Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

Позивач ПАТ "КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду з позовом до [PERSON], згідно якого вимагає стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором, що складає 12942 гривні 07 копійок. Як зазначив представник позивача у позовній заяві, 25.11.2015 року між ПАТ "КБ "ПРИВАТБАНК" та відповідачкою [PERSON] була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості, згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 10133 гривні 53 копійки у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка порушила умови договору щодо щомісячних виплати суми кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом, внаслідок чого у неї станом на 20.10.2016 року виникла заборгованість в сумі 12942 гривні 07 копійок, що складається із: 9113,18 гривень заборгованість за кредитом; 1073,33 гривні заборгованість по процентам за користування кредитом; 1822,60 гривень заборгованість за пенею та комісією; 932,96 гривень штраф. Враховуючи наведене, позивач звернувся до суду із зазначеними вимогами. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов, просить врахувати факти та обставини, викладені у позовній заяві, наполягає задоволенні позову. Відповідачка [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] позов не визнали. Суду пояснили, що дійсно у минулому відповідачка отримала кредит у позивача на суму 2184 гривні, але не змогла його своєчасно погасити, у зв'язку з чим й була укладена угода від 25.11.2015 року щодо реструктуризації заборгованості; але сума заборгованості в розмірі 10133,53 гривні, зазначена в угоді, може бути невірною, оскільки незрозуміло, звідки вона взялася, цю суму їй ніхто не пояснював. Крім того, відповідачка та її представник просять врахувати тяжкий матеріальний стан. Суд, заслухавши пояснення відповідачки та дослідивши надані йому докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Так, 25.11.2015 року між ПАТ "КБ "ПРИВАТБАНК" та відповідачкою [PERSON] була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості, згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 10133 гривні 53 копійки у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту на строк 36 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % на місяць; відповідачка зобов'язалася щомісячно погашати кредит та відсотки, сплачуючи суму не менше ніж 367,64 гривні (п.2.1 Генеральної угоди). Крім того, згідно п.1.3.3 Генеральної угоди, у разі порушення строку повернення цих коштів відповідачка зобов'язалася сплатити штраф у розмірі 932,96 гривень. Зі змісту угоди вбачається, що відповідачка [PERSON] дійшла з позивачем згоди відносно того, що за попереднім кредитним договором у неї наявна заборгованість у розмірі 10133 гривні 53 копійки, і що саме на цю суму їй був виданий новий кредит згідно Генеральної угоди від 25.11.2015 року. Зустрічних позовних вимог про визнання Генеральної угоди недійсною відповідачка не заявила. Згідно ч.1 ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. З урахуванням наведеного суд не приймає доводи відповідачки та її представника відносно того, що сума кредиту обрахована неналежним чином. Згідно розрахунку заборгованості, поданого позивачем, відповідачка не в повному обсязі виконала свої обов'язки щодо погашення суми кредиту, сплати відсотків та штрафу, внаслідок чого у неї станом на 20.10.2016 року виникла заборгованість, що складається із: 9113,18 гривень заборгованість за кредитом; 1073,33 гривні заборгованість по процентам за користування кредитом; 932,96 гривень штраф. Зустрічного розрахунку заборгованості відповідачка суду не надала. Загальна сума заборгованості, таким чином, складає 11119 гривень 47 копійок. Разом з цим, суд не може прийняти до уваги посилання позивача на наявність у відповідачки заборгованості за пенею та комісією у розмірі 1822,60 гривень, оскільки відповідні зобов'язання відповідачки у Генеральній угоді від 25.11.2015 року, якою позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, відсутні. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Таким чином, суд вважає доведеним наявність заборгованості відповідачки перед позивачем за кредитним договором у розмірі 11119 гривень 47 копійок, а тому позов має бути задоволений частково. На підставі викладеного та

Outcome: partial