Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в Публічному акціонерному товаристві "Банк "Таврика" в особі уповноваженої особи Соловйової Наталії Анатоліївни про повнолення та продовження строку й зобов"язання внести до реєстру акцептованих вимог кредиторів. Мотивуючи свої вимоги тим, що він є споживачем послуг ПАТ "Банк "Таврика". Так, на протязі 2012 року між ним та ПАТ "Банк "Таврика" було укладено ряд договорів банківського вкладу: від 12 квітня 2012 року договір банківського вкладу «Пенсійний» - сума вкладу - 90 000 грн.; від 12 квітня 2012 року договір банківського вкладу «Тавриці - 21», сума вкладу - 205 000 грн.; від 07 липня 2012 року договір банківського вкладу «Пенсійний», сума вкладу - 25 000 грн.; від 31 серпня 2012 року договір банківсього вкладу «Пенсійний», сума вкладу - 130 000 грн. Вподальшому, використовуючи своє право, ним збільшено суму вкладу шляхом поповнення коштів. 26 березня 2013 року в газеті «Урядовий кур»єр» було опубліковано оголошення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк "Таврика" відповідно до постанови правління НБУ № 97 від 20.03.2013 року. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 17 від 20 березня 2013 року про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ "Банк "Таврика". 27 березня 2013 року ним подано заяву про визнання кредитором на загальну суму 250 000 грн. 00 коп. 11 липня 2013 року листом банку його було повідомлено про включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів в сумі 250 000 грн. 00 коп. Після цього він звернувся до банку з прохання повідомити його про наявність та розмір залишків коштів за договорами банківського строкового вкладу, за наслідками розгляду якого він отримав інформацію про те, що залишок коштів за договорами становить 370 412 грн. 75 коп. Враховуючи те, що в його заяві про визнання кредитором, ним зазначена невірна сума, він звернувся до відповідача з прохання внести зміни до реєстру акцептованих кредиторів та зазначити вірну суму - 370412 грн. 75 коп., проте у його проханні було відмовлено. Наразі ним отримано від банку частку коштів в сумі 200 000 грн. 00 коп., решта коштів в сумі 170 412 грн. 75 коп. не повернута відповідачем, щодо якої просить вирішити питання про внесення його до реєстру акцептованих кредиторів з метою повернення вказаних коштів. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], діючий на підставі довіреності від 22 серпня 2013 року (а.с.25), позовні вимоги підтримав з тих же підстав та просив їх задовольнити: поновити позивачу строк зверення із заявою про визнання його кредитором та зобов»язати банк внести зміни до реєстру акцептованих кредиторів з метою повернення грошових коштів в сумі 170 412 грн. 75 коп. В судовому засідання представник відповідача Кічук О.І., діючий на підставі довіреності від 25 вересня 2013 року (а.с.37), позовні вимоги не визнав уцілому, просив відмовити у їх задоволенні за безпідставністю, посилаючись на вимоги Закону України «Про систему гарантування вкадів фізичних осіб». Суд, вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у договірних/зобов»язальних правовідносинах. Так, на протязі 2012 року між [PERSON] та ПАТ "Банк "Таврика" було укладено ряд договорів банківського вкладу: від 12 квітня 2012 року договір банківського вкладу «Пенсійний» - сума вкладу 90 000 грн.; від 12 квітня 2012 року договір банківського вкладу «Тавриці - 21», сума вкладу - 205 000 грн.; від 07 липня 2012 року договір банківського вкладу «Пенсійний», сума вкладу - 25 000 грн.; від 31 серпня 2012 року договір банківсього вкладу «Пенсійний», сума вкладу - 130 000 грн. Вподальшому, використовуючи своє право, позивачем збільшено суму вкладу шляхом поповнення коштів. 26 березня 2013 року в газеті «Урядовий кур»єр» було опубліковано оголошення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк "Таврика" відповідно до постанови правління НБУ № 97 від 20.03.2013 року. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 17 від 20 березня 2013 року про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ "Банк "Таврика". 27 березня 2013 року позивачем подано заяву про визнання його кредитором на загальну суму 250 000 грн. 00 коп. 11 липня 2013 року листом ПАТ "Банк "Таврика" повідомлено позивача про включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів в сумі 250 000 грн. 00 коп. Після цього позивач звернувся до банку з прохання повідомити його про наявність та розмір залишків коштів за договорами банківського строкового вкладу, за наслідками розгляду якого він отримав інформацію про те, що залишок коштів за договорами становить 370 412 грн. 75 коп. Враховуючи те, що в заяві позивача про визнання кредитором, ним зазначена невірна сума, він 22 серпня 2013 року звернувся до відповідача з прохання внести зміни до реєстру акцептованих кредиторів та зазначити вірну суму - 370 412 грн. 75 коп., проте у його проханні було відмовлено. Наразі ним отримано від банку частку коштів в сумі 200 000 грн. 00 коп., решта коштів в сумі 170 412 грн. 75 коп. не повернута відповідачем, щодо якої просить вирішити питання про внесення його до реєстру акцептованих кредиторів з метою повернення вказаних коштів. Суд вважає, що оскільки позивачу не враховані проценти на кошти по всіх його вкладах, що вцілому складає 38 510 грн. 43 коп. (а.с.22), останні мають бути включені до реєстру акцептованих кредиторів Публічного акціонерного товариства "Банк "Таврика" з метою повернення грошових коштів, виходячи з того, що відсотки по вкладу є гарантованою Фондом сумою відшкодування за вкладами в розумінні ч.1 ст. 49 ЗУ «Про систему гарантування вкадів фізичних осіб». Так, відповідно до ч.1 ст. 49 ЗУ «Про систему гарантування вкадів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами. Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються (ч.5 ст. 45 вказаного Закону). Порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб, а також порядок здійснення виплат коштів за вкладами протягом дії тимчасової адміністрації в межах суми, гарантованої Фондом, за рахунок цільової позики Фонду врегульовано Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженим рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 09.08.2012 № 14, й зареєстроване в Міністерстві юстиції України 7 вересня 2012 р. за № 1548/2186. У цьому Положенні терміни вживаються в такому значенні: загальна розрахункова сума - загальна сума вкладів та відсотків станом на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку; розрахункова сума - сума коштів в межах гарантованої, що повертається вкладнику за рахунок цільової позики Фонду. Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Зобов'язання з виплати відсотків за вкладами, нарахованих під час здійснення тимчасової адміністрації, задовольняються відповідно до черговості, встановленої пунктом 4 частини першої статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкадів фізичних осіб». Окрім того, оскільки позивачем отримано від банку 200 000 грн., банк має йому повернути частку коштів в сумі 50 000 грн. згідно черговості та порядку задоволення вимог до банку, оплати витрат та здійснення платежів, а тому правових підстав для примусового зобов»язання щодо їх повернення немає, й з тих підстав, що цей обов»язок визнається боржником /банком/. Кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у такій черговості. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення статті 88 ЦПК України. Позивач при зверненні до суду звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України "Про судовий збір", який має бути стягнутий з відповідача на користь держави відповідно до задоволеної частини позовних вимоги. Зважаючи на викладене з відповідача на користь держави в межах задоволених позовних вимог підлягають стягненню 385 грн. 10 коп. - судового збору. На підставі вищевикладеного, ч.1 ст. 49, ч. 2 ст. 45, п.4 ч.1 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкадів фізичних осіб», Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затверджене Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 09.08.2012 № 14, й зареєстроване в Міністерстві юстиції України 07 вересня 2012 р. за № 1548/2186,

Outcome: partial