Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 25.09.2019 звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Черкаської міської ради про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, просить суд визнати дії суб`єкта владних повноважень - виконавчого комітету Черкаської міської ради про зняття з квартирного обліку позивача протиправними; визнати протиправним і скасувати рішення «Про зняття з квартирного обліку [PERSON] » № 680 виконавчого комітету Черкаської міської ради від 18.06.2019; зобов`язати виконавчий комітет Черкаської міської ради вчинити дії, а саме: поновити [PERSON] у списку обліку громадян, які користуються правом позачергового отримання житлової площі на тих же умовах, що існували до прийняття незаконного рішення. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в 1995 році позивач написав заяву до Черкаської міської ради з проханням поставити його на квартирну чергу, оскільки на той час власного житла не мав і не має досі. Вказує, що 19.04.1995 його було включено до обліку громадян які потребують покращення житлових умов, і надання їм жилих приміщень як учасник бойових дій в Афганістані. 26 лютого 2010 року позивач отримав статус інваліда 2 групи як ветеран війни - інвалід війни. Відповідно до рішення № 508 від 03.04.2012 його було включено до списку обліку громадян, які користуються правом позачергового отримання житлової площі у виконавчому комітеті Черкаської міської ради на підставі п.1 ст. 46 Житлового кодексу Української PCP. Не зважаючи на це, виконавчим комітетом Черкаської міської ради було винесено рішення № 680 від 18.06.2019 «Про зняття з квартирного обліку [PERSON] ». Зокрема, розглянувши пропозицію громадської комісії з житлових питань при виконавчому комітеті Черкаської міської ради, виконавчий комітет Черкаської міської ради виніс рішення на підставі ст. 40 Житлового кодексу Української PCP у зв`язку з наявністю права користування домоволодінням площею 202 кв.м. по [ADDRESS] . Вважає, дане рішення суб`єкта владних повноважень протиправними, а сам акт індивідуальної дії незаконним, оскільки наявність у нього права користування домоволодінням площею 202 кв.м. по [ADDRESS] , який є об`єктом незавершеного будівництва, не вважається об`єктом нерухомого майна, а тому не може слугувати підставою для зняття громадянина з квартирного обліку на підставі ст. 40 ЖК Української РСР та п. 26 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень. Крім того, не проживання позивача та його дочки за адресою своєї реєстрації у кімнаті 12 кв.м, де проживають ще й інші люди, не є належним забезпеченням його та його родини житлом, тому він попередні роки винаймав для проживання інше житло. На підставі наведеного, позивач вважає, що його позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.09.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У відзиві на позовну заяву від 15.10.2019 виконавчий комітет Черкаської міської ради проти задоволення позову заперечує, мотивуючи свої заперечення тим, що позивач зареєстрований у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Проте, актом обстеження матеріально-побутових умов деяких категорій осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей та потребують поліпшення житлових умов від 22.04.2019 встановлено, [PERSON] та його дочка [PERSON] за вказаною адресою не проживають та ніколи не проживали, а тому [PERSON] та його дочка не можуть вважатися такими, що законно перебували на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов. Також, вважають безпідставними посилання позивача щодо того, що належне йому домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , не може вважатися житловим будинком, оскільки у позивача відсутні перешкоди для прийняття в експлуатацію належного йому будинку. З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] від 22.06.2018 випливає, що [PERSON] забезпечений житловою площею у розмірі 72,6 кв.м, що є безумовною підставою для зняття його квартирного обліку. Позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що даний будинок не придатний для проживання, про що вказує позивач у своєму позові. Відповіддю на відзив від 27.11.2019 [PERSON] вказує, що відповідачем прийнято рішення з підстав, не передбачених законодавством. Погоджується із посиланням відповідача на той факт, що будинок по [ADDRESS] є самочинно збудованим. Разом з тим, у відповіді на відзив вказує, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. До цього, об`єкт незавершеного будівництва навіть не вважається об`єктом нерухомого майна. Взагалі, згідно з ст. 46 ЖК Української PCP позивач повинен був отримати жиле приміщення протягом двох років з дати прийняття рішення про включення його до списку на позачергове отримання жилого приміщення (до 03.04.2014). Проте, відповідачем не забезпечено дане право позивача в передбачений законом строк. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю - [PERSON] позов підтримала із викладених у позовній заяві підстав. Представник відповідача за довіреністю - Чернявський Л.А. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позов. Заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши надані сторонами докази, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 19 квітня 1995 року включений до обліку громадян, які потребують покращення житлових умов і надання їм жилих приміщень як учасник бойових дій в Афганістані. 26 лютого 2010 року позивач отримав статус інваліда ІІ групи як ветеран війни-інвалід війни, що підтверджується посвідченням № [NUMBER] . Користується пільгою позачергового отримання жилого приміщення. Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 508 від 03.04.2012 [PERSON] включено до списку обліку громадян, які користуються правом позачергового отримання житлової площі на підставі п.1 ст. 46 Житлового кодексу Української PCP, відповідно до якої поза чергою жиле приміщення надається: інвалідам Великої Вітчизняної війни і прирівняним до них у встановленому порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання жилого приміщення, а з них інвалідам першої групи з числа учасників бойових дій на території інших держав - протягом року з визначенням переважного права інвалідів Великої Вітчизняної війни і прирівняних до них у встановленому порядку осіб на одержання жилих приміщень перед всіма іншими категоріями поза черговиків. Позивач у своєму позові вказує, що відповідно до вищезазначеної норми, протягом двох років, а саме до 03.04.2014 він повинен був отримати жиле приміщення. Зокрема, так визначає і Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Лук`янов проти України» визначено, що законне право заявника на отримання житла протягом двох років з дня постановлення на облік є безумовним. Разом з тим, встановлено, що згідно з рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 680 від 18.06.2019 «Про зняття з квартирного обліку [PERSON] » знято з квартирного обліку [PERSON] , 1963 р.н. Підставою для прийняття такого рішення стала наявність у позивача права користування домоволодінням площею 202 кв.м. по [ADDRESS] . Приймаючи вказане рішення, відповідач керувався копією технічного паспорту на житловий будинок по [ADDRESS] , довідкою-характеристикою від 22.06.2018, копією Державного акту на право власності на земельну ділянку по [ADDRESS] (серія ЯБ № 869899 від 09.032.2006), копією листа КП «Черкаська служба чистоти» № 198 від 13.05.2019, копією листа КП «Черкасиводоканал» № 1891/04 від 27.04.2019, листом ТОВ «Черкасиенергозбут» № 1069 від 02.05.2019, пунктом 4 постанови Черкаського облвиконкому та президії Черкаської обласної ради профспілок № 369 від 29.12.1984 «Про правила обліку громадян, які потребують покращення житлових умов, і надання їм жилих приміщень» (норма середньої забезпеченості громадян жилою площею в межах 8,5 кв.м. на одну особу). Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Стаття 47 Конституції України гарантує кожному право на житло, але це право, як і кожне інше, має цінність, якщо може бути реалізовано, саме тому державу зобов`язано забезпечити захист суб`єктивних прав та законних інтересів громадян. Вирішуючи спір по суті, суд враховує, що відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону від 22.10.1993, № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" нормативні акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними. Згідно з ст. ст. 4,5 вказаного Закону ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни. Учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час. Пунктом 14 ч. 1 ст. 12 вказаного Закону передбачено, що учасникам бойових дій надаються такі пільги, зокрема, першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов. Відповідно до ст. 9 ЖК України громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Забезпечення постійним житлом громадян, які відповідно до законодавства мають право на його отримання, може здійснюватися шляхом будівництва або придбання доступного житла за рахунок надання державної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Згідно з ст. 31 ЖК України громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу PCP, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української PCP. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу PCP і Української PCP), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю. За ст. 34 ЖК України потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни: 1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному Радою міністрів Української PCP і Українською республіканською радою професійних спілок; 2) які вживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам; 3) які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорони здоров`я Української PCP за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок; 4) які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів; 5) які проживають тривалий час за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності; 6) які проживають у гуртожитках. Громадяни визнаються потребуючими поліпшення житлових умов і з інших підстав, передбачених законодавством Союзу PCP і Української PCP. Громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, беруться на облік для одержання жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду та вносяться до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, порядок ведення якого визначає Кабінет Міністрів України. За ст. 40 ЖК України та п. 26, 28 Правил громадяни перебувають на квартирному обліку до одержання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті та цим пунктом. Громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; 1-1) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку; 2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; 3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу PCP, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української PCP; 4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання; 5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік. Зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік. Про зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов громадяни повідомляються у письмовій формі з зазначенням підстав зняття з обліку. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку по [ADDRESS] серії ЯБ № 869899 від 09.03.2006 [PERSON] набув у власність земельну ділянку площею 0,0731 га. з цільовим призначенням земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. З Довідки-характеристики суб`єкта господарювання за адресою: [ADDRESS] вбачається, що при інвентаризації станом на 22.06.2018 встановлено, що у 2011 році на земельній ділянці площею 0,0731 га. збудовано житловий будинок (літ. А-2), баню (літ. Б), навіс (літ. В), убиральня (літ. Г), ворота з хвірткою № 1, огорожі № 1,2, свердловину № 4, замощення (літ І). Зазначено, що житловий будинок (літ А-2) не введено в експлуатацію. Також, в ньому не підключено опалення та не завершенні опоряджувальні роботи. Окремо суд звертає увагу на той факт, що об`єкт незавершеного будівництва безумовно входить до числа об`єктів цивільних прав, передбачених ст.177 ЦК України, оскільки є нерухомим майном, яке вільно перебуває в цивільному обороті, має нормативне закріплення та ряд характерних лише для нього ознак. Об`єкт незавершеного будівництва є предметом іпотечних договорів, договорів підряду, купівлі продажу і навіть спадкування. Статтею 331 ЦК України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). До завершення будівництва особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Об`єкт незавершеного будівництва - це об`єкт, збудований або який будується на відведеній для цього ділянці відповідно до дозволу та затвердженого проекту, але без порушення будівельних норм і правил, та який не зданий в експлуатацію. Такий будинок не може вважатися житлом у розумінні Житлового кодексу України. Житлом є не будь-яке приміщення, а саме таке, що призначене для постійного чи тимчасового проживання людей. Основна відмінність житла від нежилих будівель полягає у різному їх призначенні. Перші призначені для постійного чи тимчасового проживання громадян (ст. 6 Житлового кодексу). Інші використовуються для потреб промислового характеру, як об`єкти інфраструктури, адміністративні заклади тощо. Призначення будь-якої будівлі визначається у технічному паспорті будівлі чи споруди, що ведеться за даними технічної інвентаризації. До житла, через його призначення, пред`являються спеціальні вимоги щодо санітарно-технічного стану. У разі порушення цього стану житла та неможливості його відновлення таке житло підлягає зносу чи і переведенню у нежилий фонд. Це регламентоване «Положенням про обстеження стану жилих будинків з метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним вимогам та визнання жилих будинків та жилих приміщень непридатними для проживання», яке затверджене постановою Ради Міністрів УРСР від 26.05.1984 № 189. Так, згідно з п. 3 Положення обстеження житлових будинків (приміщень) проводиться інженерно-технічними працівниками житлово-експлуатаційних організацій за участю представників громадськості. При необхідності до обстеження залучаються фахівці проектних і науково-дослідних організацій та органів і закладів санітарно-епідеміологічної служби. На підставі матеріалів обстеження стану жилих будинків житлово-експлуатаційна організація визначає будинки, що відповідають санітарним і технічним вимогам, і складає відповідний акт. Так, відповідно до Акту поточних змін, складеному інженером з техінвентаризації [PERSON] від 22.06.2018, будинок за адресою: [ADDRESS] , не має опоряджувальних робіт та системи опалення. Також будинок фактично збудовано самочинно та не введено в експлуатацію, що підтверджується Технічним паспортом на будинок. З наведеного суд робить висновок, що статтею 331 ЦК України та п. 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" встановлено, що до завершення будівництва (створення) майна, а якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, то до моменту прийняття його до експлуатації, або якщо право власності на таке нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то до моменту державної реєстрації право власності на новостворене майно та об`єкт незавершеного будівництва не виникає. Стаття 182 ЦК України прямо встановлює, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Другий абзац частини 2 ст. 331 ЦК України передбачає також момент виникнення права власності на нерухоме майно в тих випадках, коли після закінчення її створення договором чи законом передбачається прийняття такого майна до експлуатації. В такому випадку право власності виникає з моменту прийняття до експлуатації. До виникнення права власності на таке майно право власності існує лише на матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення) майна Згідно з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним в постанові від 07.09.2016 у справі № 6-47цс16, виходячи з аналізу чинного законодавства та враховуючи характерні ознаки незавершеного будівництва, слід визнати, що об`єкт будівництва (об`єкт незавершеного будівництва) - це нерухома річ особливого роду, її фізичне створення розпочато, однак не завершено. Отже, новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. До цього, об`єкт незавершеного будівництва навіть не вважається об`єктом нерухомого майна. Тому, твердження сторони відповідача про наявність у позивача домоволодіння, як на законну підставу для його виключення із квартирного обліку суд оцінює критично. Також, суд не приймає до уваги доводи представника відповідача щодо не проживання [PERSON] за адресою своєї реєстрації ( [ADDRESS] ), оскільки це не є підставою для виключення його із списку на позачергове отримання житла. З огляду на викладене, суд доходить висновку про протиправність рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради № 680 від 18.06.2019 "Про зняття з квартирного обліку [PERSON] " та вважає за доцільне поновити [PERSON] у списку обліку громадян, які користуються правом позачергового отримання житлової площі, на тих же умовах, що існували до прийняття незаконного рішення. Водночас, задоволення позову у вказаний спосіб не є виходом за межі позовних вимог, оскільки забезпечить поновлення позивача у відповідній квартирній черці, порядкові номери претендентів на житло в яких, за час судових спорів, могли змінитись.

Outcome: approved