Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Кременчуцької міської Ради Полтавської області за участю третіх осіб Реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції, Другої кременчуцької державної нотаріальної контори м. Кременчука, [PERSON], в якому просили визнати за кожним з них право власності по 1/8 частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після померлого [PERSON] В обґрунтування позовних вимог зазначили, що [PERSON] належало ? частина квартири [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер. Позивачі [PERSON], [PERSON] є спадкоємцями першої черги після померлого [PERSON], які прийняли спадщину в установленому законом порядку. Проте державний нотаріус Другої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину померлого [PERSON] на частину вказаної квартири, з посиланням на відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Представник Кременчуцької міської ради м. Кременчука в судове засідання не з'явився, подав до суду письмове клопотання, в якому просить розглянути справу без участі їх представника, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала письмову заяву, в якій просить справу розглядати без її участі. Треті особи Друга Кременчуцька державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Кременчуцького міського управління юстиції, в судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши позивачів, дослідивши докази подані сторонами, встановив наступне. [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] Цей факт підтверджено свідоцтвом про одруження серія [NUMBER], виданим 12.08.1983 року палацом шлюбу Кременчуцького міськвиконкому. [PERSON] є донькою [PERSON] Цей факт підтверджено свідоцтвом про народження серія [NUMBER] видане 12.03.1984 року відділом РАЦС Крюківського райвиконкому. [PERSON] належало на праві часткової власності ? частини квартири [ADDRESS]. Цей факт підтверджено свідоцтвом про право власності на житло, виданим 27.08.2003 року Управлінням житлово - комунального господарства виконкому Кременчуцької міської ради. [INFO] помер [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданого 11.03.2011 року Центральним відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області, [PERSON], [PERSON] як спадкоємці першої черги прийняли в установленому законом порядку спадщину [PERSON], оскільки проживали разом зі спадкодавцем на момент смерті. Цей факт підтверджено довідкою ТОВ "Добробит" (витяг з домової книги про склад сім'ї) від 06.10.2011 року. Проте постановою Другої державної нотаріальної контори від 14.04.2014 року [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину померлого [PERSON], яке складається з 1/4 частини квартири [ADDRESS], з підстав відсутності правовстановлюючих документів. При вирішенні справи суд керувався такими вимогами закону. В п. 3.1. інформаційного листа №24-753/04-13 від 16.05.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування дано роз'яснення, що Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно судам слід звертати увагу на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовувати редакцію закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності, та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Таким чином до 2004 року виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. [PERSON] мав право власності на ? частини квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності, виданим 23.08.2003 року. Й на вказаний час виникнення права власності на нерухоме майно не залежало від державної реєстрації. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1223 ЦК України, передбачено, що, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до норм ст.1268 ЦК України садкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON], [PERSON] прийняли в установленому законом порядку спадщину померлого [PERSON], яка складається з 1/4 частини квартири [ADDRESS]. А тому їм належать усі права та обов'язки спадкодавця на момент відкриття спадщини, в тому числі і право власності на нерухоме майно. Незважаючи на наведене нотаріус відмовив [PERSON], [PERSON] видати свідоцтво про спадщину померлого [PERSON], яка складається із зазначеної ? частини квартири, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадщину померлого [PERSON] підлягають задоволеню. На підставі викладеного,

Outcome: approved