Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "Приватбанк" звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свій позов мотивує тим, що згідно кредитного договору від 08.07.2010 року відповідач [PERSON] отримала в ПАТ КБ "Приватбанк" кредит в сумі 800 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік . За умовами кредитного договору відповідач був зобов'язаний кожного місяця здійснювати часткове погашення основної суми. Через неналежне виконання зобов'язань за кредитним договором, станом на 30.09.2017 року заборгованість відповідача за основною сумою боргу складає 370,93 гривень, по процентам за користування кредитом 12349,01 гривень, за пенею та комісією 3250 гривень, а також нараховані штрафи в розмірі 500 гривень(фіксована складова) та 798,50 гривень(процентна складова), вказану заборгованість позивач і просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просить суд стягнути з відповідача борг за кредитним договором, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причин неявки в судове засідання не повідомив, заперечень проти позову не надав. Згідно 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, з'ясувавши обставини справи дослідивши надані докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладено кредитний договір від 08.07.2010 року відповідно до якого відповідач [PERSON] отримала в ПАТ КБ "Приватбанк" кредит в сумі 800 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік(а.с.6-31). Згідно розрахунку заборгованості встановлено, що загальна заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ "Приватбанк" станом на 30.09.2017 року за кредитним договором складає:17268,44грн.(а.с. 4-5). Із змісту ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або дострокова зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України умовами кредитного договору є обов'язок кредитодавця надати грошові кошти позичальнику, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що вимоги позивача ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В зв'язку з задоволенням позову сплату судових витрат суд покладає на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved