Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із даною позовною заявою до відповідача про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, посилаючись на те, що відповідач є власником земельної ділянки №488, площею 6,52 га, кадастровий номер 3524082800:02:000:0315, яка розташована на території Кропивницької сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. 18 квітня 2008 року між ПП "Шевченкове" та [PERSON] укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, а також 25 січня 2012 року між сторонами укладено додаткову угоду про зміну умов договору оренди земельної ділянки. Відповідно до умов вказаного договору відповідач передав в строкове платне користування земельну ділянку площею 6,52 га, кадастровий номер 3524082800:02:000:0315, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та передана в натурі згідно акту приймання-передачі земельної ділянки, а ПП "Шевченкове", прийняв її, здійснює обробіток та відповідно сплачує орендну плату. Договір укладено на термін до 30 листопада 2017 року, дострокове розірвання договору в односторонньому порядку не передбачено. Восени 2014 року на орендованій земельній ділянці відповідачем розпочато сільськогосподарські роботи, внаслідок чого було переорано орендовану земельну ділянку. На вимогу позивача про усунення перешкод в користуванні орендованою земельною ділянкою, відповідач відповів, що він буде самостійно її обробляти. Враховуючи вищенаведене, позивач змушений звернутися до суду за захистом порушеного права, та просить суд усунути перешкоди у користуванні спірною земельною ділянкою шляхом його зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні орендованою земельною ділянкою приватним підприємством "Шевченкове" та вільно обробляти зазначену земельну ділянку. 27.11.2014 року відповідач звернувся із зустрічним позовом до ПП "Шевченкове" про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки, посиляючись на те, що він не підписував договір оренди земельної ділянки від 18 квітня 2008 року на оренду земельної ділянки №488 площею 6,52 га, тобто в договорі підпис в графі "Орендодавець" вчинено не [PERSON], а іншою особою. 12.12.2014 року представником позивача за первісним позовом [PERSON] подано до суду заперечення проти зустрічного позову [PERSON], посилаючись на те, що доводи [PERSON] про те, що він не підписував договір оренди земельної ділянки від 18 квітня 2008 року не відповідають дійсності, оскільки його підпис міститься в графі "Орендодавець" зазначеного договору. Крім того, відповідно до умов договору [PERSON] щорічно за 2008-2014 роки отримував орендну плату за користування земельною ділянкою, що ним не заперечується та підтверджується видатковими ордерами та поясненнями [PERSON] від 01 грудня 2014 року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, зустрічний позов не визнав, пославшись на раніше подане заперечення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив задовольнити його зустрічний позов, так як укладаючи додаткову угоду, яку він не заперчує, що підписував, керівник ПП "Шевченкове" пообіцяв, що він зможе забрати землю, коли забажає і так як йому потрібно навчати дітей, коштів не вистачає, орендна плата його не влаштовує, забрав належну йому земельну ділянку та почав обробляти не розірвавши договір в судовому порядку. З висновком експертизи не погоджується, але поставлене питання про проведення повторної експертизи позивачем знято через неможливість доведення в чому він не погоджується із висновком експертизи та небажанням повторно нести оплату витрат на проведення експертизи. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що первісний позов\~ підлягає задоволенню, зустрічні позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, так як в судовому засіданні встановлено наступні обставини. Відповідач по справі [PERSON] є власником земельної ділянки №488, площею 6,52 га, кадастровий номер 3524082800:02:000:0315, яка розташована на території Кропивницької сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-КР №018817 від 15 травня 2001 року. 18 квітня 2008 року між ПП "Шевченкове" та [PERSON] укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, державна реєстрація якого здійснена 18.04.2008 року за №040837800043 Кіровоградською регіональною філією Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України", а також 25 січня 2012 року між сторонами укладено додаткову угоду про зміну умов договору оренди земельної ділянки №040837800043 від 18.04.2008 року, державна реєстрація якої здійснена 30 березня 2012 року за №3524000040001580 Кіровоградською регіональною філією Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України", яка є невід'ємною частиною вказаного договору. Відповідно до Розділу І договору оренди земельної ділянки [PERSON]М передав в строкове платне користування земельну ділянку площею 6,52 га, кадастровий номер 3524082800:02:000:0315, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та передана в натурі згідно акту приймання-передачі земельної ділянки, а ПП "Шевченкове", прийняв її, здійснює обробіток та відповідно сплачує орендну плату. Договір укладено на термін до 30 листопада 2017 року. Дострокове розірвання договору в односторонньому порядку договором не передбачено. Судом встановлено, що осінню 2014 року на орендованій земельній ділянці відповідачем [PERSON] розпочато сільськогосподарські роботи, внаслідок чого було переорано орендовану земельну ділянку. На вимогу позивача про усунення перешкод в користуванні орендованою земельною ділянкою, відповідач відповів, що він буде самостійно її обробляти. Даний факт відповідачем [PERSON] в судовому засіданні не заперечувався, як і факт підписання додаткової угоди від 25 січня 2012 року про зміну умов договору оренди земельної ділянки №040837800043 від 18.04.2008 року, державна реєстрація якої здійснена 30 березня 2012 року за №3524000040001580 Кіровоградською регіональною філією Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України", яка є невід'ємною частиною первинного договору. Згідно з п.2 розділу V договору оренди земельної ділянки орендодавець зобов'язаний не втручатися у господарську діяльність орендаря і не створювати йому будь-яких перешкод при виконанні умов договору. Пунктоми 1 та 2 розділу VII договору оренди земельної ділянки передбачено, що зміна умов договору можлива тільки за взаємною згодою сторін, дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін. Згідно ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. 27 Закону України "Про оренду землі" орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об'єднаннями та організаціями. Згідно з ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі», який є спеціальним законом і має пріоритет перед іншими законами і застосуванні щодо даних правовідносин, на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов»язків, передбачених ст.ст.24,25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об»єкту оренди, яке істотно перешкоджає передбаченого договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладені договору. Виплата орендарем орендної плати за договором є його основним обов'язком і невиконання якого є істотним порушенням умов договору, так як орендна плата для орендодавця є його стабільним джерелом доходу і при передачі землі в оренду орендодавець розраховує лише на її виплату. Згідно ч.1 ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. Зі змісту ст. 152 Земельного кодексу України вбачається, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно з дослідженого в судовому засіданні висновку експерта №470 судово-почеркознавчої експертизи від 31.03.2015 року, проведеної за клопотанням представника позивача по первісному позову встановлено, що оцінка результатів порівняльного дослідження дозволяє стверджувати, що встановлені збіжності ознаки стійклсті, істотні та у своїй індивідуальній сукупності достатні лише для ймовірного висновку про виконання підпису у додатковій угоді про зміну умов договору оренди за № №040837800043 від 25 січня 2012 року, самим [PERSON]. В результативній частині висновку заначено: питання чи виконано підпис у договорі оренди земельної ділянки, укладеного між [PERSON] та ПП "Шевченкове", який зареєстровано в державному підприємстві "Кіровоградський регіональний центр державного земельного кадастру" 18 квітня 2008 року за №040837800043 не вирішувалось у зв'язку з тим, що встановити факт монтажу в наданому на дослідженні технічному зображенні документа не виявилося можливим з причини відсутності ознак монтажу, що не виключає його наявності або відсутності. Підпис у додатковій угоді про зміну умов договору оренди за №04837800043 від 25 січня 2012 року, ймовірно виконаний самим [PERSON]. На вимогу суду для проведення судово-почеркознавчої експертизи начальник відділу Держземагенства в Новоукраїнському районі 13.02.2015 року надано копії договорів оренди земельної ділянки та додаткової огоди, зазначивши, що оригінали документів в архіві відсутні(а.с.54), а на запит представника відповідача [PERSON] від 08.04.2015 року зберігаються у відділі, тобто вже після проведення експертизи. При цьому представником відповідача зазначені докази не представлені для проведення експертизи, як і не представлено доказів, що є труднощі у зібранні доказів для проведення експертизи та розгляду справи судом. Враховуючи встановлені обставини, так як доведено, що [PERSON] здійснює перешкоди ПП "Шевченкове" у користуванні земельною ділянкою, що також і підтверджено актами від 03.11.2014 року та 27.04.2015 року, суд вважає, що первісний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є\~ недодержання\~ в\~ момент вчинення\~ правочину\~ стороною\~ (сторонами) вимог,\~ які встановлені частинами першою - третьою,\~ п'ятою та\~ шостою\~ статті\~ 203\~ цього Кодексу.\~ Недійсним є правочин, якщо його недійсність\~ встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Ст. 10 ч. 3 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ст. 60 ч. 2, 3 ЦПК України передбачено, що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Так як, згідно висновку експерта №470 судово-почеркознавчої експертизи від 31.03.2015 року, проведеної за клопотанням представника позивача по первісному позову встановлено експертом, що за встановленими збіжностями ознак стійкості, істотні та у своїй індивідуальній сукупності достатні лише для ймовірного висновку про виконання підпису у додатковій угоді про зміну умов договору оренди за №040837800043 від 25 січня 2012 року, самим [PERSON]. Враховуючи встановлені обставини, так як у додатковій угоді про зміну умов договору оренди за №040837800043 від 25 січня 2012 року відповідач [PERSON] договір підписував, що підтверджено як висновком експертизи так і не заперечується відповідачем [PERSON], який з 2008 року передав в орненду земельну ділянку і з 2008 року по 2014 рік отримував орендну плату, умови договору не оскаржувалися до подання зустрічного позову, питання про розірвання договору оренди позивач не ставив як і неналежне виконання умов договору. Враховуючи встановлені обставини у відповідності до ч.2 ст. 218 ЦК України, суд прийшов до висновку, що орендодавець ПП "Шевченкове" вчинило всі дії спрямовані на виконання зобов'язань по оренді спірної земельної ділянки, а відповідач [PERSON] підтвердив вчинення, шляхом отримання орендноїх плати, тому суд в межах заявлених зустрічних позовних вимог вважає, що у відповідача по зустрічному позову відсутні підстави вважати доведеною відсутність у нього волевиявлення на укладення договорів оренди земельної ділянки, а саме договорів: від 18 квітня 2008 року між ПП "Шевченкове" та [PERSON] договору оренди спірної земельної ділянки та додатковій угоді про зміну умов договору оренди за №040837800043 від 25 січня 2012 року, виходячи з положень передбачених ч.1 ст. 215 ЦК України, суд не встановив недодержання в момент вчинення правочину жодною стороною вимоги, встановленої ч.3 ст. 203 ЦК України, в зв'язку з чим суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON]. Враховуючи те, що [PERSON] не доведено обставину, що він не підписував договір оренди земельної ділянки від 18 квітня 2008 року, суд вважає, що в задоволенні зустрічних позовних вимог необхідно відмовити повністю. Суд вирішує питання про відшкодування судових витрат, відповідно до ст.88 ЦПК України, у звязку з чим з стягує судові витрати понесені позивачем при подачі первісного позову з відповідача [PERSON] на користь ПП "Шевченкове" в розмірі 243,60 грн. У зв'язку з відмовою відповідачу в зустрічному позові понесені ним судові витрати по сплаті судового збору та за проведення експертизи не відшкодовуються. На підставі викладеного та

Outcome: approved