Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про скасування державної реєстрації земельної ділянки, кадастровий номер 2124010100:01:019:0024 в частині, що накладається на земельну ділянку по Державному акту на право земельної ділянки 111-ЗК № 025818 від 26 грудня 1995 року посилаючись на те, що рішенням Свалявського районного суду від 08 квітня 2021 року задоволено позов та визнано за ним право власності на незакінчений будівництвом житловий будинок -літера А в м.Свалява, урочище "Табли" Закарпатської області в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . При оформленні права власності на спадкове майно після смерті батька [PERSON] , в результаті технічної помилки частина земельної ділянки помилково опинилась у власності сусіднього власника земельної ділянки [PERSON] - кадастровий номер 2124010100:01:019:0024, а тому він змушений звертатися до суду щодо відновлення меж земельної ділянки розміром 0,09 га по Державному акту на право приватної власності на землю 111-ЗК № 025818 від 26 грудня 1995 року. В зв"язку з викладеним просить скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, кадастровий номер 2124010100:01:019:0024 в частині, що накладається на земельну ділянку по Державному акту на право земельної ділянки 111-ЗК № 025818 від 26 грудня 1995 року. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 серпня 2021 року справу № 306/1360/21 (провадження № 2/306/662/21) передано на розгляд судді Свалявського районного суду Вінер Е.А. (а.с. 11). 23 серпня 2021 року суддею Свалявського районного суду Вінер Е.А. винесено ухвалу про відкриття провадження у справі (а.с. 14). Адвокатом відповідача в судовому засідання надано суду відзив на позов, в якому зазначає, що проти позову заперечує, вважає, що встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) не є компетенцією суду. Державний реєстратор повинен розглянути заяву позивача та надати вмотивовану відмову у державній реєстрації земельної ділянки у разі,коли одна земельна ділянка знаходиться в межах іншої земельної ділянки. Просить відмовити у позові (а.с.32-37). 16 листопада 2021 року Свалявським районним судом Закарпатської області винесено ухвалу прозакриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду(а.с. 41). Позивачем подано відповідь на відзив в якому зазначає, що частина його будинку знаходиться на частині земельної ділянки відповідача [PERSON] (а.с.43-45) В судовому засіданні позивач [PERSON] та адвокат позивача Гуштан Г.Г. позов підтримали та просили задоволити. В судовому засіданні адвокат відповідача Белла Т.А. просить відмовити в задоволенні позову як безпідставному. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 08 квітня 2021 року, яке набрало законної сили 12 травня 2021 року визнано за [PERSON] право власності на незакінчений будівництвом житловий будинок -літера А у м.Свалява, урочище "Табли" Закарпатської області в порядку спадкування після смерті [PERSON] ,який помер [INFO] (а.с.5). Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії 111-ЗК №025818 від 26 грудня 1995 року [PERSON] власник земельної ділянки площею 0,09 га, яка розташована на території м.Свалява, урочище "Табли" для ведення особистого підсобного господарства (а.с.4). Згідно договору дарування земельної ділянки від 25 вересня 2020 року, посвідчений державним нотаріусом Свалявської державної нотаріальної контори Дядюша О.О, зареєстрованого в реєстрі за № 890 [PERSON] отримала в дарунок земельну ділянку площею 0,1048 га, яка розташована в м.Свалява, урочище "Табли" Закарпатської області для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 2124010100:01:019:0009 (а.с. 34-46). Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст. 90 ЗК України, порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Статтею 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст. 1216, 1218, 1220, 1221 Цивільного кодексу України далі ЦК). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 1, 3, 4 ст. 1268 ЦК). Відповідно до пунктів 2 та 10 Розділу VІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними. До 01 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передавалися у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснювалась з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснювалась у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Із 01 січня 2013 року у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про Державний земельний кадастр» державні акти на право власності чи право постійного користування земельною ділянкою не видаються, а право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» шляхом внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про Державний земельний кадастр» ведення Державного земельного кадастру здійснюється шляхом: створення відповідної державної геодезичної та картографічної основи, яка визначається та надається відповідно до цього Закону; внесення відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру; внесення змін до відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру; оброблення та систематизації відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру. Згідно з ст. 7 ЗУ «Про державний земельний кадастр» до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належать: ведення та адміністрування Державного земельного кадастру; здійснення державної реєстрації земельних ділянок, обмежень у їх використанні; Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України. Згідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою: органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності); замовником технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель (у разі внесення до Державного земельного кадастру за результатами проведення інвентаризації земель масиву земель сільськогосподарського призначення відомостей про земельну ділянку, що входить до такого масиву). Відповідно до ч. 10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності). Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 25 Закону України «Про державний земельний кадастр», поземельна книга відкривається одночасно з державною реєстрацією земельної ділянки. Поземельна книга ведеться в паперовій та електронній (цифровій) формі. Поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Відповідно до пунктів 60, 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. № 1051 передбачено, що запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду. Державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки, яке набрало законної сили в установленому законодавством порядку. Статтею 51 ч.1 ЦПК України передбачено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Разом з тим, позивач та адвокат позивача не зверталися до суду з клопотанням про залучення до участі у справі державного реєстратора. Позовними вимогами [PERSON] є скасування державної реєстрації земельної ділянки, кадастровий номер 2124010100:01:019:0024 в частині, що накладається на земельну ділянку по Державному акту на право земельної ділянки 111-ЗК № 025818 від 26 грудня 1995 року. Жодних доказів, які б свідчили про накладання земельних ділянок позивачем не надано. Додана позивачем інформація про ділянку (а.с.44-45) є неналежним доказом, який суд не може взяти до уваги. Ні позивач, ні адвокат не заявляли клопотання про призначення земельної експертизи. Окрім того, позов заявлено до [PERSON] , однак судом встановлено, що відповідно до офіційних документів є [PERSON] . Враховуючи наведене, в задоволені позову необхідно відмовити. За правилами статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Outcome: dismissed