Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

03 червня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO], оскільки він ухиляється від виконання батьківських обов'язків, а також просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісяця, на утримання доньки [PERSON], [INFO] до моменту досягнення дитиною повноліття, вказуючи, що відповідач проживає окремо і добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Прокурор підтримав позовні вимоги [PERSON] та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений через оголошення в пресі, відповідно до ч.9 с.74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, доводів на обґрунтування своїх заперечень проти позову не надав. Представник Органу опіки та піклування Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області в судовому засіданні позов [PERSON] підтримала та просила задовольнити. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Позивач з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбу, який розірвано на підставі рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 15 липня 2014 року, що підтверджується копією рішення (а.с.13). Відповідач [PERSON] є батьком малолітньої доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.14). Відповідно до характеристики Мньовської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів наданої 08.05.2015 року, учениця 4-го класу [PERSON] навчається у школі з першого класу та позитивно характеризується. За період її навчання, батько не активно брав участь у вихованні дитини, а з листопада 2013 року зовсім не бере участі у вихованні доньки. Згідно довідки Мньовської сільської ради № 330 від 07.05.2015 року (а.с.19), [PERSON], 2005 року народження зареєстрована та проживає разом з матір"ю [PERSON] в с. Мньов Чернігівського району та області [ADDRESS]. З актів обстеження матеріально-побутових умов від 07.05.2015 року та від 19.05.2015 року вбачається, що зазначений будинок знаходиться в належному стані, має 4 житлові кімнати, газофікований, електрофікований, облаштований водопроводом та каналізацією, сім"я [PERSON] забезпечена всіма необхідними продуктами харчування, створені всі умови для повноцінного розвитку та проживання дитини ( а.с.23,45). Факт ухилення відповідача [PERSON] від виконання обов"язків по вихованню малолітньої доньки [PERSON] з листопада 2013 року підтверджується вкзаними вище актами обстеження, актом обстеження по встановленню факту непроживання відповідача з донькою, характеристикою з місця навчання дитини, рішенням виконавчого комітету Мньовської сільської ради № 29 від 20.05.2015 року "Про невиконання батьківських обов"язків [PERSON].". Також судом встановлено, що 11 серпня 2014 року [PERSON] надав нотаріально завірену згоду на усиновлення його доньки [PERSON], іншим чоловіком ( а.с.25). Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 16 постанови "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" № 3 від 30.03.2007, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в їх сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, з досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї доньки, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує її необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не цікавиться успіхами у навчанні, не здійснює її матеріальне утримання, свідомо нехтує своїми обов"язками у відношенні до дитини, а отже ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Орган опіки та піклування надав суду висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] ( а.с.68). За змістом пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Оскільки ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню і матеріальному утриманні дитини є повністю доведеним, та враховуючи при цьому позицію органу опіки та піклування, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до його малолітньої доньки. Згідно ст. 166 Сімейного кодексу України, одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до статей 180 - 182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій формі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не має бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України, коли розмір аліментів може бути і меншим визначеного законом мінімуму та коли призначається державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів є обґрунтованими. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, майновий стан відповідача та його стан здоров'я, відсутність у нього інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, родичів яких він зобов'язаний утримувати, і погоджується з визначеною позивачем часткою аліментів . Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати в справі у вигляді судового збору в сумі 243 грн 60 коп слід стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON], які були нею сплачені при подачі позову за позовні вимоги про позбавлення батьківських прав, та в розмірі 243,60 коп. на користь держави за позовні вимоги про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved