Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

16.06.2021 Акціонерне Товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії-Львівського обласного управління АТ "Ощадбанк" подало до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №226-1308 від 13.11.2020 в сумі 13310,31 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що між банком та відповідачем 13.11.2020 було укладено договір про споживчий кредит №226-1308. Згідно досягнутих сторонами умов, у договорі про споживчий кредит від 13.11.2020 відповідачу надано кредит розміром 12000,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточногоповернення кредиту не пізніше 12.11.2025. Відсоткова ставка за кредитом визначена на рівні 56% річних. Вказує, що у відповідача виникла заборгованість з повернення кредиту, а тому просить стягнути суму, що вказана у позовних вимогах. Ухвалою суду від 02.08.2021 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та визначено відповідачеві строк для подання відзиву. У визначений судом строк відповідач відзиву чи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надала. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 13.11.2020 між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Львівського обласного управління АТ "Ощадбанк" та відповідачем [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит №226-1308. Відповідно до умов Договору (п. 2.2) кредит надається в загальному розмірі 12000,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 12.11.2025, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами цього Договору. Згідно п.2.3 цього Договору кредит надається на споживчі цілі. Згідно з умовами Договору, визначеними у п. 2.4.1 за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати Банку проценти в розмірі 56 процентів річних, процентна ставка є фіксованою. Повернення кредиту позичальник повинен здійснювати рівними частинами в розмірі 666,67 грн та сплачувати проценти, нараховані Банком на залишок основної суми боргу за кредитом щомісячно до 05 числа місяця, наступного за звітним, починаючи злистопада 2020 (п.3.3.3 Договору). Відповідно до п. 3.9.1 Договору, Банк має право, у випадку, якщо будуть мати місце будь-які можливі випадки невиконання позичальником та/або поручителем взятих на себе обов`язків та недотримання умов передбачених цим Договором, вимагати повернення суми кредиту, сплати всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом (разом з будь-якими іншими нарахованими сумами або сумами, що підлягають до сплати за цим Договором). Згідно з п. 8.3 Договору за порушення взятих на себе зобов`язань позичальник зобов`язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15% суми простроченого платежу. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за Договором споживчого кредиту №226-1308 від 13.11.2020 видно, що заборгованість відповідача [PERSON] перед Банком станом на 13.04.2021 становить 13310,31 грн, з яких: 11430,20 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом), 1813,83 грн. - проценти за користування кредитом, 51,51 грн. - загальна сума 3% річних, 14,77 грн. - втрати від інфляції. Відтак суд встановив, що між сторонами у справі виникли правовідносини у сфері кредитування, які регулюються нормами Розділу І «Загальні положення про зобов`язання» та Главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань Книги п`ятої «Зобов`язальне право» Цивільного кодексу України. Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступних мотивів та положень закону. Згідно з ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ч.1\~ст.1055 ЦК України\~кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до частин 1, 2\~ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч.1\~ст.1056-1 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно з ч.1\~ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.1\~ст.1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму\~відповідно до\~ст. 625 цього Кодексу. Як видно з матеріалів справи, Договір про споживчий кредит №226-1308 від 13.11.2020 містить анкетні дані відповідача [PERSON] , підписаний ним, що свідчить про те, що відповідач ознайомлений з текстом Договору, його умовами, тарифами, погодився на всі умови Договору, зокрема щодо встановленого кредиту в розмірі 12 000 грн., процентної ставки, яка є фіксованою і складає 56% річних за користування кредитними коштами. Відтак позивачем доведено, що між Банком та відповідачем було укладено Договір споживчого кредиту, а також доведено, що відповідач був повідомлений про умови кредитування, зокрема, ознайомлений з розміром кредиту, відсотковою ставкою за процентами. Водночас суд встановив, що позивач виконав свої обов`язки за умовами Договору кредитування, надавши кредитні кошти відповідачу, а відповідач у свою чергу свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, що призвело до виникнення заборгованості, а отже позивач вправі вимагати виконання ним, як боржником, зобов`язання щодо повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, відсотків, пені. Враховуючи те, що судом встановлено факт укладення між сторонами кредитного договору, встановлено факт отримання та користування відповідачем коштами за цим договором та факт їх неповернення у відповідності до умов договору та у строки визначені сторонами, тому суд дійшов висновку про підставність позову щодо стягнення суми заборгованості за кредитом та відсотками. Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитного договору, докази зворотного у суду відсутні. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошове зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити\~суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання за кредитним договором, що доведено позивачем належними та допустимими доказами, а тому законом зобов`язаний сплатити\~суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, що становить 14,77 грн. Що стосується стягнення з відповідача 205,48 грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу, 30,65 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, то суд вважає, що такі вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно договору про споживчий кредит було визначено розмір процентів за користування кредитними коштами, які є фіксованими і складають 56,00 % річних за користування кредитними коштами, а строк дії договору до листопада 2025 року. Відповідно до правового аналізу Великої Палати Верховного суду України - право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Оскільки розмір 3% річних, який просить стягнути позивач, нараховано за час дії кредитного договору, а окремого розрахунку 3% річних, після пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України позивачем не надано, то у задоволенні такої вимоги необхідно відмовити. Крім того, як видно з розрахунку 3% річних, такі нараховано на суму боргу, в тому числі на відсотки за користування кредитом. Суд вважає, що нарахування відсотків на відсотки, чинним законодавством не передбачено. За таких обставин у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача в користь позивача 3 % річних за несвоєчасне\~погашення основного\~боргу та 3 % річних за несвоєчасне\~погашення процентів\~за користування\~кредитом потрібно відмовити. Тому суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з наступного Судові витрати в цій справі складаються з судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволених вимог позивача, на відповідача покладаються судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2261,21 грн за подання позовної заяви позивачем (на підставі ставок, що діяли на момент вчинення процесуальної дії) і підлягають стягненню в користь позивача.

Outcome: partial