Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

Представник Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.11.2017 між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» (далі- АТ «ТАСКОМБАНК») укладено заяву-договір № 023/4090004-СК на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки зі встановленнням кредитного ліміту. Відповідно до Умов надання та обслуговування кредитної лінії та Паспорта споживчого кредиту, предметом договору є надання позивачем позичальнику грошових коштів на наступних умовах відновлювальної кредитної лінії: встановлена сума кредитного ліміту - 100000 грн.; строк користування - 365 днів з автоматичною пролонгацією на такий самий строк; проценти за користування кредитом: пільгова - 39,6%, інша - 43,2%; штраф за прострочення обов`язкового мінімального платежу - 100 грн. за день прострочення платежу. Цільове призначення кредиту - на споживчі потреби. Заява-договір, оформлена у двох примірника по одному для клієнта та для АТ "ТАСКОМБАНК" є документом, що підтверджує відкриття поточного рахунку у валюті - гривні відповідно до пакету послуг "Кредитка", операції за яким можуть здійснюватися із використанням електронних платіжних засобів, оформлення банківської платіжної картки. Кредитні кошти відповідачу було надано у спосіб, зазначений в кредитному договорі, що підтверджується відповідною випискою. Таким чином, кредитодавець свої обов`язки за кредитним договором виконав у повному обсязі. В подальшому відповідач перестав виконувати умови кредитного договору в повній мірі, а саме, перестав сплачувати заборгованість по кредиту та процентах. Станом на 27.01.2021 заборгованість за кредитом становить 135909,44 грн., з яких: 81067,06 грн. - основний борг; 54642,38 грн. - заборгованість за відсотками; 200 грн. - штраф. Вказані обставини стали причиною звернення позивача до суду з даним позовом, у якому просить стягнути з відповідача кредитну заборгованість за заявою-договором № 023/4090004-СК від 16.11.2017 в розмірі 135909,44 грн. Судові витрати просить покласти на відповідача. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України, про причини неявки суд не повідомив, у встановлений судом строк відзив не подав. За таких обставин, суд ухвалив, розглянути справу заочно за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази у справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії заяви-договору № 023/4090004-СК на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки (з можливістю встановлення кредитного ліміту) від 16.11.2017 (а.с. 10) відповідачу відкрито поточний рахунок з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки. Відповідач акцептує публічну пропозицію позивача, яка розміщена на офіційному сайті останнього, та приєднується до умов договору. Відповідно до п. 3 договору, відповідач просив банк встановити йому на відкритий рахунок кредитний ліміт в рамках пакету послуг "Кредитка". Також відповідачем підписано додаток 1 до заяви-договору (а.с. 11) про умови надання та обслуговуваення крединої лінії. Відповідно до заяви від 16.11.2017 (а.с. 13) відповідач просив банк перерахувати на його рахунок кошти згідно укладеного договору у розмірі 94839 грн. Банк свої зобов`язання за договором банк виконав, однак відповідач належним чином умови договору не виконував, в зв`язку з чим у нього станом на 27.01.2021 утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 135909,44 грн., з яких: 81067,06 грн. - основний борг; 54642,38 грн. - заборгованість за відсотками; 200 грн. - штраф, що підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с. 8-9). Факт користування відповідачем кредитними коштами підтверджується виписками банку (а.с. 19-21). Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки установлені договором або законом. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України, встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 цієї ж статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовується правове регулювання щодо відносин за договором позики. За таких обставин зобов`язання за кредитним договором виникають з моменту передачі кредитодавцем позичальнику коштів, згідно умов кредитного договору. Статтею 1050 ЦК України, передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, згідно якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; за ч. 2 цієї статті, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). За змістом статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. З огляду на встановлені на підставі наданих позивачем доказів обставини та враховуючи вищенаведені норми закону, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 135909,44 грн., з яких: 81067,06 грн. - основний борг; 54642,38 грн. - заборгованість за відсотками; 200 грн. - штраф. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог представника позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у сплаченому останнім при зверненні до суду розмірі - 2270 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved