Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів та зазначає , відповідно до його заяви на відчуження майнового паю , що перебував у оренді ТОВ " Біосфера" , згідно з актом від 06.04.2006 р. , складеному в с. Хороше Петропавлівського району Дніпропетровської області , ТОВ " Біосфера" Петропавлівського району Дніпропетровської області передав йому автомобіль САЗ-3507 , державний номер [NUMBER] , 1988 року випуску , на суму 35000 грн. на майновий пай. Разом з зазначеним вище автомобілем відповідачем було передано , а ним прийнято і технічний паспорт ( свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ) на вказаний автомобіль . Акт скріплено підписами директора ТОВ " Біосфера " та його . Факт дійсної передачі транспортного засобу у його вартість 06.04.2006 р. , крім зазначеного вище акта , підтверджує і накладна № 4 від 06.04.20006 р. ТОВ " Біосфера" , відповідно до якої йому в рахунок майнового паю видано автомобіль САЗ-3507 , д.н. [NUMBER] на суму 3500 грн. З того часу , тобто з 06.04.2006 р. він відкрито та безперервно користується та володіє вказаним транспортним засобом . Проте , коли він вирішив перереєструвати зазначений транспортний засіб у Павлоградському ВРЕВ на своє ім"я , той ому повідомили , що така перереєстрація неможлива через відсутність у нього правовстановлюючих документів . В викладеного вище випливає , що автомобілем ГАЗ САЗ 3507 , реєстраційний номер [NUMBER] він володіє з 06.04.2006 р. тобто більше 8 років. Просить суд визнати за ним , [PERSON] , право власності за набувальною давністю на автомобіль ГАЗ САЗ 3507 , реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску- 1988 , колір - хакі , шасі ( рама ) № [NUMBER] , тип - вантажний ( самоскидний кузов ) , [NUMBER]. Сторони в судове засідання не з'явилися . В своїх заявах просять суд справу заслухати у їхню відсутність. Позивач позов підтримує . Відповідач позов визнає . Суд ухвалив справу розглянути у відсутність сторін на підставі ст. 174 ЦПК України , так як відмова відповідача не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню . Судом встановлено, що Актом від 06.04.2006 р. відповідач-1 передав автомобіль САЗ-3507 , держ. [NUMBER] , випуск - 1988 р. [PERSON] на суму 3500 грн. на майновий пай , згідно його заяви про відчуження майнового паю , яке перебуває в оренді ТОВ " Біосфера" . Згідно реквізітів свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається наступне - реєстраційний № [NUMBER] , рік випуску - 1988 , колір - хакі , шасі ( рама ) № [NUMBER] , кузов - вантажний самоскидний . Власник т.з ТОВ " Біосфера" , адреса- с. Хороше Петропавлівського району Дніпропетровської області , дата - 12.12.2001 р. Накладною № 4 від 06.04.2006 р. підтверджується той факт , що позивач сплатив відповідачу- 1 вартість спірного автомобіля у сумі 3500 ( три тисячі п"ятьсот) грн. Набувальна давність (або давність володіння) відноситься до первісних способів набуття права власності, тому що права набувача основані не на минулій власності чи відносинах правонаступництва, а на обов'язковій сукупності обставин, передбачених ч. 1 ст. 344 ЦК України, до яких насамперед відносяться законний об'єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 397 ЦК України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Факт добросовісного , відкритого та безперервного володіння спірного автомобіля підтверджується вищезазначеними доказами. Набувальна давність (або давність володіння) відноситься до первісних способів набуття права власності, тому що права набувача основані не на минулій власності чи відносинах правонаступництва, а на обов'язковій сукупності обставин, передбачених ч. 1 ст. 344 ЦК України, до яких насамперед відносяться законний об'єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння). Згідно ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до Ухвали колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 20 лютого 2008 року відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом . Судовою практикою (Постанова Вищого господарського суду України від 6 червня 2007 р. у справі № 3/269) визначено наступні положення: відповідно до п.п. 1, 4, 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01.01.04 р. ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності; щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини справи на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Таким чином, позивач довів суду факт набуття ним права власності за набувальною давністю, оскільки він добросовісно і відкрито користується рухомим майном на протязі 5 років, отже визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі і є всі підстави для визнання права приватної власності за набувальною давністю за позивачем. На підставі викладеного ,

Outcome: approved