Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулося до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором, який був укладений між ТОВ "ФК"ЦФР" та відповідачкою за її заявою № 6171556808 від 19 грудня 2016 року, підписанням якої вона підтвердила згоду, що ця заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ "ФК"ЦФР" становлять кредитний договір між ТОВ "ФК"ЦФР" та відповідачкою, а також що отримала примірник Кредитного договору та погодилась отримати, шляхом роздрукування з веб-сайту кредитодавця www.kreditmarket.ua, умови отримання кредитів від ТОВ "ФК"ЦФР". Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 26.06.2019 року між ТОВ "ФК"ЦФР" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір відступлення прав вимоги №20190626 від 26.06.2019 року, у відповідності до умов якого, ТОВ "ФК"ЦФР" передає ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "ФК"ЦФР" права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між ТОВ "ФК"ЦФР" і боржниками. Відповідно до Реєстру Боржників за кредитними договорами, укладеними між позичальником та ТОВ "ФК"ЦФР" відповідно до договору відступлення прав вимоги №20190626 від 26.06.2019 року, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набрав права грошової вимоги до відповідачки в сумі 39086,77 грн. В судове засідання представники позивача не з`явилися, згідно клопотання, яке міститься в позовній заяві, просить справу розглянути за їх відсутность, а також не заперечували проти винесення заочного рішення. Ухвалою Южноукраїнського міського суду від 18 травня 2020 року було відкрито справу в спрощеному позовному провадженні. Відповідачці було направлено ухвалу про відкриття провадження по справі разом з позовом, додатками та запропоновано надати відзив на позовну заяву. Однак, відзиву від відповідачки на позов до суду не надходило. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, судові повістки за адресою реєстрації отримує, у зв`язку із чим, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 131 ЦПК України вважається повідомленою про розгляд справи. Суд вважає можливим, розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини, а також відповідні правовідносини. Судом встановлено, що між ТОВ "ФК"ЦФР" та відповідачкою за її заявою № 6171556808 від 19 грудня 2016 року, був укладений кредитний договір, укладання якого було обумовлене підписанням згоди, що заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ "ФК"ЦФР" становлять кредитний договір між ТОВ "ФК"ЦФР" та відповідачкою, а також що відповідачка отримала примірник Кредитного договору, шляхом роздрукування з веб-сайту кредитодавця www.kreditmarket.ua, умови отримання кредитів від ТОВ "ФК"ЦФР". (а.с. 5-7) 26.06.2019 року між ТОВ "ФК"ЦФР" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір відступлення прав вимоги №20190626 від 26.06.2019 року, у відповідності до умов якого, ТОВ "ФК"ЦФР" передає ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "ФК"ЦФР" права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між ТОВ "ФК"ЦФР" і боржниками. (а.с. 21-24) Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява позичальника разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 5-7); З моменту отримання прав вимог до відповідача , а саме з 26.06.2019 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №6171556808 від 19 грудня 2016 року, сума боргу станом на 26.06.2019 року становить - 39086 гривень 77 копійок, яка складається з наступного: 21338,59 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 1,09 грн. - заборгованість по відсоткам; 5953,16 грн. - заборгованість за щомісячними процентами (плата за управління кредитом); 11793,93 грн. - заборгованість за пенею. Відповідачка порушила договірні зобов`язання, так загальний розмір заборгованості становить 39086 гривень 77 копійок. Таким чином, відповідачка порушила договірні зобов`язання. Так, ст. 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідачка не виконує свої зобов`язання за договором кредиту, тому у неї виник обов`язок перед позивачем по виплаті суми кредиту у сумі 39086 гривень 77 копійок. При таких обставинах, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, в тому числі розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за кредитним договором, посилався на «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку», які розміщені на сайті: www.kreditmarket.ua як невід`ємні частини спірного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку» розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг від ТОВ "ФК"ЦФР", а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача ( www.kreditmarket.ua ) неодноразово змінювалися самим ТОВ "ФК"ЦФР" в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку» у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Надані позивачем Правила надання банківських послуг ТОВ "ФК"ЦФР", з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана остатннім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Аналогічна позиція міститься в Постанові Верховного суду від 03 липня 2019 року (справа № 342/180/17, провадження № 14-131цс19). Таким чином, суд погоджується з тим, що позивачем обґрунтовано зазначено про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника заборгованість за тілом кредиту в розмірі - 21338,59 грн. Правомірність стягнення решти позовних вимог, а саме: 1,09 грн. - заборгованості за відсотками; 5953,16 грн. - сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом); 11793,93 грн. - сума заборгованості за пенею - позивач не довів. Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1147, 48 грн. (сума, заявлена позивачем до стягнення - 39086,77 грн.; сума, яку має бути стягнуто за рішенням суду - 21338,59 грн.; позов задоволено на 54,59 %).

Outcome: partial