Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та половини вартості за надання освітньої послуги звернулась [PERSON] Свою заяву мотивує тим, що з 01.09.2011 вона перебувала у шлюбі з [PERSON], який було розірвано рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 16.04.2008, в якому у них народився син - [PERSON], [INFO]. Зазначає, що дитина знаходиться на її повному матеріальному утриманні, однак, вона самостійно немає можливості надати для неї належне утримання, достатнє для її віку. Вказує, що відповідач участі в утриманні дитини не бере, хоча має для цього всі можливості, так як за віком та станом здоров'я є працездатною особою, має фізичну можливість працювати, отримувати певний матеріальний дохід, тому має можливість брати участь в утриманні дитини. Вказує, що їхній син на даний час навчається у ДВНЗ "Рівненський коледж економіки та бізнесу" на першому курсі, платної форми, вартість якого за перший семестр першого курсу становить 4300 грн. Зазначаючи, що оскільки відповідач у добровільному порядку не приймає участі в утриманні сина, тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] в розмірі ? всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття та 2150 грн. половини вартості понесених нею витрат за надання освітньої послуги. Позивач в судове засідання не з'явилася. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, подала заяву, у якій просить справу розглядати без її участі та участі позивача, просила позов задовольнити на підставі обставин викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, зокрема через оголошення на сайті Острозького районного суду веб-портал судова влади України - http://ost.rv.court.gov.ua/sud1713/, заперечень щодо позову до суду не подав, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч.2 ст.131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця про\-живання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію пові\-домлення або виклику, на останню відому судо\-ві адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою біль\-ше не проживає або не знаходиться. Суд з урахуванням положень ст. ст. 280-282 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, вважає, що в матеріалах справи, є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі, для її розгляду по суті заочно у відсутності сторін по справі. Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З письмових доказів, досліджених в судовому засіданні встановлено наступне. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що сторони по справі мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. (а.с.7) Згідно договору про надання освітньої послуги ДВНЗ "Рівненський коледж економіки та бізнесу" від 08.08.2017, укладеного між ДВНЗ "Рівненський коледж економіки та бізнесу" та [PERSON], ВНЗ зобов'язався, за рахунок коштів замовника, здійснити навчання [PERSON] за освітньо-кваліфікаційним рівнем - молодший спеціаліст. Також з даного договору вбачається, що [PERSON] повинна проводити оплату за навчання відповідно до розрахунку, а саме за перший рік навчання - 8600 грн, і як вбачається з копії квитанції, сума у розмірі 4300 грн. за перший семестр навчання була сплачена [PERSON] (а.с.11-12,13) Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], і на даний час він навчається в ДВНЗ "Рівненський коледж економіки та бізнесу" і позивач не отримує від відповідача коштів на утримання сина, який фактично перебуває на її утриманні. Відповідно до ст. 121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 СК України та ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки [PERSON] свою дитину на час розгляду справи належним чином не утримує, хоча зобов'язаний це робити, і він не подав суд жодних доказів щоб спростувати дане твердження, то з нього необхідно стягувати аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частки від його доходу. Одночасно, суд бере до уваги, що позов про стягнення аліментів був поданий 28.11.2017, а тому за правилами ст. 191 СК України саме з цього часу необхідно стягувати аліменти. При цьому судом береться до уваги стан здоров`я та матеріальне становище дитини та сторін, відсутність інших утриманців у сторін по справі, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до роз'яснень п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружину, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Тому суд враховує те, що відповідач є працездатним, немає інвалідності, по стану здоров`я має можливість працювати, немає на утриманні інших осіб, а позивач не має можливості та не зобов'язана самостійно повноцінно утримувати дитину. Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. В судовому засіданні, з договору про надання освітньої послуги ДВНЗ "Рівненський коледж економіки та бізнесу" від 08.08.2017, укладеного між ДВНЗ "Рівненський коледж економіки та бізнесу" та [PERSON] встановлено, що плата за навчання [PERSON] становить 4300 грн., що підтверджується поданими доказами. Оскільки, в судовому засіданні встановлено, кошти в сумі 4300 грн. на навчання [PERSON], відповідно до квитанції, були внесені на рахунок ДВНЗ "Рівненський коледж економіки та бізнесу", і позивач просить стягнути з відповідача ? частину сплачених коштів, та оскільки відповідно до ст. 185 СК України батьки зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо), тому суд приходить до висновку про можливість задоволення даної позовної вимоги. Також, з відповідача слід стягнути судовий збір за розгляд справи в розмірі 1280 грн., оскільки позивач була звільнена від його сплати при подачі позову відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та ч.6 ст. 141 ЦПК України. Враховуючи викладене, на підставі ст. 84, 180-182, 185, 191 Сімейного кодексу України, Закону України "Про судовий збір",

Outcome: approved