Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

26 березня 2015 року, позивач ПАТ "Державний Ощадний банк України" в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 44811,91 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 13 липня 2007 року між відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії Великомихайлівське відділення №3170 АТ "Ощадбанк" та [PERSON] укладено кредитний договір № 1036 на суму 20000 грн. на 120 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 13.07.2017 року та сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 20% річних. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та [PERSON] 13.07.2015 року укладено договір поруки № 1, згідно умов якого, поручитель [PERSON] зобов'язується перед АТ «Ощадбанк» відповідати солідарно у повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобов'язання за кредитним договором, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. Також, відповідно до положень договору поруки, у разі порушення боржником виконання зобов'язання кредитор має право вимагати від поручителя виконання зобов'язання боржника перед кредитором, згідно з умовами кредитного договору в порядку передбаченому цими договорами. Пунктами 3.1.-3.2. договору поруки передбачено, що поручитель відповідає по зобов'язаннях перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Солідарні боржники залишаються зобовязаними перед кредитором до тих пір, поки всі зобовязання за кредитним договором не будуть виконані повністю. Оскільки, встановлені кредитним договором терміни повернення наданого кредиту (основної суми) та терміни сплати відсотків за кредит відповідачкою не дотримуються, просять стягнути з [PERSON] заборгованість, яка станом на 20.02.2015 р., складає - 44 811,91 гривень, з яких: строковий основний борг по кредиту - 4\~999,70 грн.; прострочений основний борг по кредиту - 13\~172, 82 грн.; прострочені проценти за користування кредитом - 15\~634,89 грн.; пеня за прострочений основний борг по кредиту - 2\~765,96 грн.; пеня за прострочені проценти за користування кредитом - 3002,17 грн.; інфляційні втрати від прострочених сум за кредитом 1 310,26 грн.; інфляційні втрати за несвоєчасну сплату процентів - 3\~680,12 грн.; 3 % річних за несвоєчасне погашення кредиту 245,99 грн., а також судовий збір у розмірі 448,11 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, задовольнити позовні вимоги з урахуванням уточнення позовних вимог та стягнути з [PERSON] на користь ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором, яка станом на 07.05.2015 року складає 47180,09 грн., з яких: строковий основний борг по кредиту - 4\~999,69 грн.; прострочений основний борг по кредиту - 13\~672, 83 грн.; прострочені проценти за користування кредитом - 16\~543,50 грн.; пеня за прострочений основний борг по кредиту 3415,74 грн.; пеня за прострочені проценти за користування кредитом 3792,90 грн.; інфляційні втрати від прострочених сум за кредитом 1 310,26 грн.; інфляційні втрати за несвоєчасну сплату процентів - 3\~680,12 грн.; 3 % річних за несвоєчасне погашення кредиту 245,99 грн, та судовий збір у розмірі 448,11 грн. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, але від неї через канцелярію суду надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу у її відсутність, зазначивши врахувати надані в заперечені доводи. Третя особа [PERSON] та його представник, в судове засідання не зявилися, однак від представника до суду надійшла заява, в якій він просить відмовити позивачеві в задоволенні уточнених позовних вимог позивача, посилаючись на доводи викладені в запереченні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Великомихайлівське відділення №3170 та [PERSON] було укладено кредитний договір №1036 від 13.07.2007 року, відповідно до якого [PERSON] отримав кредитні кошти в сумі 2000,00 грн. на 120 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 13.07.2017 року та сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 20% річних. Як встановив суд, в порушення взятих на себе договірних кредитних зобовязань, встановлені кредитним договором терміни повернення наданого кредиту (основної суми) та терміни сплати відсотків за кредит [PERSON] не дотримуються, у звязку з чим станом на 07.05.2015 року заборгованість за кредитним договором згідно розрахунку наявного в матеріалах справи складає: 47180,09 грн., з яких: строковий основний борг по кредиту - 4\~999,69 грн.; прострочений основний борг по кредиту - 13\~672, 83 грн.; прострочені проценти за користування кредитом - 16\~543,50 грн.; пеня за прострочений основний борг по кредиту 3415,74 грн.; пеня за прострочені проценти за користування кредитом 3792,90 грн.; інфляційні втрати від прострочених сум за кредитом 1 310,26 грн.; інфляційні втрати за несвоєчасну сплату процентів - 3\~680,12 грн.; 3 % річних за несвоєчасне погашення кредиту 245,99 грн. Відповідно до кредитного договору, кінцевим терміном повернення кредиту є 13.07.2017 року Також судом встановлено, що Відкрите акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" утворено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 травня 1999 р. № 876 «Про деякі питання управління Державним спеціалізованим комерційним ощадним банком України» шляхом перетворення Державного спеціалізованого комерційного Ощадного банку України у відкрите акціонерне товариство з метою створення умов для більш ефективної реалізації державою своїх прав власника і функцій держави. Засновником банка є держава в особі Кабінету Міністрів України і державі належить 100% акцій на всю суму статутного фонду. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про банки і банківську діяльність" та статуту банку держава здійснює і реалізує повноваження власника щодо акцій, які їй належать у статутному капіталі банку через органи управління банком - наглядову раду банку, яка здійснює контроль за діяльністю банку з метою збереження залучених у вклади грошових коштів, забезпечення їх повернення вкладникам і захисту інтересів держави як акціонера державного банку. Відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» та згідно постанови Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2011 року № 502 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2003 р. № 261», 07 червня 2011 року проведено державну реєстрацію зміни до Статуту ВАТ «Ощадбанк» відповідно до яких змінено назву Відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» на Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України». Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» та статуту банку, держава здійснює і реалізує повноваження власника щодо акцій, які їй належать у статутному капіталі банку через органи управління банком - наглядову раду банку, яка здійснює контроль за діяльністю банку з метою збереження залучених у вклади грошових коштів, забезпечення їх повернення вкладникам і захисту інтересів держави як акціонера державного банку. Станом на день розгляду справи судом, [PERSON] не погасив наявну станом на 07.05.2015 року заборгованість за кредитним договором № 1036 від 13.07.2007 року, таким чином, порушив умови вказаного кредитного договору. Крім того, судом встановлено, що з метою забезпечення зобов'язань [PERSON] за кредитним договором №1036 від 13.07.2007 року між ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Великомихайлівське відділення №3170 та відповідачкою [PERSON], було укладено договір поруки від 13.07.2007 року, згідно якого [PERSON], взяла на себе зобов'язання відповідати перед банком солідарно у повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобов'язання за кредитним договором, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. Пунктами 3.1.-3.2. договору поруки передбачено, що поручитель відповідає по зобов'язаннях перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Солідарні боржники залишаються зобовязаними перед кредитором до тих пір, поки всі зобовязання за кредитним договором не будуть виконані повністю. Згідно ч.1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до положень договору поруки, у разі порушення боржником виконання зобов'язання кредитор має право вимагати від поручителя виконання зобов'язання боржника перед кредитором, згідно з умовами кредитного договору в порядку передбаченому цими договорами (п. 2.1. договору поруки). На підставі ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом та ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності з вимогами ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до положень ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Тож, відповідно до договору поруки відповідачка [PERSON] взяла на себе зобовязання перед позивачем відповідати по зобовязанням [PERSON], які виникають з умов кредитного договору і полягають у поверненні кредиту. Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На разі, відповідно до п.3.3 договору поруки, укладеному між позивачем та [PERSON], в разі невиконання або неналежного виконання поручителем зобовязань, що передбачені п.2.3 цього договору, поручитель сплачує кредитору штраф в розмірі 0,3 % від суми несплаченого платежу. \~\~Як з`ясував суд, ані вказаний вище кредитний договір, ані договір поруки, зазначений вище - не були визнані судом незаконними чи такими, що порушують будь-чиї інтереси та є дійними на сьогодні і ніким не були оскаржені. До того ж, згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За таких обставин, суд критично ставиться до вимог позивача щодо сплати [PERSON] 3 % річних за несвоєчасне погашення кредиту, оскільки вищевказаним договором вже встановлений розмір процентів за прострочення виконання грошового зобовязання. Тому враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову в частині стягнення 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 265,05 грн. слід відмовити та стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість по кредиту в сумі - 46915,04 грн., з яких: строковий основний борг по кредиту - 4\~999,69 грн.; прострочений основний борг по кредиту - 13\~672, 83 грн.; прострочені проценти за користування кредитом - 16\~543,50 грн.; пеня за прострочений основний борг по кредиту 3415,74 грн.; пеня за прострочені проценти за користування кредитом 3792,90 грн.; інфляційні втрати від прострочених сум за кредитом 1 310,26 грн.; інфляційні втрати за несвоєчасну сплату процентів - 3\~680,12 грн. Крім того, відповідно \~до ст.88 ЦПК України, з відповідачки [PERSON], слід стягнути понесені позивачем судові витрати в сумі 448,11 грн.

Outcome: partial