Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути 4 843,00 грн. заборгованості за кредитною лінією та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 04.10.2012 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та [PERSON] була укладена кредитна угода відповідно до умов заяви №003-05011-041012. Згідно п.п.2.1, 2.2, 2.5 частини 1 договору позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України. Відповідно до п.2.3 ч.3 договору банк встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 2 500 грн.. Згідно п.2.1 ч.3 договору моментом прийняття банком пропозиції щодо укладання договору, а отже моментом укладання договору на умовах, описаних у пропозиціях та правилах, вважається дата підписання банком даної пропозиції та скріплення її печаткою. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України та встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 2 500 грн.. Відповідач скористалася кредитною лінією, але зобов'язання належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором № 003-05011-041012, яка станом на 29.05.2014 року складає 4843,00 грн., з яких: тіло кредиту - 1209,25 грн.; прострочене тіло кредиту - 1275,00 грн.; заборгованість за відсотками - 0,00 грн.; заборгованість за комісіями - 2358,75 грн.. У судове засідання представник позивача не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Просить розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.2). Відповідач у судове засідання не з'явилася повторно. У відповідності до ч.9 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи через оголошення у пресі (а.с.36). Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, засновані на договорі. Так, 04.10.2012 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та [PERSON] укладено кредитну угоду відповідно до заяви №003-05011-041012 (а.с.3). Відповідно до статуту "Дельта Банк" є правонаступником ТзОВ "Комерційний Банк "Дельта" (а.с.10). Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. За змістом ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач порушила зобов'язання за кредитним договором та не сплачує кредит внаслідок чого станом на 29.05.2014 року утворилась заборгованість перед банком у розмірі 5293,00 грн., в т.ч. тіло кредиту - 1209,25 грн., прострочене тіло кредиту - 1275,00 грн.; заборгованість за відсотками - 0,00 грн., заборгованість за комісіями 2358,75 грн., пеня - 450,00 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с.9). Таким чином, в межах заявлених позовних вимог суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитною лінією у сумі 4843,00 грн., з яких: тіло кредиту - 1209,25 грн.; прострочене тіло кредиту - 1275,00 грн.; заборгованість за відсотками - 0,00 грн.; заборгованість за комісіями - 2358,75 грн., підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ухвали Корольовського районного суду м. Житомира від 08.12.2014 року на позивача було покладено оплату оголошень у газеті "Урядовий кур'єр" про виклик відповідача по справі у судове засідання через оголошення у пресі (а.с.31). Згідно рахунку №11470 від 19.12.2014 року (а.с.34) та меморіального ордеру №101874024 від 25.12.2014 року (а.с.35) позивачем понесені витрати за опублікування оголошення у газеті "Урядовий кур'єр" в сумі 420 грн.. Згідно п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved