Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Представник позивача за довіреністю звернулася до суду з зазначеною позовною заявою шляхом направлення поштою 29.08.2015 року , та просила суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № BLаЖГА00060816 від 10.08.2011 року станом на 28.08.2015 року у розмірі 18 722,80 грн., яка включає: заборгованість за кредитом 8 290,74 грн., заборгованість по комісії 1 261,36 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 9 170,70 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказувала, що 10.08.2011 року між ПАТ " ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]" та [PERSON] було укладено кредитний договір № BLаЖГА00060816, згідно умов якого позивач надає відповідачу кредит на поточні потреби в сумі 12 000 грн. з остаточним терміном повернення - 10.02.2013 року, а відповідач зобовязується повернути наданий кредит і сплатити відсотки за користування ним у сумі, в межах строку та на умовах, передбачених Кредитним договором та Додатком № 1 Графіком погашення кредиту. Свої зобовязання за вказаним кредитним договором банк виконав належним чином, надавши відповідачу кредит у розмірі 12 000 грн. Натомість відповідач, в порушення умов вказаного договору, свої зобовязання не виконала, в результаті чого станом на 28.08.2015 року має заборгованість за кредитом в загальному розмірі 18 722,80 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував (а.с.40-42). Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.34,39), проте в судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. За даних обставин неодноразові неявки відповідача в судове засідання суд розцінює як намір затягування розгляду справи, що суперечить вимогам ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів в силу ст. 224 ЦПК України. У звязку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.08.2011 року між ПАТ " ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]" як "Банком" та [PERSON] як "Позичальником" було укладено договір банківського обслуговування № BLаЖГА00060816 (а.с.9-16), згідно п.п.1-4 розділу І умов якого позивач надає відповідачу кредит в національній валюті 12 000 грн. з фіксованою (номінальною) процентною ставкою - 15,00% річних та комісією за управління кредитом в розмірі 1,75% від суми кредиту, з кінцевою датою повернення 10.02.2013 року, а відповідач зобовязується повернути наданий кредит і сплатити відсотки за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та Додатком №1 - Графіком погашення заборгованості за кредитом та процентами (а.с.17). Відповідно до п.8, п.9 розділу І, п.2.5.1 Спеціальної частини умов Договору та Графіку погашення заборгованості за кредитом та процентами позичальник здійснює погашення кредиту, сплату процентів за його користування, сум комісійної винагороди та інших платежів за Договором в термін до 10 числа кожного місяця регулярними рівними (ануїтетними) платежами, які складаються із строкової частини кредиту та строкових процентів (а.с.12) Пунктом 2.5.6. Загальної частини Кредитного договору визначено черговість погашення заборгованості в наступному порядку: проценти за користування кредитом, прострочені на строк понад 31 календарний день; сума комісії за управління кредитом, прострочена на строк понад 31 календарний день; проценти за користування кредитом, прострочені на строк до 31 календарного дня; сума комісії за управління кредитом, прострочена на строк до 31 календарного дня; прострочена до повернення сума кредиту; неустойка (штраф/пеня) за порушення порядку користування кредитом; строкові проценти за користування кредитом та строкова комісія за управління кредитом; сума кредиту по графіку (поточний платіж); сума дострокового погашення суми кредиту. У випадку невиконання позичальником обов'язку, передбаченого п.3.3.3 Загальної частини договору, при тому, що прострочення виконання боргових зобов'язань за договором перевищило 60 календарних днів, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку штраф в розмірі 25,00 % від суми кредиту (п.8 Спеціальної частини договору). Крім того, у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за Графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань (а саме неповерненої частини кредиту та/або несплачених процентів, та/або комісії за управління кредитом), строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання за ставкою 0,50%, розрахованої за методом "факт/360" (п.9 Спеціальної частини). В силу ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, при цьому одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що свої зобов'язання за договором позивач виконав належним чином, у відповідності до положень п.п.1.2, 2.3 Спеціальної частини договору та Анкети-заяви позичальника (а.с.21-24) відкривши 10.08.2011 року на ім'я відповідача поточний (позичковий) рахунок в гривні у формі відкличної не відновлюваної кредитної лінії: балансовий рахунок № [NUMBER], особовий рахунок № 040000116684 із зарахуванням на нього кредитних коштів в сумі 12 000 грн. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом (ч.1 ст. 611 ЦК України). Як слідує з вимог ст. 549 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, він повинен передати кредиторові неустойку (штраф, пеню), під якою розуміється грошова сума або інше майно. Імперативним приписом ст.625 ЦК України чітко визначено, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. В порушення умов кредитного договору № BLаЖГА00060816 від 10.08.2011 року відповідач [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 28.08.2015 року виникла заборгованість в загальному розмірі 18 722,80 грн., яка складається із заборгованості: за кредитом - 8 290, 74 грн.; за комісією - 1 261,36 грн.; плати за пропуск платежів (пені) - 9 170,70 грн., що підтверджується наданим розрахунком заборгованості (а.с.5-6). Встановивши з наданих доказів обставини справи та беручи до уваги наведені положення законодавства, суд вважає доведеним факт невиконання [PERSON] своїх кредитних зобов'язань, обґрунтованість визначеного позивачем розміру заборгованості, яка станом на 28.08.2015 року становить 18 722,80 грн., а тому приходить до висновку, що порушене право позивача підлягає захисту згідно ст. ст.15, 16 ЦК України. Разом із тим, відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 року № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]" та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON] (а.с.8). Згідно ч.3 ст.47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку. В силу положень п.4 ч.1 ст.48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює повноваження, зокрема, вживає заходів до повернення заборгованості позичальників перед банком. Аналізуючи вищевикладене, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з урахуванням правомірності звернення представника уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]" до суду в інтересах позивача, суд дійшов висновку, що оскільки допущене відповідачем порушення умов кредитного договору № BLаЖГА00060816 від 10.08.2011 року є істотним, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за вказаним вище договором станом на 28.08.2015 року в загальному розмірі 18 722,80 грн., яка включає: заборгованість за кредитом 8 290,74 грн., заборгованість по комісії 1 261,36 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 9 170,70 грн. Виходячи з того, що в силу вимог п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач при подачі позову до суду у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації у банку звільнений від сплати судового збору, рішення прийнято на його користь із задоволенням пред'явлених вимог в повному обсязі , тому судовий збір, у відповідності до ч.3ст.88 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved