Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

В січні 2016 року позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернувся в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу №ТЕ16AХ0000332737 від 19 березня 2012 року, вказуючи, що відповідач відповідно до умов договору фінансового лізингу отримав від ПАТ КБ «Приватбанк» у платне користування автомобіль марки ЗАЗ, модель: FORZA, рік випуску:2011, тип ТЗ: легковий седан- В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER] та зобовязався сплачувати щомісячні платежі, повязані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених у Додатку 2 Графіку лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору, однак належним чином не виконав взяті на себе зобовязання, в результаті чого повернув предмет лізингу- автомобіль, та має заборгованість за фактичний строк користування предметом лізингу, яка станом на 16 грудня 2015 року складає 10899, 05 гривень. Тому просить стягнути з [PERSON] вказану заборгованість за фактичний строк користування предметом лізингу та судові витрати. Представник позивача - ПАТ КБ "ПриватБанк" в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує, просить задоволити, стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Закрите акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк у відповідності до Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії АО1 № 054809, довідки № 241170 з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, як юридична особа зареєстроване 19 березня 1992 року виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради. 19 березня 2012 року між публічним акціонерним товариство комерційний банк "Приватбанк" та відповідачем [PERSON] укладено договір фінансового лізингу, відповідно до заяви про приєднання до умов надання фінансового лізингу №ТЕ16AХ0000332737 від 19 березня 2012 року Заява про надання послуг фінансового лізингу [PERSON]підписана 19 березня 2012 року, у вказаній заяві останній дає свою згоду на приєднання до Умов та правил надання банківських послуг на умовах, визначених Умовами та правилами надання банківських послуг, що розміщені на офіційному веб-сайті банку www.privatbank.ua. Вказана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами складає договір фінансового лізингу. Відповідно до умов укладеного договору, відповідач [PERSON]отримав від ПАТ КБ «Приватбанк» у платне користування автомобіль марки марки ЗАЗ, модель: FORZA, рік випуску:2011, тип ТЗ: легковий седан- В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER] зі сплатою щомісячних платежів, пов'язаних з виконанням договору лізингу, у строк та в розмірах, встановлених цим договором, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Відповідно до ст.806 Цивільного кодексу України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. Статтею 1 Закону України «Про фінансовий лізинг»передбачено, що за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). Відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом ( стаття 2 вказаного Закону). Статтею 762 Цивільного кодексу Українивизначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Законом України «Про фінансовий лізинг»передбачено, що сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу (стаття 16 Закону). Відповідно до п.3 ч.2 ст.11 Закону України «Про фінансовий лізинг» встановлено обов'язок лізингоодержувача своєчасно сплачувати лізингові платежі. Відповідно вимог ст.612 ЦК України порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.612 ЦПК Україниборжник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п. 2.9.4.8.2.1 Умов та правил надання банківських послуг, у разі настання події дефолту Лізингодавець надає Лізингоодержувачу письмове повідомлення про настання події дефолту (надалі повідомлення про дефолт) та повернення предмету лізингу. У повідомленні про дефолт, окрім зазначеної інформації, Лізингодавець ставить вимогу про повернення заборгованості за фактичний строк користування предметом лізингу та виконання в повному обсязі усіх інших грошових зобовязань за цим договором. Повернення лізингу здійснюється за адресою, вказаною у повідомленні про дефолт. Відповідач [PERSON] належним чином не виконав умови договору, в результаті чого 23 серпня 2013 року повернув позивачу предмет лізингу автомобіль. Пунктом 2.9.4.8.2.4. Договору передбачено, що якщо протягом 10 календарних днів з моменту отримання повідомлення про дефолт, лізингоодержувач не усунув подію дефолту, лізингоодержувач зобовязаний негайно повернути в повному обсязі заборгованість за цим Договором, яка відповідно розділу 2.9.4.1. «Визначення термінів та тлумачення» означає залежно від контексту грошові зобовязання лізингоодержувача перед лізингодавцем, строк сплати за якими настав або (і) суму коштів за такими грошовими зобовязаннями. Відповідач [PERSON], відповідно до наданого суду розрахунку заборгованості за договором №ТЕ16AХ0000332737 від 19 березня 2012 року, станом на 16 грудня 2015 року, допустив перед ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за фактичний строк користування предметом лізингу у сумі 10899,05 гривень, а саме: 2827, 48 гривень - заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу, 1769, 87 гривень- заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу; 6301, 70 гривень- заборгованість з пені. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що право позивача порушено і підлягає захисту. А тому, враховуючи вищенаведені факти, суд вважає, що з відповідача [PERSON] слід стягнути в користь позивача ПАТ КБ ПриватБанк заборгованість за договором фінансового лізингу №ТЕ16AХ0000332737 від 19 березня 2012 року в сумі 10899, 05 гривень. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача документально підтверджені витрати по сплаті судового збору. На підставі ст.ст.526,530,536,546,548,549,610,612,624,625,1054 ЦК України, ст. ст. 10, 57, 60, 88, 212, 213, 215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: approved