Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 27 серпня 2013 року між нею та відповідачем укладено договір банківського вкладу «Швейцарський Постійний Піврічний» № 639050/2013. 29 вересня ПАТ «ВАБ» перерахував грошові кошти з депозитного рахунку на поточний рахунок. Згідно умов наведеного договору, позивач розмістила на вкладному рахунку 2000 доларів США, за стандартною ставкою за вкладом в розмірі 9 % річних. Розмір відсотків за період з 27 серпня 2013 року по 27 вересня 2014 року становить: 2000 доларів США х 9 % х 396 днів : 365 днів : 100 % = 195,28 доларів США. 10 жовтня 2014 року вона звернулась до відповідача з письмовою заявою, в якій просила видати їй грошові кошти за вказаним договором банківського вкладу готівкою в повному обсязі. Однак на даний момент гроші їй не повернуто. Таким чином, відповідач не виконує свої обов'язки, та порушує її права. 06 листопада 2014 року вона отримала від банку грошові кошти за вказаним вище договором в сумі 70 доларів США, та 11 листопада 2014 року в сумі 63 долари США, отже заборгованість відповідача за відсотками перед нею становить 65,28 долари США. Зазначає, що банком порушено строк виконання її доручення щодо виплати грошових коштів, які складаються з суми вкладу в розмірі 2000 доларів США та відсотків в розмірі 65,28 долари США. Тому, просить суд стягнути з ПАТ «ВАБ» суму вкладу у розмірі 2000 доларів США, відсотків за вкладом у розмірі 65,28 долари США та пеню, що складає 0,1 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. У судовому засіданні позивач та її представник, заявлені вимоги підтримали, просили задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на вимоги викладені у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте надав суду заперечення, в якому просив відмовити [PERSON] у задоволенні її позовних вимог, а справу розглянути у його відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог [PERSON] та вважає за належне задовольнити їх у повному обсязі, з наступних підстав. У судовому засіданні із достовірністю встановлено, що 27 серпня 2013 року між позивачем [PERSON] та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» укладено договір банківського вкладу «Швейцарський «Постійний» Піврічний» № 639050/2013 (а.с. 5). Частиною першою статті 1058 Цивільного кодексу України закріплено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно п. 1.1 наведеного Договору, його предметом є розміщення вкладником в Банку строкового вкладу на умовах депозитного продукту «Швейцарський «Постійний» в доларах США на строк 13 місяців, з дня укладення договору, з виплатою процентів по закінченню строку дії вкладу. Для обліку вкладу банком відкрито на ім'я вкладника рахунок № 26357040800635, код Банку 380537. Відповідно до п. 1.3 Договору, сума початкового вкладу становить 2000 доларів США. У відповідності до п. 1.5 Договору, виплата процентів, нарахованих на вклад за ставкою 9 % річних. Здійснюється згідно з умовами договору та Правил. Зазначена в цьому пункті ставка стосується виключно першого строку дії вкладу та може бути змінена для випадків переукладення договору на новий строк на умовах, зазначених в Правилах. Згідно ч. 1 ст. 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Розмір відсотків за укладеним між сторонами Договором банківського вкладу становить 195,28 доларів США, виходячи з наступного розрахунку: 2000 доларів США х 9 % річних х 396 днів дії вкладу : 365 днів : 100 % = 195,28 доларів США. Пунктом 1.7 Договору встановлено дату вимоги вкладником вкладу - 27 вересня 2014 року. Дата вимоги вкладником пролонгованого вкладу - дата, що співпадає з першим днем по закінченні кожного наступного строку від дати укладення договору. Умови пролонгації вкладу для кожного окремого депозитного продукту оголошені на сайті банку. Підписавши наведений Договір банківського вкладу, позивач погодився з викладеною пропозицією Банку щодо розміщення вкладником вкладу на умовах, встановлених цим договором та Правилами, доступними на інформаційних стендах в приміщенні відділень Банку, а також на сайті Банку. Уклавши договір, сторони підтвердили досягнення згоди за усіма істотними умовами, які викладені в цьому Договорі та Правилах. Як вбачається з копії квитанції № 1160124 від 27 серпня 2013 року, позивачем [PERSON] внесено кошти на вклад у розмірі 2000 доларів США готівкою (а.с. 7). Згідно ч. 1 ст. 1059 ЦК України, договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). У зв'язку з відмовою позивача [PERSON] від можливості пролонгації вкладу сторони уклали Додатковий договір до Договору банківського вкладу «Швейцарський «Постійний» Піврічний» № 639050/2013 (а.с. 6). За умовами Додаткового договору, у тексті Договору, а також усіх додаткових договорах/угодах до нього, вважати такими, що призупинили свою дію, всі умови щодо можливості автоматичної пролонгації вкладу, вирахувана до умов Договору, є останнім днем розміщення вкладу, і при її настанні до відносин сторін застосовуються відповідні положення договору. Інші умови Договору не змінені цим Додатковим договором, залишаються незмінними. Додатковий договір є невід'ємною частиною Договору. Зважаючи на викладене, Договір банківського вкладу, укладений 27 серпня 2013 року між сторонами, припинив свою дію 27 вересня 2014 року. У зв'язку із закінченням дії Договору, 29 вересня 2014 року ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» перерахував грошові кошти з рахунку позивача на поточний рахунок. З метою отримання грошових коштів банківського вкладу разом з відсотками, належних [PERSON], остання звернулась до відповідача із відповідною заявою від 10 жовтня 2014 року (а.с. 10), в якій просила видати готівкою через касу ПАТ «Всеукраїнського акціонерного банку» депозитний вклад «Швейцарський «Постійний» Піврічний» за Договором № 639050/2013, дія якого скінчилась 27 вересня 2014 року, які в теперішній час знаходяться на поточному рахунку та їх розмір становить 2000 доларів США. На виконання наведеної заяви, відповідачем здійснено наступні виплати: 06 листопада 2014 року на суму 70,00 доларів США та 11 листопада 2014 року на суму 63,00 долари США, - що підтверджується копіями квитанцій (а.с. 8, 9). У відповідності до ч. 2 ст. 1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що Банком порушено вимоги діючих норм цивільного законодавства, що регулює відносини, що виникають з договорів банківських вкладів. Стаття 526 та 530 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 3.3 гл. 3 «Порядку повернення банками грошових коштів і банківських металів та сплата процентів за договорами банківського вкладу (депозиту)», Постанови Національного банку України № 516 від 03 грудня 2003 року «Про затвердження Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами», за договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. З огляду на викладене, сума що підлягає виплаті на користь позивача, з урахування вже проведених виплат становить, 2065,28 доларів США. У відповідності до ч. 3 ст. 1058 ЦК України, до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Частиною першою статті 1066 Цивільного кодексу України закріплено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Стаття 1068 ЦК України передбачає обов'язок Банка вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в України» визначаються визначає загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків (далі - платіжні системи) в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлює відповідальність суб'єктів переказу, а також визначає загальний порядок здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами. Пунктом 32.2 статті 32 наведеного Закону закріплено, що у разі порушення банком, що обслуговує платника, встановлених цим Законом строків виконання доручення клієнта на переказ цей банк зобов'язаний сплатити платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10 відсотків суми переказу, якщо інший розмір пені не обумовлений договором між ними Таким чином, у зв'язку з порушенням ПАТ «Всеукраїнським акціонерним банком» строків виплати вкладу та інших належних до виплати грошових сум, з відповідача підлягає стягненню сума пені у розмірі 2936,75 грн., з розрахунку: · 2065,28 доларів США х 0,1 % за кожен день прострочення виплати : 100 % = 2,06528 доларів США за кожен день прострочення; · 2,06528 доларів США за кожен день прострочення х 16,73 грн. (встановлений курс НБУ станом на 05 лютого 2015 року) = 34,55 грн. за кожен день прострочення; · 34,55 грн. х 85 днів прострочення = 2936,75 грн. Так, пунктом 10 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року встановлено, що Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу, а статтею 192 ЦК передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Отже, банк як фінансова установа, отримавши у встановленому законом порядку (статті 19, 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність") банківську та генеральну ліцензії на здійснення валютних операцій або письмовий дозвіл на здійснення операцій із валютними цінностями, який до переоформлення Національним банком України відповідних ліцензій на виконання вимог пункту 1 розділу II Закону України від 15 лютого 2011 року № 3024-VI "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків" є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, має право здійснювати операції іноземній валюті (пункт 2 статті 5 Декрету про валютне регулювання). Разом із тим як за пред'явлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. Крім того, пунктом 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року, У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК, частина третя статті 533 ЦК; Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю"). Таким чином, судом встановлено обставини, що свідчать про порушення банком норм закону, якими визначено обов'язковість повернення грошових коштів банківського вкладу за вимогою вкладника, у зв'язку позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного, та

Outcome: approved