Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Голови селянського фермерського господарства «Світанок» [PERSON] третя особа управління Держгеокадастру у Прилуцькому районі Чернігівської області про визнання договору оренди земельної ділянки припиненим, у зв'язку з закінченням строку, на який його було укладено та повернення земельної ділянки, обґрунтовуючи підставність позову тим, що 01 січня 2006 року він уклав з відповідачем договір оренди земельної ділянки, розміром 4,44 га, яка йому належить на праві власності згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА №432458, що розташована на території Погребівської сільської ради. Договір оренди укладено терміном на 10 років без чітко визначеної дати його закінчення та зареєстровано в Прилуцькому районному відділі Чернігівської регіональної філії центру ДЗК 02.07.2007 року за № 040784800084. Позивач зазначає, що у зв'язку із закінченням строку оренди він неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути йому земельну ділянку, проте відповідач відмовляється, з посиланням на те, що оскільки договір оренди було зареєстровано 02.07.2007р., тому термін дії цього договору продовжується до 02.07 .2017р. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просили суд задовольнити в повному обсязі. Представники відповідача позов не визнали. Як на підставу своїх заперечень послались на відсутність такої правової підстави для припинення оренди, як сплив строку договору, а також на те, що строк дії оренди має обчислюватись не з дня укладення договору, а з дня його державної реєстрації, тобто, з 02.07.2007 року. В судове засідання представник управлінння Держгеокадастру у Прилуцькому районі Чернігівської області не з»явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений неодноразово та належним чином. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши інші докази, та давши їм оцінку в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 1, ч.1 ст. 2, ст.3,ч.4 ст.4, ч.1, абз.2 ч.2 ст.5, ч.ч.1,2 ст.6 Закону України Про оренду землі встановлено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Об'єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності. Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування. Орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою. Орендарями земельних ділянок можуть бути: громадяни і юридичні особи України, іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи, міжнародні об'єднання та організації, а також іноземні держави. Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. У разі набуття права оренди земельної ділянки на конкурентних засадах підставою для укладення договору оренди є результати аукціону. Статтею 93 ЗК України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Судом достовірно встановлено, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 432458 виданого 01.09.2005 року Прилуцькою районною державною адміністрацією, [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 4,84 га, яка розташована на території Погребівської сільської ради ( а.с. 5). 01.01.2006р. між позивачем та відповідачем в особі керівника - голови [PERSON] , було укладено договір оренди земельної ділянки площею 4,44 га у тому числі 4,44 га ріллі, який був зареєстрований у Прилуцькому районному відділі Чернігівської регіональної філії центру ДЗК 02.07.2007 року за № 040784800084. Відповідно до умов договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування вказану земельну ділянку сільськогосподарського призначення. У п. 4 договору оренди землі від 01.01.2009р. сторони встановили, що договір укладено на 10 років . Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. Даний договір не був нотаріально посвідченим. На підставі цього договору сторони 01.01.2006р. склали акт прийому-передачі земельної ділянки, згідно з яким орендарю була передана у користування спірна земельна ділянка. Зазначений акт прийому-передачі був підписаний сторонами та скріплений печаткою СФГ «Світанок» ( а. с. 8 ). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: обєкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. У разі якщо договором оренди землі передбачено здійснення заходів, спрямованих на охорону та поліпшення обєкта оренди, до договору додається угода щодо відшкодування орендарю витрат на такі заходи. Договір оренди може передбачати надання в оренду декількох земельних ділянок, що перебувають у власності одного орендодавця (а щодо земель державної та комунальної власності - земельних ділянок, що перебувають у розпорядженні одного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування). Згідно ст. 19 цього ж Закону строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Згідно п. 1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму (оренди) укладається на строк, встановлений договором. Статтею 31 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено; Відповідно до положень ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповідно до прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладання договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державній реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстраціії. Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до положень ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на якій його було укладено. За правилами ст. 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцю земельну ділянку на умовах визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. Беручи до уваги те, що договір оренди землі від 01 січня 2006 року укладений [PERSON] (орендодавець) та СФГ «Світанок» (орендар) на десять років, і в цей же день була передана орендарю в користування, якою він користувався на даний час вже більше десяти років, хоча строк і закінчився 01.01.2016 року, що суперечить об'єктивно вираженому волевиявленню учасника правочину [PERSON], позовні вимоги в частині визнання договору оренди землі припиненим за закінченням строку, на який його було укладено підлягають задоволенню відповідно до положень ч.1 ст. 31 Закону України "Про оренду землі", так як договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено. Доводи відповідача про те, що строк дії оренди має обчислюватись не з дня укладення договору, а з дня його державної реєстрації, тобто, з 02.07.2007 року суд не приймає до уваги, виходячи з наступного. Так, відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених ЗК, ЦК та іншими законами України і договором оренди землі. Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, а ст. 126 цього Кодексу встановлюється порядок оформлення речових прав на земельну ділянку відповідно до Закону від 1 липня 2004р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно зі статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру, тобто реєстрацією є запис, фіксація фактів або явищ з метою обліку та надання їм статусу офіційно визнаних актів, внесення до списку або книги обліку. За змістом цієї статті, реєстрація договору є адміністративним актом, тобто елементом зовнішнім, щодо договору. Відповідно до п. 2 Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 року № 2073, державна реєстрація договорів оренди є офіційним визнанням і підтвердженням державою факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок. Тобто, державна реєстрація договору оренди земельної ділянки у період визначений сторонами дії договору свідчить лише про правомірне, договірне використання відповідачем спірної земельної ділянки відповідно до зазначених норм ЗК, ЦК інших Законів України, а не про момент укладання зазначеного договору Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 18 грудня 2013 року (справа № 6-127цс13), від 19 лютого 2014 року (справа № 6-162ц13), яка згідно ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. Згідно цих судових рішень встановлено, що договір оренди, укладення якого вже відбулося, набирає чинності (набуває юридичної сили) в момент державної реєстрації, і така реєстрація не може змінювати моменту укладання договору та досягнення сторонами згоди з усіх істотних його умов. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа, в якому фіксуються правові наслідки. Реєстрація договору є адміністративним актом, тобто елементом зовнішнім щодо договору. Повернення земельної ділянки оформляється актом приймання-передачі земельної ділянки, який мають підписати орендар і орендодавець. Складання акта приймання-передачі земельної ділянки є важливим моментом припинення орендних земельних відносин. У разі невиконання орендарем обов'язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов'язаний відшкодувати орендодавцю заподіяні збитки. Позовні вимоги в частині про зобовязання відповідача повернути земельну ділянку при обставинах припинення договору оренди землі від 01 січня 2016 року укладеного [PERSON] (орендодавець) та СФГ «Світанок» (орендар) за закінченням строку, на який його було укладено, підлягають задоволенню відповідно до ст. 34 Закону України "Про оренду землі", так як у разі припинення або розірвання договору оренди земельної ділянки орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. Судові витрати по справі, в порядку ч.1 ст.88 ЦПК України, підлягають відшкодуванню [PERSON], так як рішення постановлено на його користь. На підставі ст. ст. 638, 640,763 ЦК України , ст. ст. 6, 13, 15,19, 31, 34 Закону України «Про оренду землі» , ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", п. 2 Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 року № 2073,

Outcome: approved