Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

вчервні 2019 року позивач Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.07.2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву. Згідно ст. 279 ЦПК України суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 26.05.2010 року, між ПАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк", та [PERSON] , укладено кредитний договір № б/н від 26.05.2010 року відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 18000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Даний договір був укладений на підставі Анкети-Заяви позичальника, "Умов та правил надання банківських послуг", "Правил користування платіжною картою" та "Тарифів Банку". Відповідач своїм підписом підтвердила згоду на те, що підписана Анкета-Заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною картою" та "Тарифами Банку" складає між нею та АТ КБ "ПриватБанк" Договір про надання банківських послуг, про що свідчить її особистий підпис у заяві. Відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг, відповідач надав згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, що дає право позивачу у будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Тобто, перед укладенням спірного договору відповідач була повідомлена з умовами надання кредитної картки, умовами кредитування та тарифами банку. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошті позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Заявою від 26.05.2010 року передбачені умови надання послуги: сума кредитного ліміту, базова процентна ставка, строк дії кредитного ліміту, порядок погашення заборгованості. Своїм підписом відповідач підтвердила факт отримання нею повної інформації у письмовому вигляді про умови кредитування у ПриватБанку, можливість ознайомитись з нарахованими відсотками на банківському сайті позивача, а також його місцезнаходження. АТ КБ "ПриватБанк" належним чином виконав всі покладенні на нього обов`язки, згідно умов Договору, що не спростовано відповідачем та доказів цьому не надано. [PERSON] в порушення умов укладеного Договору, свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплату комісій на умовах, передбачених цим Договором, перед АТ КБ "ПриватБанк" не виконувала, що й призвело до виникнення заборгованості. Відповідно до ст. 611 ч. 1 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ч. 1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов`язання. Зазначені вимоги відповідач на час розгляду справи у суді також не виконала. Зобов`язання повинні виконуватись належним чином, згідно з вимогами договору та у встановлений строк, що передбачено ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України. Станом на 05.06.2019 року виникла заборгованість в сумі 43914,20 грн.. Вказана заборгованість складається із: 22924,46 гривень - заборгованість за кредитом; 18322,40 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 100,00 гривень - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень 00 копійок - штраф (фіксована частина); 2067,34 гривень - штраф (процентна складова). Суд погоджується, що станом на 05.06.2019 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить - 22924,46 гривень - заборгованість за кредитом; 18322,40 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом. Таким чином суд вважає, що вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Щодо стягнення пені та штрафів за порушення виконання умов договору суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Судом встановлено, що позивачем АТ КБ "ПриватБанк" застосовано до відповідача два види відповідальності за порушення зобов`язань у вигляді комісії у розмірі 100,00 грн. та штрафу (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн., штрафу (процентна складова) у розмірі 2067,34 грн.. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. п.п. 1.1.5.21, 1.1.5.25 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, згідно з п.п. 1.1.5.20, 2.1.1.12.7.4, 2.1.1.12.8.1 Умов та правил надання банківських послуг - передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов`язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування. Враховуючи зазначене, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року (справа №6-2003цс15) та від 11.10.2017 (справа №347/1910/15-ц). На підставі викладеного суд не вбачає правових підстав для задоволення вимог Банку в частині одночасного стягнення з відповідача штрафу в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та штрафу в розмірі 2067,34 грн. (процентна складова) за кредитним договором, проте суд вважає необхідним стягнути з відповідача пеню, передбачену 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг. Відтак позов підлягає до часткового задоволення. Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд керується ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивачасплачені судові витрати по справі. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку ч. 4 ст. 268 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial