Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

Позивач звернулася у суд із зазначеним позовом і свої доводи мотивувала тим, що [INFO] року помер її брат [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку, загальною площею 9,0357 га, розташованої на території Іванівської сільської ради Волноваського району, Донецької області, призначеної для ведення товарного сільскогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] на праві власності на земельну ділянку, згідно Державного акта серія [NUMBER], на підставі свідотцтва про право на спадщину за законом від 02.04.2009 року № 1-982, та земельна ділянка загальною площею 0,2617 га, розташованої на території Іванівської сільської ради Волноваського району, Донецької області, призначеної для ведення товарного сільскогосподарського виробництва, яка належала на праві власності на земельну ділянку згідно Державного акта серія [NUMBER] [PERSON] на підставі свідотцтва про право на спадщину за законом від 02.04.2009 року № 1-982. Вона є єдиним спадкоємцем після смерті брата, сім"ї у нього не було, батьки їх померли. Відповідачка є тіткою померлого. Спадкову справу в нотаріальній конторі не відкривала, у зв'язку з втратою оригіналів правовстановлюючих документів, залишилися лише копії Державних актів на земельні ділянки. Тому позивач просила суд визнати за нею право власноті на земельні ділянки. Позивач надала заяву у якій просить справу розглянути без її участі, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає. Суд вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Земельна ділянка загальною площею 9,0357 га, розташованої на території Іванівської сільської ради Волноваського району, Донецької області, призначеної для ведення товарного сільскогосподасрького виробництва належала [PERSON] на праві власності на земельну ділянку, згідно Державного акта серія [NUMBER] на підставі свідотцтва про право на спадщину за законом від 02.04.2009 року № 1-982(а.с.8). Земельна ділянка загальною площею 0,2617 га, розташованої на території Іванівської сільської ради Волноваського району, Донецької області, призначеної для ведення товарного сільскогосподасрького виробництва належала [PERSON] на праві власності на земельну ділянку, згідно Державного акта серія [NUMBER], на підставі свідотцтва про право на спадщину за законом від 02.04.2009 року № 1-982. (а.с.7). З свідотцтва про народженння [PERSON], [INFO], серія [NUMBER] вбачається, що його батьками були [PERSON] та [PERSON].(а.с.4). З свідотцтва про народженння [PERSON], [INFO], серія [NUMBER] вбачається, що її батьками були [PERSON] та [PERSON].(.а.с.4). З наданого роз"яснення приватного нотаріуса Волноваського районного нотаріального округу Гончарова Миколи Леонідовича № 238/01-16 від 09.09.2015 року вбачається, що у зв"язку з відсутністю оригинала правовстановлюючого документа на земельні ділянки у видачі свідотцтва про право на спадщину буде відмовлено.(а.с.9) Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] року.(а.с.6). Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив відмову від неї. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" та за нормою ч. 1 ст. 1258 ЦК України, справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування", якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.37 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року " Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", з урахуванням положень ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК власник майна має право пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.18 п.є Постанови ПВСУ від 16.04.2004 року № 7 " Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" не може здійснюватися право власності за судовими рішеннями на земельні ділянки, які перебувають у власності громодяндля ведення товарного сільскогосподарського виробництва, а також земельних часток/паїв/, крім передачі їх у спадщину. Відповідно ст.81 ч.1, п.г. ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, шляхом визнання за [PERSON] права власності на земельну діляну, загальною площею 9,0357 га, та 0,2617 га розташованих на території Іванівської сільської ради Волноваського району, Донецької області, призначених для ведення товарного сільскогосподасрького виробництва, На стягнення судових витрат позивач не наполягає. На підставі ст. 328, 392, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved