Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

У червні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 26.11.2014 року приблизно о 18 год. 00 хв. на вул. Героїв Дніпра в м. Києві вона вийшла на прогулянку біля будинку зі своєю собакою породи Той Терєр на прізвисько "Перчик". Неподалік позивач помітила компанію хлопців на вигляд 16-17 років, поряд з якими знаходилась собака породи Німецька вівчарка не в наморднику та без повідка. Собака породи Німецька вівчарка накинулась на собаку [PERSON], схопила її за спину та кинула на землю. Як вказала позивач, внаслідок нападу собаки породи Німецька вівчарка її собака не вставала на задні ноги. [PERSON] зазначила, що відразу після інциденту вони разом з господарем собаки породи Німецька вівчарка звернулися до ветеринарного центру "Алден-Вет" по вул. Героїв Дніпра, 18, де було проведене обстеження собаки породи Той Терєр на прізвисько "Перчик" та поставлено діагноз - струс мозку. Позивач стверджувала, що відповідач відмовляється відшкодувати витрати на лікування собаки. З цього приводу [PERSON] зверталась до Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві. 18.02.2015 року їй було повідомлено, що з власниками собаки породи Німецька вівчарка проведено роз'яснювальну роботу. Позивач зазначила, що на лікування собаки вона витратила 1921,00 грн. Крім того, [PERSON] вважає, що їй заподіяно моральну шкоду, яку вона оцінює у 3000,00 грн. З цих підстав позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь 1921,00 грн. на відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, 3000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди. У процесі розгляду справи представником позивача було подано заяву про відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 4000,00 грн., які вона також просила суд стягнути з відповідача на користь позивача. Представник позивача у судовому засіданні позов своєї довірительки підтримала, просила суд позов задовольнити. За згодою представника позивача судом було замінено неналежного відповідача [PERSON] належним - [PERSON], а процесуальний статус [PERSON] змінено з відповідача на третю особу. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, зазначив, що обґрунтованими вважає вимоги лише в частині відшкодування витрат на обстеження собаки позивача. Також відповідач пояснив суду, що інцидент дійсно мав місце 26.11.2014 року приблизно о 18 год. 00 хв., коли він вигулював свою собаку. [PERSON] вказав, що, знаходячись на прибудинковій території, до його собаки підбіг песик значно меншої породи без повідка та спровокував на гру, в ході якої його собака притисла собаку позивача до землі. Разом з позивачем та її собакою вони звернулись до ветеринарного центру, де провели повне обстеження собаки породи Той Терєр на прізвисько "Перчик", однак не виявили жодного фізіологічного відхилення. [PERSON] у своїх запереченнях вказав, що позивач не надала суду доказів завдання їй немайнової шкоди, не обґрунтувала, в чому полягають фізичні страждання останньої внаслідок нападу на її собаку, яким чином визначений розмір моральної шкоди та в чому вона полягає. З цих підстав відповідач просив суд відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 3000,00 грн. Третя особа в судовому засіданні проти позову заперечувала, просила суд відмовити у його задоволенні. [PERSON] пояснила, що собака, власником якої є її чоловік [PERSON], граючись, злякала собаку позивача. Прибувши до ветеринарного центру "Алден-Вет", черговий ветеринарний лікар повідомив, що при обстеженні собаки породи Той Терєр на прізвисько "Перчик" порушень цілісності шкіряних покровів виявлено не було. [PERSON] також зазначила, що вони разом з чоловіком запропонували позивачу сплатити кошти за проведення попереднього огляду тварини, але власники собаки породи Той Терєр категорично відмовились. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.11.2014 року приблизно о 18 год. 00 хв. на вул. Героїв Дніпра в м. Києві [PERSON] вийшла на прогулянку біля будинку зі своєю собакою породи Той Терєр на прізвисько "Перчик". В цей же час біля будинку знаходився [PERSON] зі своєю собакою породи Німецька вівчарка, яка була не в наморднику та без повідка, що не заперечується самим відповідачем. Собака відповідача накинулась на собаку [PERSON] Як вбачається з матеріалів справи, власником собаки породи Той Терєр на прізвисько "Перчик" є позивач [PERSON], що підтверджується міжнародним ветеринарним паспортом №01237420 (а.с.6-9). Власником собаки породи Німецька вівчарка на прізвисько "Ройс" є відповідач [PERSON], що підтверджується міжнародним ветеринарним паспортом №01317997 та реєстраційним посвідченням на тварину №073275-С, виданим 17.12.2014 року (а.с.104-105,144). З матеріалів справи вбачається, що позивач та відповідач 26.11.2014 року звернулись до Центру сучасної ветеринарії "Алден-Вет" за адресою: м. Київ, вул. Героїв Дніпра, 7, кв.298, для проведення обстеження собаки породи Той Терєр на прізвисько "Перчик", де їй було поставлено первинний діагноз - травматичний шок (а.с.13-14). Крім того, позивач [PERSON] зверталась до Центру сучасної ветеринарії "Алден-Вет" також 27.11.2014 року та 28.11.2014 року з метою огляду собаки породи Той Терєр на прізвисько "Перчик", де останній було поставлено діагноз - травматичний шок, струс головного мозку (а.с.15-18, 107-108). На лікування собаки позивач витратила 1921,00 грн., що підтверджується фінансовим звітом по клієнту за період з 26.11.2014 року по 28.11.2014 року та копіями товарних чеків (а.с.19-20). 29.11.2014 року [PERSON] звернулась до Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві з заявою щодо неправомірних дій зі сторони власників собаки породи Німецька вівчарка, оскільки останні відмовились відшкодовувати витрати на лікування собаки позивача, а [PERSON] вчинила лайку у ветеринарній клініці 26.11.2014 року (а.с.11). На згадану заяву позивачу було надано відповідь та повідомлено про те, що з власниками собаки проведено роз'яснювальну роботу щодо правил утримання домашніх собак в м. Києві. Зазначено, що в даному випадку відсутній склад будь-якого злочину, передбаченого КК України. У вказаному факті вбачаються цивільно-правові стосунки, які вирішуються за обопільною згодою сторін, а в інших випадках у судовому порядку (а.с.12). Відповідно до п.1.3. Правил утримання домашніх собак та котів в м. Києві, затверджених рішенням Київської міської ради від 25.10.2007 року №1079/3912 (далі - Правила), собаки та коти можуть належати на правах власності юридичній або фізичній особі, яка досягла 16 років і спроможна забезпечити умови утримання тварин відповідно до природних (фізіологічних) та видових потреб. П.1.4. Правил передбачено, що відповідальність за дії тварин несуть їх власники, особи, яким тварини належать на інших підставах, що не суперечать чинному законодавству, а також особи, які супроводжують тварину. За приписами п.5.5. Правил дозволяється виводи собак за межі квартири, території подвір'я, організацій, підприємств тощо лише на повідку з прикріпленим до нашийника особистим номерним знаком, а потенційно небезпечних собак та собак, що визнані небезпечними, обов'язково на короткому повідку (не більше 1,2 м) і в наморднику. Відповідно до Переліку порід собак, визнаних як потенційно небезпечні, що є додатком до Правил утримання домашніх собак та котів в м. Києві, собака відповідача породи німецька вівчарка належить до порід собак, визнаних як потенційно небезпечні. Згідно матеріалів перевірки заяви [PERSON] №З-4956 від 02.02.2014 року, проведеної Оболонським РУ ГУ МВС України в м. Києві, з приводу неправомірних дій господарів німецької вівчарки, було встановлено, що 26.11.2014 року стався напад собаки відповідача на собаку позивача. З висновку Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві вбачається, що після інциденту власники собак звернулись до ветеринарного центру, де було проведено обстеження собаки породи Той Терєр на прізвисько "Перчик", також з власниками собаки породи Німецька вівчарка проведено роз'яснювальну роботу щодо правил утримання домашніх собак в м. Києві (а.с.97-109). З наведеного вбачається, що відповідач [PERSON] 26.11.2014 року не забезпечив належне утримання собаки, здійснював її вигулювання без повідка і намордника в громадському місці, порушивши правила утримання собаки, внаслідок чого було заподіяно шкоду собаці [PERSON] Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За приписами ч.ч.1,2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням, або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Слід зазначити, що породи собак, утримання яких є джерелом підвищеної небезпеки, перераховано у додатку №1 Порядку і Правил обов'язкового страхування відповідальності власників собак за шкоду, яка може бути заподіяна третім особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2002 року №944. Згідно даного додатку №1 собака породи німецька вівчарка відноситься до порід собак, визнаних як потенційно небезпечні. Відтак, суд приходить до висновку, що утримання відповідачем собаки породи німецька вівчарка, яка, зокрема, відноситься до службових собак, є джерелом підвищеної небезпеки. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача 1921,00 грн. заподіяної матеріальної шкоди законними та обгрунтованими. Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті. Ч.2 ст.23 ЦК України визначено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яктх фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженям її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Внаслідок нападу собаки відповідача, який трапився 26.11.2014 року, собака, власником якої є позивач, отримала струс мозку (а.с.15). Відповідно до ст.179 ЦК України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки. Ч.1,2 ст.180 ЦК України тварини є особливим об'єктом цивільних прав. На них поширюється правовий режим речі, крім випадків, встановлених законом. Правила поводження з тваринами встановлюються законами. За приписами ч.1 ст.190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Проаналізувавши вищезазначені законодавчі норми, можна зробити висновок, що собака є особливим об'єктом цивільних прав, на яку поширюється правовий режим речі, а окрема річ вважається майном. Відтак, у даному випадку собака породи Той Терєр на прізвисько "Перчик", власником якої є [PERSON], вважається майном позивача. Таким чином, суд приходить до висновку, що внаслідок нападу собаки, який мав місце 26.11.2014 року, [PERSON] завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнала у зв'язку з заподіянням шкоди її майну. Відповідно до положень п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи характер та обсяг душевних страждань, яких зазнала [PERSON] внаслідок нападу на її собаку, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про необхідність визначити розмір відшкодування моральної шкоди [PERSON] у сумі 500,00 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Ст.79 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, відносяться, зокрема, витрати на правову допомогу. Ст.84 цього Кодексу визначено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється Законом України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". 01.06.2015 року між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено договір про надання юридичних послуг №01/06/15 (а.с.112-113). Як вбачається з виписок за особовим рахунком від 25.06.2015 року та 09.11.2016 року, позивач сплатила виконавцеві фізичній особі-підприємцю [PERSON] 4000,00 грн. в якості оплати за надані юридичні послуги (а.с.117). Факт надання юридичних послуг також підтверджується актом виконаних робіт від 10.11.2016 року (а.с.114). Відтак, витрати на правову допомогу, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, становлять 4000,00 грн. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 487,20 грн. З огляду на вищевикладене, відповідно до ст.ст.16, 23, 179, 180, 190, 1166, 1167, 1172, 1187 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial