Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути заборгованість в розмірі 36076,52 гривень, а також судові витрати по справі в розмірі 1218 гривень. Позовні вимоги мотивує тим, що 02.12.2006 року між ЗАТ КБ "Приватбанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "Приватбанк", та відповідачем [PERSON], було укладено кредитний договір № VIXORX04420019, за яким позивач надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 1610,40 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам "Розстрочка" складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. У зв"язку з порушеннями відповідачем зобов"язань станом на 06.11.2015 року відповідач має заборгованість 36076,52 гривень, з яких 357,28 гривень - заборгованість за кредитом, 10306,90 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 814,89 гривень - заборгованість з комісії за користуванням кредитом, пеня за не своєчасне виконання зобов"язань за договором - 22403,33 гривень, а також штрафи: 500 гривень - штраф (фіксована частина), 1694,12 гривень - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов"язання і заборгованість за договором не погашає, що порушує законні права ПАТ КБ "Приватбанк". Представник позивача в судове засідання не з"явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач у справі [PERSON] в судове засідання не з"явилася, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила, позовні вимоги не оспорила, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала. Частиною 1 ст. 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про день, час і місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що підстави для відкладення розгляду справи згідно ст. 169 ЦПК України відсутні, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд здійснює заочний розгляд справи з врахуванням вимог статей 224-225 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. 02.12.2006 року між ЗАТ КБ "Приватбанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "Приватбанк", та [PERSON], було укладено кредитний договір № VIXORX04420019, за яким позивач надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 1610,40 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам "Розстрочка" складає між нею і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві (а.с. 7-10). Таким чином, при укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої між сторонами укладено договір приєднання, тобто, договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов"язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісїї на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до зазначених Умов, у разі невиконання зобов"язань за договором, на вимогу банку позичальник зобов"язується виконати зобов"язання з повернення кредиту, оплатити винагороди банку. Відповідно до п.п. 5.3 кредитного договору, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов"язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов"язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми позову. Судом встановлено, що позивач ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобов"язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, а відповідач свої зобов"язання за договором не виконала, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором № VIXORX04420019 від 02.12.2006 року станом на 06.11.2015 року, де зафіксовано прострочену заборгованість відповідача перед позивачем станом на 06.11.2015 року в сумі 36076,52 гривень, з яких - 357,28 заборгованість за кредитом, заборгованість за процентами за користування кредитними коштами станом - 10306,90 гривень, заборгованість з комісії за користуванням кредитом в сумі 814,89 гривень, пеня за не своєчасне виконання зобов"язань за договором - 22403,33 гривень, штраф фіксована частина - 500 гривень, штраф процентна складова - 1694,12 гривень (а.с. 5-6). Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк бо інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав встановлених ст.11 ЦК України, відповідно до якої, підставою виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, визначено договори та інші правочини. Cтаттями 526, 629 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов"язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження, та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так як позивачем доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову. Частиною1 ст. 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved