Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Черкаське обласне управління АТ "Ощадбанк" (далі - позивач) звернулося до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30 липня 2020 року між АТ "Державний ощадний банк України" та [PERSON] на умовах публічної оферти, було укладено заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (далі - ДКБО). В рамках даного договору відповідачу було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] на умовах тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ банку. В рамках даного договору відповідачу було встановлено відновлювальну кредитну лінію в розмірі 10200,00 грн. зі сплатою 38% річних за користування кредитними коштами. Кредитний ліміт встановлюється на строк дії банківської платіжної картки. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору станом на 31 травня 2021 року утворилась заборгованість у розмірі 11709,58 грн., яка складається з: 10148,65 грн. - заборгованості за кредитом; 1515,72 грн. - процентів за користування кредитом; 32,53 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 9,88 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 2,80 грн. - втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача кредитну заборгованість у розмірі 11709 грн. 58 коп. та судові витрати у розмірі 2270 грн. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 14 червня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення не заперечував. Відповідач про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового підтвердження. У встановлений судом строк відзиву на позовну заяву до суду відповідач не подала, жодних заяв чи клопотань не надіслала. Причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з викладеного, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини. З досліджених матеріалів справи судом встановлено, що 30 липня 2020 року сторонами на умовах публічної оферти, було укладено заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використання платіжної картки, в рамках якого, відповідачу було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] на умовах тарифів за користування платіжною карткою. З відповідачем було встановлено відновлювальну кредитну лінію в розмірі 10200,00 грн. зі сплатою 38% річних за користування кредитними коштами. Кредитний ліміт встановлений на строк дії платіжної картки. Відповідно до п. 1.18 розділу ХХІІ ДКБО відповідач зобов`язавався не пізніше останнього робочого дня кожного місяця сплачувати проценти, які нараховуються за методом факт/факт на фактично отриману суму кредиту, та за строк фактичного користування ним шляхом договірного списання коштів з рахунку. Відповідно до п. 1.21 розділу ХХІІ ДБКО, за невиконання або несвоєчасне виконання клієнтом будь-якого грошового зобов`язання перед Банком у розмірі та в строки, передбачені Договором, Банк має право нарахувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню за кожен день прострочення починаючи з дня. коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який нараховується пеня, але не більше 15% від суми простроченого платежу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як встановлено судом, що між сторонами саме в письмовій формі був укладений договір, який складається із заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором . В підтвердження заборгованості відповідача перед позивачем надано розрахунок заборгованості за договором, яка станом на 31 травня 2021 року становить 11709,58 грн. і складається з 10148,65 грн. - заборгованість по кредиту; 1515,72 грн. - проценти за користування кредитом; 32,53 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 9,88 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 2,80 грн. - втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Таким чином судом встановлено, що відповідачем порушено умови кредитного договору, а тому порушене право позивача підлягає судовому захисту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Правові наслідки порушення зобов`язання встановлені ст. 611 ЦК України. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 2270,00 гривень судового збору. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved