Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Закарпатського обласного управління АТ "Ощадбанк" звернулося в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування доводів зазначає, що 23.06.2020 року між АТ "Державний ощадний банк України" та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №2306200104, згідно якого відповідачу надано кредит в загальному розмірі 45000 грн. зі сплатою 56% річних строком на 60 місяців, з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 22.06.2025 року на споживчі цілі. Вимоги мотивує тим, що відповідач заборгованість за договором не погашає, що є порушенням прав позивача. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 25.11.2020 року має заборгованістьу розмірі 48698,92 грн., з яких: 42750 грн. заборгованість за основним боргом, 5260,85 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом, що нараховані за період з 23.06.2020 року по 10.11.2020 року, 499,15 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту та процентів, 188,92 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту та процентів, які позивач просить стягнути з відповідача та сплачений судовий збір у розмірі 2102 грн. Суд своєю ухвалою від 04.01.2021 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначив судове засідання. Сторонам направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та відповідачу копія позовної заяви з доданими до позову документами з використанням послуг поштового зв`язку, які надаються АТ "Укрпошта". Інформація щодо справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua. Представник позивача Мартиняк Віталій Васильович, який діє в інтересах позивача АТ "Державний ощадний банк Україна" (на підставі довіреності від 08.07.2021 року НОН378578, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №21/790 від 28.09.2012 року) подав до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, на підставі доказів в матеріалах справи. Заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач відзив на позовну заяву не подав, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (судові повідомлення повернуто до суду із відміткою про вручення). 30.07.2021 року подав до суду заяву (вх.№5526) з історією рахунку про часткове відшкодування боргу за договором про споживчий кредит №2306200104 від 23.06.2020 року. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «Акорд» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України). Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження, без участі сторін за наявними доказами та матеріалами у справі. Згідно ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ: Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки та банківську діяльність" банківський кредит це будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (п. 1 ч.2 ст. 11 ЦК України). Судом встановлено, що 23 червня 2020 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №2306200104, відповідно до умов якого відповідач отримав 45000 грн. на споживчі цілі строком на 60 місяців з кінцевим терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 22 червня 2025 року. Згідно умов договору позичальник зобов`язувався належним чином повернути в передбачені договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах визначених договором. Договором передбачено, що за користування кредитом [PERSON] повинен був сплачувати банку проценти у розмірі 56%, які нараховувалися банком щомісячно на фактичний залишок заборгованості за кредитом, починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення кредиту, визначеного договором про споживичий кредит №2306200104 від 23.06.2020 року. Згідно п. 8.3 договору у разі порушення позичальником взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, договором передбачена сплата пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15% суми простроченого платежу. Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, посилається на те, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання по своєчасному погашенню кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим станом на 25.11.2020 року у [PERSON] утворилась заборгованість у розмірі 48698,92 грн., з яких: 42750 грн. заборгованість за основним боргом, 5260,85 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом, що нараховані за період з 23.06.2020 року по 10.11.2020 року, 499,15 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту та процентів, 188,92 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту та процентів. Надаючи правову оцінку обставинам справи суд зазначає таке. Між сторонами склались зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитного договору (договору про споживчий кредит №2306200104) та регулюються главою 71 ЦК України, а також загальними нормами Цивільного кодексу України щодо зобов`язань. Відповідно до ст. 629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України - зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 610 ЦК України - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); ст. 611 ЦК України - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків; ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим, суд бере до уваги, що відповідачем [PERSON] частково виконано свої договірні зобов`язання щодо повернення кредиту, а саме погашено заборгованість за договором про споживчий кредит №2306200104 від 23.06.2020 року у сумі 18410 грн. За таких обставин, позов підлягає до часткового задоволення, а саме в частині неотриманих позивачем коштів у сумі 24340 грн. та вимоги позивача про стягнення заборгованість по відсотках за користування кредитом у розмірі 5260,85 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту та процентів у розмірі 499,15 грн., стягнення 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту та процентів у розмірі 188,92 грн. Відповідно до п.2 ч.5 ст. 265 ЦПК України - у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат. Відповідно до п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат; ч. 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем документально підтверджено оплату судового збору в сумі 2102 грн. (меморіальний ордер № 8620912908 від 09 грудня 2020 року), який слід стягнути з відповідача. З огляду на вищенаведене, враховуючи встановлені докази в судовому засіданні, суд вважає що позов АТ "Державний ощадний банк України" слід задовольнити частково. Статтею 129 - 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 ч.1 Перехідних положень (розділ ХІІІ) ЦПК України - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Outcome: partial