Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

У вересні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача Оболонського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві про звільнення майна з-під арешту. Позивач стверджував, що 07.05.2001 року постановою державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №9/8 було накладено арешт на все майно, що належить на праві власності [PERSON] Позивач стверджував, що згідно відповіді Оболонського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві виконавчі провадження щодо [PERSON] у Оболонському РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві на виконанні не перебувають. Проте арешт з майна [PERSON] не знято. Посилаючись на вищезазначене та Закон України "Про виконавче провадження", позивач просив суд звільнити з-під арешту майно, що належить на праві власності [PERSON], а саме зняти арешт з квартири [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,0493 га, розташованої за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER]. Посилаючись на вищезазначене та Закон України "Про виконавче провадження", позивач просив суд звільнити з-під арешту все майно, що належить йому на праві власності. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, позивач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача подав заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності, позов підтримав, просив суд його задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки свого представника в судове засідання суд не повідомив. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 07.05.2001 року постановою державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №9/8 було накладено арешт на все майно, що належить на праві власності [PERSON] (а.с.9). Відповідно до листа Оболонського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві від 22.06.2016 року на даний час на виконанні у відділі виконавче провадження щодо боржника [PERSON] не перебуває (а.с.17). На даний час арешт з майна [PERSON] не знято. Умови і порядок виконання рішень судів у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовані Законом України "Про виконавче провадження" та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5. За приписами ч.1 ст.57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (п.3 ч.2 ст.57 Закону України "Про виконавче провадження"). З матеріалів справи вбачається, що 07.05.2001 року постановою державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №9/8 було накладено арешт на все майно, що належить на праві власності [PERSON] (а.с.9). Відповідно до ст.50 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно п.3.17 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав (ла), державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту з майна тощо). Таким чином, після завершення виконавчого провадження державний виконавець повинен скасовувати вжиті ним заходи примусового виконання рішення, в тому числі зняти арешт, накладений на майно боржника. У листі Оболонського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві від 22.06.2016 року зазначено, що відповідно до п.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2274/5 від 25.12.2008 року, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. Згідно з п.9.10 Порядку виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчився, підлягають знищенню. Законом України "Про виконавче провадження" та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року, не передбачено механізм та порядок зняття арешту по виконавчим провадженням, які є знищеними. Отже, виходячи з вищевикладеного, Оболонський РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві не має правових підстав для задоволення заяви [PERSON] про зняття арешту з майна. Судом встановлено, що на даний час на виконанні у Оболонському РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві виконавчі провадження стосовно боржника [PERSON] не перебувають, однак державним виконавцем не було знято арешт, накладений на все майно боржника. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність звільнити з-під арешту все майно, що належить на праві власності [PERSON], накладеного постановою державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві від 07.05.2001 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження за №9/8. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України, ст.47, 50, 57 Закону України "Про виконавче провадження", Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 та,

Outcome: approved