Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

В жовтні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецторг груп» (далі - ТОВ «Укрспецторг груп») в особі Миколаївської філії, Головного управління юстиції в Миколаївській області (далі - ГУЮ) та Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» (далі - ПАТ «Енергобанк») мотивуючи свої вимоги тим, що 08.05.2013 Миколаївською філією ТОВ «Укрспецторг груп» проведено прилюдні торги з реалізації нерухомого майна - квартири [ADDRESS]. Лот було виставлено за ціною 247 199,25 грн. Дізнавшись із засобів масової інформації про проведення торгів він прийняв в них участь та його було визнано переможцем. Ним було підписано протокол проведення прилюдних торгів № 15-0226/13 (Н)-3. На рахунок торгівельної організації ним було проведено оплату у розмірі гарантійного внеску в розмірі 24 472,73 грн. та винагороди спеціалізованої організації в розмірі 12 359,96 грн., а всього - 36 832,69 грн. Після складення акту про реалізацію предмета іпотеки, ним на рахунок Головного управління юстиції у Миколаївській області було проведено оплату в сумі 210 366,56 грн. З цієї суми на рахунок ПАТ «Енергобанк» було перераховано 190 309,65 грн. 17.05.2013 ним було отримано свідоцтво про право власності на зазначену квартиру. 26.07.2013 рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва прилюдні торги визнано такими, що не відбулися. Акт про реалізацію предмета іпотеки та свідоцтво про право власності на квартиру визнані недійсними, рішення набрало законної сили. Посилаючись на викладене позивач просив суд стягнути на його користь з ТОВ «Укрспецторг груп» суму у розмірі 36 832,69 грн.; з ГУЮ - 20 056,91 грн. та з ПАТ «Енергобанк» - 190 309,65 грн. В судовому засіданні представник позивача збільшила позовні вимоги та просила стягнути з ПАТ "Енергобанк" - 190 960,32 грн., з ТОВ "Укрспецторг груп" - 36 832,69 грн., з ГУЮ - 310,22 грн., з державного бюджету - 19 096,02 грн. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецторг груп» в особі Миколаївської філії - за довіреністю Михайлов Г. В. не заперечував проти задоволення позовних вимог. Представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» позовні вимоги визнав повністю. Представник відповідача Головного управління юстиції в Миколаївській області та третьої особи позов не визнав, просив прийняти рішення на розсуд суду. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини. 08.05.2013 Миколаївською філією Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецторг груп» проведено прилюдні торги з реалізації нерухомого майна - предмета іпотеки: квартири [ADDRESS]. Лот було виставлено за ціною 247 199,25 грн. [PERSON] було визнано переможців торгів, що підтверджується протоколом проведення прилюдних торгів № 15-0226/13 (Н)-3 (а. с. 4). На рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецторг груп» [PERSON] було перераховано оплату у розмірі гарантійного внеску в розмірі 24 472,73 грн. та винагороду в розмірі 12 359,96 грн., а всього - 36 832,69 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 2 від 13.05.2013 та копією квитанції № 0010011 від 23.04.2013 (а. с. 5). 16.05.2013 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області Кравчуком А. О. складено Акт про реалізацію предмета іпотеки (а. с. 7). На рахунок Головного управління юстиції у Миколаївській області [PERSON] було перераховано суму в розмірі 210 366,56 грн. в рахунок за сплати лоту № 3 згідно з протоколом проведення аукціону № 15-0226/13 (Н)-13 від 08.05.2013, що підтверджується платіжним дорученням № 1 від 13.05.2013 (а. с. 6). З вказаної суми ГУЮ на рахунок ПАТ «Енергобанк» перераховано суму в розмірі 190 960,32 грн. (а. с. 41). Платіжним дорученням № 275 від 22 травня 2013 року на рахунок ГУЮ було перераховано 310,22 грн. витрат на проведення виконавчих дій (а. с. 40). До державного бюджету платіжними дорученнями № 272, 274 від 22 травня 2013 року було перераховано виконавчий збір 19 096,02 грн. (а. с. 38, 39). 17.05.2013 [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS], посвідчене приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] (а. с. 8; 9). Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26.07.2013 прилюдні торги, які проведено Миколаївською філією ТОВ «Укрспецторг груп» 08.05.2013 з реалізації квартири [ADDRESS] визнано такими, що не відбулися. Визнано недійсним Акт про реалізацію предмета іпотеки від 16.05.2013, складений головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області Кравчуком А. О. та свідоцтво від 17.05.2013 видане на ім'я [PERSON] приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстроване в реєстрі за № 1053 (а. с. 11-12). Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 19.09.2013 зазначене рішення залишено без змін (а. с. 13-15). Відповідно до п. п. 5, 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 за № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Згідно з ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю та у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Враховуючи те, що прилюдні торги визнано такими, що не відбулися, а акт про реалізацію та свідоцтво про право власності визнані недійсними, суд вважає, що сторони повинні повернути кошти отримані на виконання правочину. Оскільки, позивач перерахував кошти за правочином, який в подальшому було визнано недійсним ГУЮ, а воно в свою чергу перерахувало частину коштів ПАТ "Енергобанк" та до державного бюджету, з ГУЮ та ТОВ "Укрспецторг груп" підлягають стягненню кошти, які були їм перераховані та які не перераховані іншим особам. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Частина 3 цієї ж статті передбачає застосування цієї норми також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином. За таких обставин, суд вважає, що кошти перераховані до державного бюджету та ПАТ "Енергобанк" повинні бути стягнуті на користь позивача. Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України у справах про стягнення коштів, витребування майна ціна позову визначається - сумою, яка стягується, або вартістю майна. За таких обставин, суд вважає, що заявлено майнові вимоги, відтак з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 368 грн. 32 коп. з ТОВ «Укрспецторг груп»; 1 909 грн. 60 коп. з ПАТ «Енергобанк». На підставі викладеного та

Outcome: approved