Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

У листопаді 2019 року позивачі в особі представника звернулися до суду з позовом до [PERSON] про припинення права на частку в спільному майні. Позов мотивовано тим, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових права на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно квартира [ADDRESS] належить позивачам [PERSON] , [PERSON] , та відповідачу [PERSON] на праві спільної часткової власності в рівних долях, тобто по 1/3 частці кожному. Вказана 1/3 частини квартири Відповідача була придбана нею на аукціоні (через систему СЕТАМ) - 26.08.2014 та 02.10.2014 [PERSON] на підставі Акту держаного виконавця про проведені електронні торги було видане відповідне свідоцтво. Право власності відповідача на 1/3 частину квартири зареєстровано 02.10.2014. Позивачі бажають користуватись вищевказаною квартирою. Однак, відповідач, що володіє меншою часткою не хоче досягати згоди та порозуміння із іншими співвласниками, та володіючи 1/3 частини квартири, бажає користуватись усією житловою площею. Враховуючи викладене, позивачі просять визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири за адресою [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири за адресою [ADDRESS] ; припинити право власності [PERSON] на 1/3 частки квартири за адресою [ADDRESS] , шляхом надання їй вартості такої частки в сумі 405 409, 00 грн; стягнути на користь [PERSON] вартість сплачених судових витрат, а саме: судового збору в сумі 7 411, 25 грн; стягнути на користь [PERSON] вартість сплачених судових витрат, а саме: судового збору в сумі 2 027,05 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Шкірая М.І. від 25.11.2019 року відкрито провадження по цивільній справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 25.11.2019 року в задоволенні заяви представника позивачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] про забезпечення позову у цивільній справі за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про припинення права на частку в спільному майні - відмовлено. Згідно Розпорядження керівника апарату Голосіївського районного суду м. Києва № 430 від 30.06.2020 здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи. В липні 2020 дана цивільна справа надійшла в провадження судді Голосіївського районного суду м. Києва Мазура Ю.Ю., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 15.12.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивачі не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку. Представник позивачів надав до суду заяву, в якій зазначив, що просить провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку, свого представника до суду не направив, будь-яких заяв та клопотань не надав. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Тобто, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Як встановлено судом, Відповідно до інформації з Державного реєстру речових права на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно квартира [ADDRESS] належить позивачам [PERSON] , [PERSON] , та відповідачу [PERSON] на праві спільної часткової власності в рівних долях, тобто по 1/3 частці кожному. Вищевказана 1/3 частини квартири відповідача була придбана нею на аукціоні (через систему СЕТАМ) - 26.08.2014 та 02.10.2014 [PERSON] на підставі Акту держаного виконавця про проведені електронні торги було видане відповідне свідоцтво. Право власності Відповідача на 1/3 частину квартири зареєстровано 02.10.2014. У відповідності до положень ст. ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1ст. 356 ЦК України, як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дрібному виразі. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Що стосується існуючої в співвласника правомочності розпорядження спільним майном, то вони передбачені в ст. ст. 364, 365, 367 ЦК України, як способи реалізації цієї правомочності, при здійсненні якої передбачена ч. 4ст. 358 ЦК України умова не є обов`язковою. Квартира є трикімнатною, загальною площею 60,5 кв.м., що підтверджується копією Технічного паспорту на квартиру. Житлова площа - 43,3 кв.м. З них перша кімната 20,0 кв.м., друга - 10,0 кв.м., третя - 13,3 кв.м. Вартість квартири на момент звернення до суду згідно Висновку експертного дослідження №1910-113 від 14.10.2019 року складає - 1216227 грн. Таким чином вартість 1/3 частки квартири Відповідачки, права на частку в спільному майні якої підлягає припиненню, становить 1216227 / 3 = 405 409,00 грн. В кінці 2014 року Відповідачка в змові із іншими (на той час невстановленими) особами, було фізично захоплено всю Квартиру та за результатами спільних дій [PERSON] та інших осіб, користування квартирою здійснювалось одноособово такими особами. Тобто відповідачем, разом з цими особами, було зламано та замінено замки вхідної двері в квартирі та до квартири були заселені інші сторонні особи проти волі позивачів. В даному випадку про спільну згоду співвласників в здійсненні користування майна, що регламентовано ст. 358 ЦК України, не може бути й мови у зв`язку із протиправною поведінкою віповідачки. Позивачі 29.12.2014 звернулись з даного приводу до поліції (на той час Голосіївське РУ ГУ МВС України в м. Києві), інформація зареєстрована в журналі №50470 від 29.12.2014, що підтверджується копією корінця про звернення. Відповідно до довідки із управління поліції (Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві) інформацію в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12014100010012317 внесено 30.12.2014, за ознаками кримінального правоворушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, - "Порушення недоторканості житла", підтверджується довідкою слідчого від 15.01.2015 № 53/16-72 та відповіддю Начальника Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві від 15.01.2015 №Ш-412. В подальшому було з`ясовано, що відповідач заселив до квартири осіб "кримінальних елементів", їх особи були встановлені, а головне такі особи розшукуються за ряд тяжких злочинів. Зокрема, відповідно до відповідей Генеральної прокуратури України №07/1/2-36529-16 від 01 вересня 2016 року, та № 07/2/1-36529-16 від 13 квітня 2018, з`ясовано: "Генеральною прокуратурою України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №1201500020004927, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 08.06.15 за підозрою [PERSON] ,, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у вчиненні ними кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257 (Бандитизм), ч.3 ст. 146 (Незаконне позбавлення волі або викрадення людини), п.3,6,12 ч.2 ст.115 КК України (Умисне вбивство: п.3 - заручника, або викраденої особи; п.6 - з корисливих мотивів; п.12 - за попередньою змовою групою осіб), а також за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190 (шахрайство в особливо великих розмірах), ч.1 ст.122 (умисне ушкодження середньої тяжкості) КК України". Також, у відповідності до змісту вищевказаних відповідей Генеральної прокуратури України, в рамках кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.05.2016, було проведено обшук в квартирі [ADDRESS] . Після проведення обшуку, на підставі 236 КПК України квартиру було опечатано. Після відкриття квартири було з`ясовано, в Квартирі було влаштовано "притон", який складався "кримінальних елементів", а із квартири були викрадені всі цінні речі, які належали нашій сім`ї: холодильник, телевізор, пилосос, посуд меблі, тощо. Стан квартири, після її захоплення жахливий, це можна побачити на фотографіях, зроблених експертом в рамках Висновку експертного дослідження №1910-112 від 14.10.2019. На даний час розшук вищевказаних осіб, які неправомірно захопили квартиру, - триває. Вищевказані обставини підтверджуються копіями наступних документів: корінця про звернення до Голосіївського РУ ГУ МВС у м. Києві в журналі №50470 від 29.12.2014; заяви [PERSON] до Голосіївського РУ ГУ МВС у м. Києві від 18.01.2015; письмових пояснень [PERSON] ; довідка Голосіївського РУ ГУ МВС у м. Києві №53/16-72 від 15.01.2015; відповіді на заяву [PERSON] №53-Ш412 від 15.01.2015; відповіді ГУ Національної поліції у м.Києві від 11.11.2016 р. №209504/125/93/1/-16; відповіді Генеральної прокуратури України №07/1/2-36529-16 від 01.09.2016; відповіді Голосіївського УП ГУНП у м.Києві від 15.07.2016 р. №Ш-2045/125/45/03-2016; відповіді ГУ Національної поліції у м.Києві №Ш-372оп/125/23/1-2016 від 07.06.2016; відповіді Київської місцевої прокуратури №1 № 94/356-14/2822/вих-16 від 27.05.2016; відповіді прокуратури м. Києва від 21.05.2016 р. №04/3-р-16; відповіді ГУ Національної поліції у м.Києві №Ш-107оп/125/23/1-16 від 05.02.2016; заяви [PERSON] від 15.03.16 Голосіївського УП ГУНП у м. Києві про надання інформації; відповіді Генеральної прокуратури України № 07/2/1-36529-16 від 13 квітня 2018; відповіді Голосіївського УП ГУНП у м.Києві від 15.04.2018 р. № 12317/125/43-18; адвокатського запиту від 10.07.2018 до Голосіївського УП ГУНП у м.Києві про надання інформації; відповіді Голосіївського УП ГУНП у м.Києві на адвокатський запит від 24.08.2018. Відповідач в квартирі [ADDRESS] не зареєстрована. Маючи у власності тільки меншу частку квартири володіла та самовільно (без згоди інших співвласників) розпоряджалась такою квартирою із 2014 до 2018 року (поки кримінальне провадження за фактами звернення до правоохоронних органів сім`ї [PERSON] , дало результати та розслідування розпочалось належним чином). За таких обставини навіть до цього дня Відповідачка жодного разу із пропозицією узгодити спільне користування квартирою (укласти наприклад договір спільного користування, тощо) до інших двох співвласників, не зверталась. Про те, що права відповідача не будуть порушені свідчить й те, що остання 18 травня 2015 року зверталась із пропозицією до позивачів щодо викупу свої частки квартири за 300000 грн. В свою чергу позивачі погодились викупити таку частку квартири по запропонованій вартості. Однак відповідач проігнорувала, їх заяви, та 1/3 квартиру не продала. В свою чергу позивачі цією позовною заявою пропонують відповідачці більшу суму за її 1/3 частки Квартири - 405409,00 грн. замість 300000 гривень, що більше на 105409,00 грн. від суми, запропонованої Відповідачем, що підтверджується копіями документів: нотаріально завіреної заяви [PERSON] від 18.05.2015 № 622/02-24 в адресу [PERSON] , із пропозицією купити 1/3 частки квартири за 300 000 (триста тисяч гривень); нотаріально завіреної заява [PERSON] від 18.05.2015 № 623/02-24 в адресу [PERSON] , із пропозицією купити 1/3 частки квартири за 300 000 (триста тисяч гривень); нотаріально завіреної заява [PERSON] від 18.06.2015 № 25/02-24, про прийняття пропозиції придбання 1/3 частки квартири [PERSON] ; нотаріально завіреної заява [PERSON] від 18.06.2015 № 24/02-24, про прийняття пропозиції придбання 1/3 частки квартири [PERSON] . Згідно ч.1 ст 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.(ч.2 ст 365 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, позивачами не надано доказів того, що ними внесено вартість частки на депозитний рахунок суду. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. З огляду на вищевикладене, проаналізувавши межі заявлених вимог та відповідність їх нормам матеріального права, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про припинення права на частку в спільному майні.

Outcome: dismissed