Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути в солідарному порядку з ПАТ "Енергобанк", [PERSON] та Компанії "Ройланс Сервісез Лімітед" грошові кошти за договором банківського рахунку від 17.10.2014 року у розмірі 3 997,92 Євро (що за курсом НБУ станом на 25.01.2017 року еквівалентно 116 979,13 грн.). Мотивує позов тим, що 17.10.2014 року між ТОВ "Вінінтертрейд-Авто" та ПАТ "Енергобанк" укладено договір банківського рахунку, згідно з умовами якого банк зобов"язався здійснювати розрахунково-касове обслуговування рахунку належного позивачу. На підставі постанови Правління НБУ №96 від 12.02.2015 року ПАТ "Енергобанк" віднесено до категорії неплатеспроможних та запроваджено тимчасову адміністрацію. Відповідно до Постанови Правління НБУ №370 від 11.06.2015 року "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Енергобанк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №115 від 12.06.2015 року про початок процедури ліквідації ПАТ "Енергобанк". Враховуючи погіршення ситуації з ліквідністю та платоспроможністю банку, а також те, що не було своєчасної підтримки банку власниками, зокрема не подано належним чином розробленого та затвердженого плану фінансового оздоровлення банку, його віднесено до категорії неплатоспроможних. У зв"язку з чим, позивача в порушення вимог п. 2.2.2 договору було позбавлено можливості самостійно розпоряджатися коштами в розмірі 3 997,92 Євро, які наявні на його рахунку. У відповідності до ст. 58 Закону України "Про банки і банківську діяльність" власники істотної участі, які були зобов"язані вживати своєчасних заходів для запобігання настання неплатоспроможності банку, повинні нести відповідальність за заподіяну ними шкоду. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 17.02.2017 року, яка набрала законної сили, відмовлено у відкритті провадження в частині позовних вимог до юридичних осіб ПАТ "Енергобанк" та Компанії "Ройланс Сервісез Лімітед" про солідарне стягнення грошових коштів за договором банківського рахунку. В судовому засіданні представник позивача, уточнивши позовні вимоги, просив суд стягнути з [PERSON] грошові кошти в розмірі 95 539,57 грн. Пояснив, що ТОВ "Вінінтертрейд-Авто" визнано кредитором та включено до 7 черги реєстру акцептованих вимог кредиторів банку в сумі 95 539,57 грн. Кошти на час розгляду справи Фондом гарантування вкладів фізичних осіб не виплачено, а тому відповідач, як власник істотної участі банку повинен нести відповідальність за зобов'язаннями банку у відповідності до ст. 58 Закону України "Про банки і банківську діяльність". Відповідач в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлявся неодноразово за відомою адресою, вказаною в позові, а також через оголошення в пресі ( газета «Урядовий кур'єр» від 0510.2017р, № випуску 187). Суд, вислухавши представника позивача, оцінивши письмові докази, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 17.10.2014 року між ПАТ "Енергобанк" та ТОВ "Вінінтертрейд-Авто" укладено договір банківського рахунку [NUMBER], за умовами якого банк зобов"язався відкрити клієнту поточний мультивалютний рахунок [NUMBER] та здійснювати розрахунково-касове обслуговування рахунку відповідно до чинного законодавства України, нормативно-правових актів НБУ та умов цього договору, а також надавати інші послуги, передбачені чинним законодавством України та тарифами банку для юридичних та фізичних осіб-підприємців (а.с.6-8). Відповідно до п. 2.2.2 договору клієнт має право самостійно розпоряджатися коштами на своєму рахунку з дотриманням вимог чинного законодавства України, крім випадків, передбачених чинним законодавством України та цим договором. Згідно з наданою представником позивача виписки вбачається, що на банківському рахунку ТОВ «Вінінтертрейд-Авто» [NUMBER] обліковується грошові кошти в іноземній валюті у розмірі 3 997,92 Євро. ( а.с. 57). Між тим, судом встановлено, що Постановою Правління НБУ №96 від 12.02.2015 року ПАТ "Енергобанк" віднесено до категорії неплатоспроможних у зв'язку з порушенням вимог Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій юридичними та фізичними особами, затвердженого постановою НБУ №516 від 03.12.2003 року. Відповідно до Постанови Правління НБУ №96 від 12.02.2015 року віднесено ПАТ "Енергобанк" до категорії неплатоспроможних та запроваджено тимчасову адміністрацію ПАТ "Енергобанк" строком на 3 місяці з 13.02.2015 року по 12.05.2015 року включно. 30.04.2015 року Виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення №93 продовження строків здійснення тимчасової адміністрації та повноважень Уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Енергобанк" до 11.06.2015 року включно. Відповідно до Постанови Правління Національного банку України №370 від 11.06.2015 року "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Енергобанк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №115 від 12.06.2015 року про початок процедури ліквідації ПАТ "Енергобанк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ "Енергобанк" строком на 1 рік з 12.05.2015 року по 11.06.2016 року (включно). Крім того, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №842 від 26.05.2016 року про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ "Енергобанк" на два роки до 11.06.2018 року включно. Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах. Зокрема, згідно з п. п. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку. Пунктом 1 ч. 6 ст. 36 цього Закону установлено, що обмеження, встановлене п. 1 ч. 5 цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом. Відповідно до ч. 2 ст. 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси. Отже, введення у банку тимчасової адміністрації унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Вінінтертрейд-Авто" визнаний кредитором та включений до 7 черги реєстру акцептованих вимог кредиторів банку в сумі 95 539,57 грн., що відповідає гривневому еквіваленту залишку на рахунку [NUMBER] в розмірі 3 997,92 Євро на дату початку ліквідації банку, що підтверджується листом ПАТ "Енергобанк" №3063/11 від 20.12.2017 року вбачається, що (а.с. 58). За таких обставин, це надає позивачу право отримати вказані грошові кошти відповідно до ст. ст. 49, 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Представник позивача просив стягнути в порядку ст.58 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» грошові кошти за заподіяну шкоду з боку відповідача як власника істотної участі у даному банку. Статтею 58 Закону України "Про банки і банківську діяльність" передбачено, що учасники банку відповідають за зобов'язаннями банку згідно із законами України та статутом банку. Власники істотної участі зобов'язані вживати своєчасних заходів для запобігання настання неплатоспроможності банку. Пов'язана з банком особа, дії або бездіяльність якої призвели до завдання банку шкоди з її вини, несе відповідальність своїм майном. Якщо внаслідок дій або бездіяльності пов'язаної з банком особи банку завдано шкоди, а інша пов'язана з банком особа внаслідок таких дій або бездіяльності прямо або опосередковано отримала майнову вигоду, такі особи несуть солідарну відповідальність за завдану банку шкоду. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON], є особою, яка опосередковано володіє істотною участю в ПАТ "Енергобанк". Так, відповідач є остаточним бенефіціарним власником, якому прямо (0,01%) та опосередковано (99,99%) через Бленворт Інвестментс Лімітед належить 100% акцій Ройланс Сервісез Лімітед, який є учасником банку. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" істотна участь - це пряме та/або опосередковане володіння однією особою самостійно чи спільно з іншими особами 10 і більше відсотками статутного капіталу та/або права голосу акцій, паїв юридичної особи або незалежна від формального володіння можливість значного впливу на управління чи діяльність юридичної особи. Особа визнається власником опосередкованої істотної участі незалежно від того, чи здійснює така особа контроль прямого власника участі в юридичній особі або контроль будь-якої іншої особи в ланцюгу володіння корпоративними правами такої юридичної особи. Передбачене ст. 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» покладення відповідальності на власників істотної участі банку у випадку визнання його неплатоспроможним не є автоматичним. Така відповідальність має бути застосована до власників істотної участі лише за наявності їх вини у настанні неплатоспроможності банку. Таким чином, вимагаючи стягнення шкоди з власників істотної участі банку та/або їх керівників, потрібно насамперед довести факт заподіяння йому шкоди заподіювачами такої шкоди, розмір зазначеної шкоди, докази невиконання зобов'язань та причинно-наслідковий зв'язок між невиконанням зобов'язань власниками істотної участі та заподіяною шкодою. Представником позивача не доведено наявність вини відповідача, а він послався лише на сам факт існування заподіяння банком ди через порушення [PERSON], як власником істотної участі банку, Закону України «Про банки і банківську діяльність», що останнім не було надано своєчасної підтримки банку . Тобто, ці пояснення представником позивача не підтверджені належним та допустимим доказами у справі. З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed