відповідно до умов договору (п 2.4. кредитного договору) та сплачувати нараховані проценти за користування кредитом (п 2.10. кредитного договору). У зв`язку із припиненням відповідачем платежів за кредитним договором, порушенням відповідачем своїх зобов`язань по сплаті відсотків та погашенню кредиту, відповідно до умов договору, була нарахована пеня (п.8.1 кредитного договору). Таким чином, існує наступна заборгованість у загальному розмірі 7 569 грн 99 коп. (станом на 07.04.2020), яка складається з наступного: 1 931 грн 18 коп. - заборгованість за основним боргом; 3 014 грн 96 коп. - заборгованість за процентами; 817 грн 49 коп. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами; 587 грн 49 коп. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за основним боргом; 345 грн 80 коп. - три проценти річних; 873 грн 07 коп. - інфляційне збільшення суми боргу. Позивачем на адресу відповідача було направлено претензію за вих. № 068-27/808 від 17.03.2020 із визначенням розміру та строків погашення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 19.05.2020 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 16.06.2020. 16.06.2020 судовий розгляд відкладено з причин нез`явлення відповідача та призначено нове судове засідання. Належним чином повідомлені сторони повторно в судове засідання не з`явилися. Представник позивача Вострецов О. Ю. одночасно з позовною заявою подав заяву, в якій просив судовий розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] не повідомив про причини повторної неявки в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному ЦПК України, і від якого не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за його відсутності, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, проти чого не заперечував представник позивача. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Даними Договору про відкриття карткового рахунку № [NUMBER] від 17.06.2014, Додаткової угоди № [NUMBER] ГМ/2015-11т до Договору про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії № [NUMBER] від 17.06.2014 № [NUMBER] від 13.11.2015, копії паспорта [PERSON] підтверджується, що 17.06.2014 між ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України", правонаступником є АТ "Державний експортно-імпортний банк України" та [PERSON] був укладений кредитний договір № [NUMBER], за умовами якого було відкрито кредитну лінію для проведення операцій з використанням картки, з лімітом заборгованості не більше 2 000 грн 00 коп., строком користування до 30.06.2017, з оплатою процентів в розмірі 40 % річних (а. с. 16-22, 27). Кредитним договором передбачено надання позивачем відповідачу кредиту на певних умовах, а відповідач зобов`язаний виконувати усі умови кредитного договору, у тому числі здійснювати погашення кредиту відповідно до умов договору та сплачувати нараховані проценти за користування кредитом. Згідно розрахунків, наданих позивачем у виді виписки по особовому рахунку за кредитним договором № [NUMBER] від 17.06.2014, укладеним між позивачем та відповідачем, станом на 07.04.2020 за відповідачем обліковується 7 569 грн 99 коп. заборгованості, з яких: 1 931 грн 18 коп. - заборгованість за основним боргом; 3 014 грн 96 коп. - заборгованість за процентами; 817 грн 49 коп. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами; 587 грн 49 коп. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за основним боргом; 345 грн 80 коп. - три проценти річних; 873 грн 07 коп. - інфляційне збільшення суми боргу (а. с. 8-15). Зазначений розрахунок містить відомості про порядок нарахування заборгованості дати та суми погашення відсотків, кредиту, комісії та пені, тобто зрозумілі суми надходження та їх віднесення на погашення складових заборгованості. Тобто розмір заборгованості за кредитним договором підтверджений випискою по особовому рахунку, в якому міститься повна інформація про рух коштів на рахунку, відображення всіх операцій за кредитним договором за даними балансу, суми надходжень та їх розподілення на погашення складових заборгованості за договором. 11.10.2018 за вих. № 068-27/3024 та 17.03.2020 за вих. №068-27/808 на адресу відповідача банком було надіслані вимоги про дострокове повернення кредиту та погашення кредитної заборгованості (а. с. 23, 25). Відповідно до ст. ст. 525, 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за вказаним договором. У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку з укладанням кредитного договору № [NUMBER] від 17.06.2014 та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань за цим договором. Розмір невиконаних зобов`язань підтверджується даними розрахунку заборгованості за кредитним договором, який не спростовано відповідачем. Внаслідок порушення відповідачем [PERSON] умов кредитного договору № [NUMBER] від 17.06.2014, АТ "Державний експортно-імпортний банк України" значною мірою позбавлено того, на що воно розраховувало при укладенні договору. За таких обставин, позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved