Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-22 00:00:00

Позивач у серпні 2014 року звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON],\~[PERSON] про\~стягнення суми\~заборгованості за\~кредитним договором № 209/08-ФЛ від 18.04.2008 в сумі 1\~195\~743 грн. 97 коп. грн., та сплачений судовий збір у розмірі 3654 грн. 00 коп. В обґрунтування своїх вимог Позивач зазначив, що 18.04.2008 року між Відкритим акціонерним товариством [PERSON] "Фінанси та Кредит" (реорганізованим в ПАТ [PERSON] "Фінанси та Кредит") та Відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 209/08-ФЛ про надання кредиту у розмірі 85 000,00 дол. США зі сплатою процентів зазначених у п. 4.1 [PERSON] кредиту, який [PERSON] зобов'язався повернути у повному обсязі в строк до 10.04.2015 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань Відповідача [PERSON] між ВАТ [PERSON] "Фінанси та Кредит" та [PERSON] (Поручитель) був укладений договір поруки № 209/08/02 від 18.04.2008 року. Відповідно до договору поруки, Поручитель зобов'язується перед Кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором № 209/08-ФЛ від 18.04.2008 року укладеним між ВАТ [PERSON] "Фінанси та Кредит" та [PERSON], відповідно до якого Відповідачу наданий кредит у розмірі 85000,00 дол. США. строком до 10.04.2015 року, зі сплатою процентів визначених у п. 4.1.1 цього [PERSON]. Проте, в порушення умов договору відповідач [PERSON] зобовязання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2014 року позовна заява Публічного акціонерного товариства [PERSON] "Фінанси та Кредит" до [PERSON],\~[PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором була задоволена у повному обсязі. Ухвалою суду від 14 травня 2015 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2014 року за позовною заявою\~ Публічного акціонерного товариства [PERSON] "Фінанси та Кредит" до [PERSON],\~[PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2015 року позовна заява Публічного акціонерного товариства [PERSON] "Фінанси та Кредит" до [PERSON],\~[PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором була задоволена. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2016 року рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2015 року змінено. Стягнено з [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства [PERSON] «Фінанси та Кредит» суму кредитної заборгованості: по тілу кредиту - 46933,72 доларів США, що за курсом НБУ на 15.07.2014 року становить: 549124,52 грн., пеня - 60000 грн., а всього вважати стягнутою суму кредитної заборгованості 609124,50 грн., стягнуту суму відсотків - 930,07 дол. США - виключено із резолютивної частини. Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 березня 2017 року Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2015 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. При новому розгляді справи\~ позовні вимоги позивачем були уточнені. Відповідно до уточненої позовної заяви позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів прострочену заборгованість за тілом кредиту в сумі 47861,65 доларів США, прострочену заборгованість по процентам в сумі 23347,30 доларів США, борг по пені в сумі 1\~909\~029,00 гривень, який є співрозмірним розміру загального боргу по тілу кредиту та процентів, витрати на судовий збір в сумі 57270,87 гривень (в тому числі судовий збір, сплачений у 2014 році в сумі 3654,00 грн. В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив їх задовольнити. Представник відповідача\~[PERSON] [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Вказала, що направивши 11 травня 2010 року на адресу позичальника [PERSON] лист №2-4.1/2100 з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості, [PERSON] фактично змінив строк виконання зобовязання за кредитним договором з 10 квітня 2015 року на 25 травня 2010 року у звязку з чим просила суд застосувати строк позовної давності. Відповідач [PERSON]\~в судове засідання не зявилася. Про час і місце слухання справи була повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення. Про причини неявки суд не повідомила. Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача [PERSON], дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.04.2008 року між Відкритим акціонерним товариством [PERSON] "Фінанси та Кредит" (реорганізованим в ПАТ [PERSON] "Фінанси та Кредит") та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 209/08/ФЛ. Відповідно до п.2.1 [PERSON] надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності Кредитні ресурси в сумі 85000,00 дол. США з оплатою за процентними ставками, встановленими п.4.1 цього [PERSON]. Згідно з п. 2.2. [PERSON] кредиту, для надання кредитних ресурсів та обліку залишку заборгованості за наданими Кредитними ресурсами [PERSON] відкриває Позичальнику Позичковий рахунок № 2203.0.00.14955.01. Відповідно до п. 2.3 Кредитного договору, Кредитні ресурси отримані позичальником за цим [PERSON] використовуються за цільовим призначенням: для придбання автомобіля марки HUMMER H-2, 2007 року випуску. Згідно з п. 3.2 Кредитного договору, Позичальник зобов'язується повність повернути Кредитні ресурси, отримані за цим [PERSON] до 10 квітня 2015 року. Погашення проводиться шляхом зарахування відповідної суми на Позичковий рахунок. Відповідно до п. 4.7 Кредитного договору, сторони підписанням цього [PERSON] домовилися, що у випадку непогашення, несвоєчасного погашення або погашення не в повному обсязі трьох поспіль Щомісячних платежів по погашенню позичкової заборгованості та/або процентів за користування Кредитними ресурсами, за користування Кредитними ресурсами застосовується процентна ставка у розмірі 15,5% річних та подальше нарахування процентів проводиться за вказаною новою процентною ставкою, починаючи з одинадцятого числа місяця, в якому позичальник не сплатив або несвоєчасно сплатив або сплатив не в повному обсязі третій поспіль вищезазначений платіж. Згідно до п. 6.1 [PERSON] Кредиту, за прострочення повернення Кредитних ресурсів та/або сплати процентів, Позичальник сплачує Банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. З метою забезпечення виконання зобов'язань Відповідача [PERSON] між ВАТ [PERSON] "Фінанси та Кредит" та [PERSON] був укладений договір поруки № 209/08/02 від 18.04.2008 року. Відповідно до договору поруки, Поручитель зобов'язується перед Кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором № 209/08-ФЛ від 18.04.2008 року, укладеним між ПАТ [PERSON] "Фінанси та Кредит" та [PERSON], відповідно до якого Відповідачу наданий кредит у розмірі 85 000,00 дол. США. строком до 10.04.2015 року, зі сплатою процентів визначених у п. 4.1 цього [PERSON]. Згідно з п. 1.3 [PERSON] поруки, Поручитель свідчить, що він ознайомлений із Кредитним договором та [PERSON] про відкриття кредитної лінії та погоджується з їх умовами. Відповідно до п. 2.1 [PERSON] поруки, у випадку невиконання Боржником зобов'язань за кредитним договором та/або [PERSON] про відкриття кредитної лінії, Боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно з п. 2.2 [PERSON] поруки, Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й Боржник, у т.ч. по основному боргу, сплаті щомісячних процентів і підвищених процентів, сплаті комісійної винагороди; сплаті неустойки по основному боргу та процентам, а також по відшкодуванню всіх збитків. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання.\~\~ Статтею 627\~ЦК України передбачено, що відповідно до ст.\~6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, вибору контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ч.1,3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно зі ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Постановою Національного банку України №612 від 17.09.2015 року АТ «Банк « Фінанси та Кредит» віднесено до категорії неплатоспроможних. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 01.09.2016 року №1703 та наказу від 01.09.2016 року за №360 змінено уповноважену особу на здійснення ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на [PERSON]. Як зазначив позивач в своїй уточненій позовній заяві, ВССУ ухвалою від 29.03.2017 року касаційні скарги банку та [PERSON] задовольнив частково, справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції та зазначив необхідність врахувати здійснені боржником платежі в серпні, вересні та листопаді 2014 року на загальну суму 1858,00 доларів США. Оскільки позов подавався ще в 2014 році і розрахунок заборгованості здійснювався станом на 15.07.2014 року, а погашення здійснювалися в серпні, вересні, листопаді 2014 року, строк повернення кредитних коштів закінчився 10.04.2015 року, борг не погашений, тому розрахунок заборгованості станом на 05.10.2017 року складає 8\~380\~850,70 грн., з яких: прострочена заборгованість по кредиту 47861,65 дол. США, що за курсом НБУ складає 1\~283\~113,64 грн.; прострочена заборгованість по сплаті процентів 23347,30 дол. США, що за курсом НБУ складає 625\~915,36 грн.; пеня в розмірі 6471 821,70 грн.; всього заборгованість 8\~380 850,70 грн. З яких просили стягнути прострочену заборгованість за тілом кредиту у сумі 47 861,65 доларів США, прострочену заборгованість по процентам в сумі 23 347,30 доларів США, борг по пені в сумі 1909029,00 гривень, який співрозмірний розміру загального боргу по тілу та процентам. Суд не може прийняти до уваги твердження представника відповідача на встановлену обставину направлення позивачем відповідачеві 11.05.2010 року письмової вимоги про дострокове погашення кредиту, що підтверджується наявністю інформацією в уточненій позовній заяві, оскільки це спростовується матеріалами справи, так ні позивачем, ні відповідачем зазначеної письмової вимоги суду не надано, крім того в судовому засіданні було встановлено, що в уточненій позовній заяві допущено технічну описку щодо направлення позивачем письмової вимоги про дострокове погашення кредиту відповідачеві 11.05.2010 року та така вимога позивачем відповідачу не направлялася. Згідно зі статтею 13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.\~\~ Відповідно до статті 12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 81\~ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Щодо заяви представника відповідача про застосування строків позовної вимоги до заявлених вимог позивача. Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Відповідно до ч. 2, 3, 4 ст. 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Із матеріалів справи вбачається, що кредитний\~ договір був укладений 18.04.2008 року, кінцевий термін погашення кредиту 10.04.2015 року, з даним\~позовом\~ [PERSON] звернувся до суду 20.08.2014 року, відповідно до наданого розрахунку заборгованості останній платіж відповідачем був здійснений в листопаді 2014 року, тому, виходячи із вищевикладеного та оцінюючи докази в їх сукупності, та беручи до уваги, що письмова вимога про дострокове погашення кредиту від 11.05.2010 року відповідачу не направлялася, тому суд не вбачає законних підстав для застосування строків позовної давності та приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, законні та є такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.141\~ЦПК України з\~відповідачів підлягають\~стягненню на\~користь позивача\~відповідно до\~задоволених позовних\~вимог в\~рівних частинахпо\~ 28635,44\~грн.\~з кожного.

Outcome: approved