Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

ДТГО "Південно-Західна залізниця" звернулися до суду із даним позовом та просить стягнути з [PERSON] 79547,54 грн. завданої матеріальної шкоди. Вимоги обґрунтовують тим, що 10.01.2005 р. між обєднанням та їх працівником головним механіком [PERSON] укладено договір №85 про повну матеріальну відповідальність, термін дії якого визначається часом роботи останнього на займаній посаді. Згідно договору у разі виявлення нестачі, природних втрат, порчі по його вині матеріальних цінностей, [PERSON] зобов"язаний відшкодувати вартість відсутніх чи непридатних цінностей. 18.06.2015 р. наказом начальника Конотопського БМЕУ №5 призначена комісія по інвентаризації та передачі основних засобі, необоротних матеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей з підзвіту [PERSON] в підзвіт [PERSON], у зв"язку з виходом відповідача на пенсію. Станом на 01.07.2015 р. згідно інвентаризації виявлено нестачу товарно-матеріальних цінностей - 41673,879 кг брухту кольорових та чорних металів загальною вартістю 126841,82 грн. На момент звільнення 09.07.2015 р. [PERSON] добровільно погасив 47294,28 грн., залишилося непогашеними матеріальних цінностей на загальну суму 79547,54 грн., що і змусило звернутись з позовом до суду. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, фактично пославшись на вищевикладені обставини. Представник відповідача [PERSON] задоволенню позовних вимог заперечує, з приводу чого надав письмові пояснення. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Так, з матеріалів справи вбачається, що 10.01.2005 р. між ДТГО "Південно-Західна залізниця" та їх працівником головним механіком [PERSON] укладено договір №85 про повну матеріальну відповідальність (а.с.6-14, 52). Внаслідок проведення інвентаризації переданих у підзвіт відповідача матеріальних цінностей, основних засобів, необоротних матеріальних активів, у звязку з його звільненням, 01.07.2015 р. було виявлено нестачу товарно-матеріальних цінностей, а саме 41673,879 кг брухту кольорових та чорних металів загальною вартістю 126841,82 грн. (а.с. 15-36, 68-74). Згідно ч.ч. 1,2, 3 ст. 130 КзпПУ працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі організації, внаслідок порушення покладених на них трудових обовязків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило обмежується певною частиною заробітка працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків передбачених законодавством. За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності. Відповідно до п. 1 ст. 134 КзпПУ відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до ст.135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому на зберігання або для інших цілей. Згідно ст. 135-1 КзпПУ письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками, які займають посади або виконують роботи, безпосередньо звязані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 29.12.1992 р. Про судову практику в справах відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками суд у кожному випадку зобовязаний вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного й обєктивного зясування обставин, від яких згідно зі ст.ст. 130, 135-3, 137 КзпПУ залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню. Зокрема, зясовувати : наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обовязки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина, в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника. Згідно п.п. 1,3 вищевказаного Договору [PERSON] бере на себе повну матеріальну відповідальність за всі передані по складу йому БМЕУ№5 на відповідальне зберігання матеріальні цінності, як прийняті ним по інвентарізаційним описам БМЕУ №5 на день підписання даного договору, так і надані йому на відповідальне зберігання на протязі всього часу дії даного договору. У разі виявлення нестачі переданих [PERSON] на відповідальне зберігання матеріальних цінностей зверх встановлених норм природних втрат або порчі по його вині матеріальних цінностей, останній зобовязаний відшкодувати вартість відсутніх чи не придатних цінностей (а.с. 10-11). Відповідно до п.9 розділу 2 Посадової інструкції головного механіка Конотопського БМЕУ№5 головний механік бере участь в організації обліку та зберігання запасних частин. Згідно п.п. 1,3 розділу 4 зазначеної Посадової інструкції головний механік несе відповідальність: за неналежне виконання або невиконання своїх посадових обовязків, що передбачені цією посадовою інструкцією, - в межах, визначених діючим законодавством України; за завдання матеріальної шкоди в межах, визначених діючим цивільним законодавством та законодавством про працю України (а.с. 12-14). Таким чином, суд приходить до переконання, що внаслідок неналежного виконання відповідачем передбачених вищевказаними Договором і Посадовою інструкцією обовязків по зберіганню матеріальних цінностей, у даному випадку брухт кольорових та чорних металів, позивачу була завдано прямої дійсної шкоди в розмірі 126841,82 грн., яка підлягає безумовному відшкодуванню. При цьому правом БМЕУ №5 є визначення розміру суми відшкодування завданого збитку, в даному випадку частково. Суд не бере до уваги твердження представника відповідача в частині того, що посаду відповідача не передбачено Переліком посад і робіт, які заміщуються або виконуються робітниками з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, які були передані їм для зберігання, обробки, продажу, перевезення або застосування в процесі виробництва №447/24. Однак, даним нормативним документом передбачено, вид робіт які виконував [PERSON], а саме роботи по прийому на зберігання, зберігання матеріальних цінностей на складах. Не заслуговують також на увагу суду заперечення представника відповідача в тій частині, що не надано жодного документу про передачу спірних матеріальних цінностей [PERSON] в підзвіт, на час відпустки і хвороби його обовязки виконувала інша особа. Згідно розписки останнього до початку проведення інвентарізації всі видаткові та прибуткові документи на товарно-матеріальні цінності здані в бухгалтерію і всі товарно-матеріальні цінності, що поступили на його відповідальність, оприбутковані, а ті, що вибули, списані (а.с. 68-74). Суд також не бере до уваги твердження представника відповідача в частині того, що невірно визначено розмір завданої позивачу шкоди та порівняльна відомість від 06.07.2015 р. не відповідає дійсності. Судом було запропоновано останньому провести по справі судово-товарознавчу експертизу, на що було отримано відмову. [PERSON] був ознайомлений з порівняльною відомістю результатів інвентарізації товарно-матеріальних цінностей від 01.07.2015 р., інвентарізаційними описами товарно-матеріальних цінностей під розпис, за наслідками чого будь-яких претензій до інвентарізаційної комісії не мав (а.с. 16-17, 68-74). Більше того, як вбачається з пояснень відповідача, він частково визнав свою вину щодо неналежного виконання обовязків по зберіганню ввірених йому матеріальних цінностей (а.с. 89). Що стосується заперечень представника останнього, що позивачем не було забезпечено умови для зберігання вказаних цінностей, то суд їх також не приймає до уваги, оскільки на підтвердження цього не надано жодного доказу. Як пояснив представник відповідача, [PERSON] з даного приводу до адміністрації БМЕУ №5 не звертався. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивач слід стягнути 1218 грн. судового збору пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: approved