Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

У серпні 2013 р. Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (далі - Банк) звернулось з вказаним позовом, у якому, з урахуванням заяви від 24.01.2014 р. про зміну предмету позову, просить в рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості у розмірі 114 382,14 грн. за кредитним договором № 10106739000 від 19.08.2005 р., укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком "Укрсиббанк" та [PERSON], звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № б/н від 19.08.2005 р., укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком "Укрсиббанк" та [PERSON], шляхом визнання за ним права власності на предмет іпотеки, а саме - нежиле приміщення кафе-магазину літ. "А" загальною площею 60,8 кв. м, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], зобов'язати Державну реєстраційну службу України здійснити реєстрацію права власності на це нежиле приміщення за ним, припинити право власності [PERSON] цим нежилим приміщенням (а. с. 88 - 90). Представник [PERSON] проти позову заперечив, посилаючись на те, що між [PERSON] та Банком відсутні договірні відносини, будь-яких повідомлень від Банку про необхідність на його користь виконувати зобов'язання, яки виникли в неї перед Акціонерним комерційним інноваційним банком "Укрсиббанк", вона не отримувала, право Банку не порушувалось і тому не підлягає захисту (а. с. 197 - 199). Судом з'ясовано, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком "Укрсиббанк" (Кредитор) та [PERSON] (Позичальник) було укладено кредитний договір № 264/2005/фи-840 від 19.08.2005 р., відповідно до умов якого Кредитор зобов'язався надати Позичальнику, а Позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути Кредитору кредит (грошові кошти) в іноземній валюті у розмірі 16 300,00 дол. США, надання кредиту здійснюється у термін з 19.08.2005 р. по 19.08.2012 р. (а. с. 6 - 3). Обставина отримання від Акціонерного комерційного інноваційного банку "Укрсиббанк" [PERSON] грошових коштів у розмірі 16 300,00 дол. США на виконання умов кредитного договору № 264/2005/фи-840 від 19.08.2005 р. підтверджується випискою за кредитним договором за період з 19.08.2005 р. по 10.01.2012 р. (а. с. 23 - 29) та фактично визнана її представником, що випливає з його пояснень та змісту письмових заперечень (а. с. 197). В забезпечення в повному обсязі виконання усіх зобов'язань за кредитним договором № 264/2005/фи-840 від 19.08.2005 р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком "Укрсиббанк" та [PERSON] (Іпотекодавець) було укладено договір іпотеки від 12.08.2005 р., згідно з умовами якого Іпотекодавець передає в іпотеку нерухоме майно - приміщення кафе-магазину літ. "А" загальною площею 60,8 кв. м, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] (а. с. 14 - 19). Зобов'язань з виконання кредитного договору № 264/2005/фи-840 від 19.08.2005 р. [PERSON] перед Акціонерним комерційним інноваційним банком "Укрсиббанк" належним чином не виконувала, що підтверджується випискою за кредитним договором за період з 19.08.2005 р. по 10.01.2012 р. (а. с. 23 - 29) та фактично визнано її представником, що випливає з його пояснень та змісту письмових заперечень, у яких він, зокрема, зазначає, що вона припинила виконувати ці зобов'язання (сплачувати кошти) з 2009 р. (а. с. 197 - 198). Між Публічним акціонерним товариством "Укрсиббанк", яке є зміненим найменуванням Акціонерного комерційного інноваційного банку "Укрсиббанк", що не заперечується особами, які беруть участь у справі, та Банком було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 р., на підставі якого Публічне акціонерне товариство "Укрсиббанк" продало (відступило) Банку право вимоги до, зокрема, [PERSON] за кредитним договором № 264/2005/фи-840 від 19.08.2005 р. та договором іпотеки від 12.08.2005 р. (а. с. 133 - 151), яке перейшло до Банку 19.12.2011 р. (п. 2.3 договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 р.). Як вбачається з акту прийому-передачі документації від 02.03.2012 р. за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 р., було змінено номер кредитного договору № 264/2005/фи-840 від 19.08.2005 р. на № 10106739000 (а. с. 171). Пунктом 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 516 Цивільного кодексу України передбачено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Законодавством України або кредитним договором № 264/2005/фи-840 (№ 10106739000) від 19.08.2005 р. та договором іпотеки від 12.08.2005 р. не передбачено згоди боржника, яким є [PERSON], на заміну кредитора у зобов'язаннях за цими договорами. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що до Банку 19.12.2011 р. перейшло право вимоги Публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк", яке є зміненим найменуванням Акціонерного комерційного інноваційного банку "Укрсиббанк", до [PERSON] за кредитним договором № 264/2005/фи-840 (№ 10106739000) від 19.08.2005 р. та договором іпотеки від 12.08.2005 р. Про укладення між Публічним акціонерним товариством "Укрсиббанк" та Банком договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 р. та про відступлення права вимоги за кредитним договором № 264/2005/фи-840 (№ 10106739000) від 19.08.2005 р. та договором іпотеки від 12.08.2005 р., тобто про заміну кредитора у зобов'язанні, [PERSON] було повідомлено листом № 9553976_30.05.2013 від 30.05.2013 р. Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Вердикт" (а. с. 32 - 36), яке на підставі договору доручення № 001 від 14.03.2012 р. є повіреним Банку (а. с. 44 - 48). Разом з тим, матеріали справи не містять доказів отримання [PERSON] цього листа. Інші докази, які б вказували на повідомлення [PERSON] Банком про укладення між ним та Публічним акціонерним товариством "Укрсиббанк" договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 р. та про відступлення права вимоги за кредитним договором № 264/2005/фи-840 (№ 10106739000) від 19.08.2005 р. та договором іпотеки від 12.08.2005 р., тобто про заміну кредитора у зобов'язанні, матеріали справи не містять. Частиною другою статті 516 Цивільного кодексу України визначено, що якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. Однак, як випливає зі змісту пояснень представника [PERSON] та його письмових заперечень, та про що зазначалось вище, [PERSON] припинила виконувати зобов'язання (сплачувати кошти) за кредитним договором № 264/2005/фи-840 (№ 10106739000) від 19.08.2005 р. з 2009 р. (а. с. 197 - 198). Як випливає зі змісту позовної заяви та виписки за кредитним договором за період з 19.08.2005 р. по 10.01.2012 р. (а. с. 23 - 29), розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 264/2005/фи-840 (№ 10106739000) становить 14 310,29 дол. США, що за курсом Національного Банку України станом на 12.03.2013 р. складає 114 382,14 грн. [PERSON] та її представник будь-яких доказів на спростування цієї обставини (розміру заборгованості) не подали. Таким чином суд вважає, що [PERSON] має перед Банком заборгованість за кредитним договором № 264/2005/фи-840 (№ 10106739000) у розмірі 14 310,29 дол. США, що за курсом Національного Банку України станом на 12.03.2013 р. складає 114 382,14 грн. Як було встановлено раніше, в забезпечення в повному обсязі виконання усіх зобов'язань за кредитним договором № 264/2005/фи-840 (№ 10106739000) від 19.08.2005 р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком "Укрсиббанк" та [PERSON] (Іпотекодавець) було укладено договір іпотеки від 12.08.2005 р., згідно з умовами якого Іпотекодавець передає в іпотеку нерухоме майно - приміщення кафе-магазину літ. "А" загальною площею 60,8 кв. м, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] (а. с. 14 - 19), право вимоги за яким перейшло до Банку на підставі укладеного з Публічним акціонерним товариством "Укрсиббанк", договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 р. У постанові Верховного Суду України від 11.12.2013 р. у справі № 6-124цс13 викладено таку правову позицію: "Відповідно до частини першої статті 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виходячи з положень частини другої статті 16 Цивільного кодексу України, частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України "Про іпотеку" не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором". Вказана постанова є обов'язковою для суду (частина перша статті 360-7 Цивільного процесуального кодексу України). Тобто Банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 12.08.2005 р. в рахунок виконання забезпечених цим договором зобов'язань, а саме - зобов'язань за кредитним договором № 264/2005/фи-840 (№ 10106739000), шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, але лише за умови, що такий спосіб звернення стягнення передбачено цим іпотечним договором. Між тим, договором іпотеки від 12.08.2005 р. не передбачено такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки як набуття іподекодержателем, яким у даний час є Банк, права власності на предмет іпотеки, а саме - нежиле приміщення кафе-магазину літ. "А" загальною площею 60,8 кв. м, яке розташоване за адресою: [ADDRESS]. З цього договору випливає, що звернення стягнення не предмет іпотеки здійснюється шляхом реалізації (продажу) останнього, а не шляхом набуття права власності на нього (розділ 6 договору, а. с. 17 - 18). Крім того, матеріали справи не містять доказів дотримання Банком пункту 6.1 договору іпотеки від 12.08.2005 р., а саме - доказів надсилання [PERSON] вимоги з стислим змістом порушених зобов'язань, вимоги про виконання порушеного зобов'язання не менш ніж у тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги (а. с. 17). Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову Банку необхідно відмовити.

Outcome: dismissed