Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

02 лютого 2016 року ПАТ "Укрсоцбанк" звернулося до суду із вищезазначеною позовною заявою, в обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 05 серпня 2005 року між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" (правонаступником якого є ПАТ "Укрсоцбанк") та [PERSON] укладений кредитний договір № 1/59-5, на підставі якого банк надав відповідачу кредит на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання у розмірі 15 000 грн., зі сплатою 17 % річних, комісійної винагороди, в сумі, в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором, з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 04 серпня 2012 року. Зі своєї сторони, банк виконав всі умови підписаного договору, і надав [PERSON] кредит у зазначеному вище розмірі, однак, відповідач в порушення взятих на себе зобовязань, своєчасно не сплачував кредит та відсотки за користування кредитом, в результаті чого станом на 03 грудня 2015 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 72 552,24 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 13 747,00 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 26\~886,29\~грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 6 884,96 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 10 646,84 грн., інфляційних витрат за кредитом у розмірі 5 650,02 грн. та інфляційних витрат за відсотками у розмірі 8\~737,14 грн. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором, 05 серпня 2005 року між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" (правонаступником якого є ПАТ "Укрсоцбанк") та [PERSON], укладений договір поруки, відповідно до умов якого остання зобовязалась солідарно відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобовязань, що виникли з кредитного договору, укладеного між кредитором та позичальником. Зазначену суму, а також судові витрати позивач просить солідарно стягнути з відповідачів. 04 квітня 2016 року [PERSON] звернулась до суду із зустрічною позовною заявою до ПАТ "Укрсоцбанк" та [PERSON], в обґрунтування якої зазначила, що 05 серпня 2005 року [PERSON] уклав кредитний договір № 1/59-5 з Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" на підставі якого отримав кредит у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання у розмірі 15 000 грн., зі сплатою 17 % річних та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 04 серпня 2012\~року, та того ж дня, в якості забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за вищезазначеним кредитним договором, між нею та ПАТ "Укрсоцбанк" укладено договір поруки\~. В квітні 2006 року [PERSON] відступив від умов повернення коштів та сплати відсотків за кредитним договором. З часу з'ясування ПАТ "Укрсоцбанк" наявності заборгованості у [PERSON], а саме з 11 квітня 2006 року та до закінчення терміну кредитного договору 04 серпня 2012 року і подання позовної заяви до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 30 січня 2016\~року, письмових вимог до неї, як поручителя [PERSON] не предявлялись. Докази про відправлення ПАТ "Укрсоцбанк" досудових вимог та отримання їх нею в матеріалах справи відсутні. Тому просить суд визнати договір поруки від 05 серпня 2005 року, укладеного між ПАТ "Укрсоцбанк" та нею [PERSON], припиненим з 05 лютого 2013\~року. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про застосування строків позовної давності, в якій посилався на те, що 05 серпня 2005\~року між ним та ПАТ "Укрсоцбанк" укладено кредитний договір № 1/59-5, за умовами якого він отримав кредит у розмірі 15 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17 % на рік, терміном повернення до 04 серпня 2012\~року. Даний позов подано 02 лютого 2016 року, тобто з пропуском строку позовної давності, перелік якого, у загальному порядку, починається з 04 серпня 2012\~року, а в спеціальному з 11 квітня 2006 року, оскільки з цього моменту позивач дізнався про порушення з його боку зобовязань із щомісячного погашення платежів за відсотками. Тобто трирічний строк позовної давності закінчується 04 серпня 2015\~року, у звязку з чим просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила та про розгляд справи за її відсутності не клопотала, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за її відсутності. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] адвокат [PERSON], в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій, також, позовні вимоги ПАТ "Укрсоцбанк" не визнала і просила відмовити в їх задоволенні, оскільки 04 квітня 2016 року [PERSON] подано зустрічний позов, а 07 червня 2016 року [PERSON] заяву про застосування строків позовної давності, які вона просила задовольнити. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні первісного позову, та задоволення зустрічного позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Акціонерний-комерційний банк соціального розвитку "Укрсоцбанк", правонаступником якого за установчими документами визнається позивач, Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк", передало 05 серпня 2005 року у власність [PERSON] 15 000,00\~грн. (а.с. 12), на умовах укладеного ними відповідно до ст.\~1054 ЦК України кредитного договору №\~1/59-5, долученого до справи в копії (а.с. 5-7). За умовами цього договору, обов'язковими для сторін згідно з ст. 629 ЦК України, [PERSON] отримав у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти у зазначеному вище розмірі на споживчі цілі, а саме ремонт одноповерхового будинку, з його поверненням частинами у встановлені погодженим графіком строки з кінцевим терміном 04\~серпня 2012 року під проценти за користування коштами в розмірі 17,00\~% річних. Відповідач згідно ст. 525 ЦК України не вправі односторонньо відмовитися від взятого на себе за п.п. 1.1, 1.2, 3.3, 3.3.7, 3.3.8, 3.3.9 і статтею 4 договору зобовязання повертати кредит частинами, використовувати його на конкретні цілі та сплачувати проценти, пеню та інші платежі, дотримуючись умов про розміри, строки виконання, що має виконувати згідно з ст. 526 цього Кодексу. Суд виходить з дійсності такого договору відповідно до ст. 204 ЦК України, оскільки в межах судового розгляду іншого не доведено. Строки виконання зобовязання відповідачем за укладеним договором відповідно до ст.ст. 548, 551 ЦК України забезпечені в п. 4.1 договору пенею в розмірі 1,0 % від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період та в п. 4.2 штрафом у розмірі 10\~% від суми кредиту за кожний випадок порушення. Сплата всіх належних з відповідача платежів позивачу забезпечена особистою порукою співвідповідача [PERSON] згідно з ст.ст.\~553, 554 ЦК України на умовах укладеного нею з позивачем 05 серпня 2005 року договору поруки (а.с. 8-9), на яких вона погодилася сплатити солідарно з [PERSON] грошовий борг не пізніше одного робочого дня після одержання письмового повідомлення, і відповідно до п.п.\~4.3 договору поруки погодилась, що цей договір набирає чинності з дати його укладання та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Враховуючи, що строк виконання основного зобов'язання за кредитним договором №\~1/59-5 встановлений до 04 серпня 2012 року, вимоги сплатити заборгованість позивачем до [PERSON] не пред'являлись до звернення до суду з даним позовом, позов пред'явлений до суду 30 січня 2016 року (а.с. 17), суд приходить до висновку, що порука [PERSON] за кредитним договором №\~1/59-5 припинена, а тому зустрічна позовна заява підлягає задоволенню. Разом з тим, згідно\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За правилами\~ст. 257 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України за загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що наведені у ст.ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи -\~ст. 261 ЦК України, за змістом якої початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] остаточно відступив від виконання своїх зобов'язань за кредитним договором №\~1/59-5 від 05 серпня 2005\~року в жовтні 2006 року. Термін дії вказаного кредитного договору закінчився 04\~серпня 2012 року. Позовна заява подана позивачем 30 січня 2016 року (а.с. 17), тобто з порушенням строку позовної давності. Заперечуючи проти позову, відповідач [PERSON] просив застосувати наслідки спливу позовної давності. Відповідності до правової позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року № 6-126цс13, яка відповідно до\~ст. 3607 ЦПК України, є обов'язковою для всіх судів України, п. 7 ч. 11\~ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів", яким кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Крім того, згідно з п. 31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" № 5 від 30 березня 2012 року зазначено, що враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої\~статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Таким чином, суд приходить до переконання, що відповідач [PERSON] має перед позивачем заборгованість за кредитним договором №\~1/59-5 від 05 серпня 2005 року, проте в задоволенні первісного позову ПАТ "Укрсоцбанк" належить відмовити з причин пропуску строку позовної давності. На підставі викладеного,

Outcome: approved