Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-23 00:00:00

16 червня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про зняття арешту з майна. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] , після її смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] , зазначену квартиру, яка належала його бабусі [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 29 жовтня 1998 року бабуся заповідала йому. Вказує, що родинні зв`язки між ним та [PERSON] підтверджуються свідоцтвами про народження, його та його матері [PERSON] , [INFO], яка є донькою померлої. Зазначає, що після смерті бабусі він звернувся до державного нотаріуса Бобак О.І. для оформлення спадщини за заповітом, однак оформити спадкове майно не зміг у зв`язку із тим, шо на все спадкове майно, в тому числі на квартиру, накладено арешт постановою державного виконавця №2292 від 22.02.2006р. Нововолинської виконавчої служби. Посилається на те, що звернувся до Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби з заявою щодо зняття арешту за постановою від 24.02.2006 року, на що отримав відповідь, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на виконанні перебували виконавчі провадження, боржником по якому була [PERSON] , однак встановити в межах якого виконавчого провадження накладено арешт 22.06.2006р. не виявилось можливим. Позивач посилається на те, що з відомостей єдиного реєстру заборон вбачається, що заборона була накладена на вищевказану квартиру і власником зазначено [PERSON] , його матір, а не бабусю, із листа відповідача вбачається, що виконавчі провадження були відкриті про стягнення боргів з [PERSON] , його матері, проте його матір не є власником квартири [ADDRESS] , власником квартири була його бабуся - [PERSON] , тому йому невідомо, чому на бабусину квартиру було накладено заборону, так як виконавчих проваджень щодо [PERSON] не було. Позивач вказує, що накладення арешту та внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно обмежує його законні права та обов`язки як спадкоємця. Тому позивач звернувся до суду, просить зняти арешт з квартири [ADDRESS] , накладений постановою державного виконавця №2292 від 22.02.2006р. Нововолинської виконавчої служби (Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції). 18 червня 2020 року ухвалою суду відкрито провадження у вищевказаній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] до проведення першого судового засідання подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує. Представник відповідача Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) будучи належним чином повідомленою про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом, у визначений судом строк відзиву до суду на позовну заяву не подала. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Відповідно до ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банк туром і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягненння виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт накладений на майно боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до частини 5 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Із листа Нововолинського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) від 25.02.2020 року №14155 встановлено, що згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження (АСВП) на виконанні у відділі перебували виконавчі провадження, боржником по якому являлась [PERSON] , однак встановити в межах якого виконавчого провадження накладено арешт 22.06.2006р. не виявилось можливим. Відповідно до "Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями" строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Крім того у листі посилаються на ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" та зазначають, що надати будь-яку інформацію згідно матеріалів виконавчого провадження не вбачається можливим, у зв`язку із їх фактичним знищенням (а.с.14). Судом встановлено, що [PERSON] , померла [INFO] (а.с.10), до дня смерті [PERSON] заповіла [PERSON] квартиру [ADDRESS] , що підтверджується заповітом від 05.03.2001 року, посвідченим державним нотаріусом Нововолинської державної нотаріальної контори Бражнік С.А. 05.03.2001р. (а.с.11), квартира [ADDRESS] згідно договору купівлі - продажу квартири від 29.10.1998 року належала на праві власності гр [PERSON] (а.с.12), родинні зв`язки між [PERSON] та [PERSON] підтверджуються свідоцтвами про народження, [PERSON] та його матері [PERSON] , [INFO], яка є донькою померлої [PERSON] (а.с.9, 17). Із копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна сформованої 29.01.2020 року вбачається, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано арешт нерухомого майна, об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, в тому числі квартир за адресою: [ADDRESS] , власник: [PERSON] , на підставі постанови №2292 від 22.02.2006 року винесеної Нововолинською виконавчою службою (а.с.13). Із копії інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 15.06.2020 року встановлено, що після смерті [INFO] [PERSON] відкрита спадкова справа, яка заведена [INFO] (а.с.15). Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги те, що жодних виконавчих проваджень про стягнення з померлої [PERSON] коштів на виконанні Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) не перебуває, виконавче провадження щодо [PERSON] відсутнє, щодо [PERSON] не збереглося, державним виконавцем при закритті виконавчого провадження арешт на майно знято не було, діями відповідача порушено законні права щодо володіння належним спадковим майном,суд приймає рішення про задоволення позову і, як наслідок, скасовує арешт з квартири [ADDRESS] , накладений постановою державного виконавця №2292 від 22.02.2006р. Нововолинської виконавчої служби (Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції).

Outcome: approved