Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом посилаючись на те, що йому, на підставі договору купівлі-продажу від 07.07.2011 року, належить житловий будинок та земельна ділянка площею 0,0759 га, розташовані по [ADDRESS]. В 2012 році він зніс гараж "В", сарай- прибудову "в", погріб "в1" та побудував прибудову до житлового будинку, в технічному паспорті позначену літерою "а2" габаритним розміром 6,66 м х 7,0 м, загальною площею 26,1 м2; провів реконструкцію літньої кухні - сараю шляхом добудови та збільшення її ширини (нові розміри 12,25 м х 5,05 м замість 10,2м х 3,0м) площею забудови 61,9 м2 позначену в технічному паспорті під літерою "Г"; побудував новий гараж позначений в технічному паспорті під літерою "Д" площею забудови 25,3 м2 на відстані 1,0 м від межі земельної ділянки, що відповідає вимогам ДБН 360-92хх "Планування та забудова міських та сільських поселень". В органах архітектури Тростянецького району будівельний паспорт на вказане будівництво він не замовляв, а в Інспекцію ДАБК у Сумській області не направляв повідомлення про виконання будівельних робіт, тому дане будівництво вважається самочинним, про що свідчить і відмітка в технічному паспорті. 05.08.2014 року він звернувся до Інспекції ДАБК у Сумській області щодо прийняття в експлуатацію самочинно побудованих в 2012 році прибудови до житлового будинку та сараю-літньої кухні, гаражу, але отримав відповідь, що правові підстави для прийняття в експлуатацію самочинно збудованих об'єктів відсутні. Відповідно до висновку за результатами проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж від 12.12.2014 року ТОВ "ЛЮКО-С" самочинно збудовані об'єкти відповідають вимогам надійності та безпечності експлуатації. З вищевикладених підстав звернувся позивач до суду з даним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на самочинно збудоване нерухоме майно: прибудову до житлового будинку "а2" та господарські будівлі: літню кухню - сарай "Г", гараж "Д" (загальною площею прибудови до житлового будинку 26,1 м2 площею забудови господарських будівель- 87,2 м2) по [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача та представник 3-ї особи в судове засідання не з'явилися, подали заяви (а.с.52,58), проти задоволення позовних вимог не заперечують, просили справи розглядати в їх відсутність, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність, на підставі наявних доказів у справі. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до п.12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування ст.376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва") за №6 від 30.03.2012 року, у справах, пов'язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п'ята статті 376 ЦК). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. Судом встановлено, що позивачу, на підставі договорів купівлі-продажу від 07.07.2011 року, належить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельна ділянка площею 0,0759 га, розташовані по [ADDRESS] (а.с.6-13). Відповідно до технічного паспорта на вищезазначене домоволодіння від 05.07.2010 року на зазначеній земельній ділянці по [ADDRESS] знаходилися: житловий будинок - "А-1", сіни - "а", ганок - "а1", літня кухня-сарай - "Б", сарай-прибудова "в", погріб "в1", огорожа №1-2 (а.с.14-17). Згідно довідки КП Тростянецької міської ради "БТІ" за №59 від 17.12.2014 року "Про показники об'єкта нерухомого майна", при проведенні технічної інвентаризації на земельній ділянці за вищезазначеною адресою було виявлене самочинне будівництво, а саме: прибудова літ."а2", гараж літ. "Д", сарай-літня кухня літ. "Г" (а.с.25). Як обгрунтовував свої вимоги позивач, він в 2012 році зніс гараж "В", сарай- прибудову "в", погріб "в1" та побудував прибудову до житлового будинку, в технічному паспорті позначену літерою "а2" габаритним розміром 6,66 м х 7,0 м, загальною площею 26,1 м2; провів реконструкцію літньої кухні - сараю шляхом добудови та збільшення її ширини (нові розміри 12,25 м х 5,05 м замість 10,2м х 3,0м) площею забудови 61,9 м2 позначену в технічному паспорті під літерою "Г"; побудував новий гараж позначений в технічному паспорті під літерою "Д" площею забудови 25,3 м2 на відстані 1,0 м від межі земельної ділянки, що відповідає вимогам ДБН 360-92хх "Планування та забудова міських та сільських поселень". 02.06.2014 року, з урахуванням проведеного позивачем в 2012 році будівництва та перебудови до домоволодіння, був виданий новий технічний паспорт, в якому самочинно збудоване нерухоме майно включене до характеристики будівель і споруд домоволодіння по [ADDRESS] (а.с.19-24). Відповідно до ч.ч.3,5 ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Як вбачається з копії державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯМ №404252, позивач, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07.07.2011 року, є власником земельної ділянки площею 0,0759 га по [ADDRESS]. Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с.26). Відповідно до п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розглядуцивільних і кримінальних справ "Про практику застосування ст.376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва") розташовані на земельній ділянці поряд із житловим будинком господарсько-побутові будівлі й споруди: сараї, гаражі, літні кухні тощо відповідно до положень статей 186, 381 ЦК є приналежністю головної речі (будинку). У зв'язку із цим положення частини п'ятої статті 376 ЦК не є підставою для визнання за власником такого житлового будинку самостійного права власності на самочинно побудовані господарсько-побутові будівлі й споруди, що були зведені після набуття ним права власності на будинок чи садибу. Прийняття в експлуатацію таких об'єктів нерухомості має здійснюватися відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у спосіб, визначений Порядком прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24 червня 2011 року №91. 05.08.2014 року [PERSON] звернувся до Інспекції ДАБК у Сумській області щодо прийняття в експлуатацію самочинно побудованих в 2012 році прибудови до житлового будинку та сараю-літньої кухні, гаражу, але отримав відповідь, що правові підстави для прийняття в експлуатацію самочинно збудованих об'єктів відсутні відповідно до п.9 розділу V "Прикінцеві положення" Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (а.с.27). Відповідно до висновку за результатами проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж від 12.12.2014 року ТОВ "ЛЮКО-С" вищезазначені самочинно збудовані об'єкти відповідають вимогам надійності та безпечності експлуатації (а.с.28-40). При таких обставинах справи, враховуючи вищевикладене та в зв'язку з визнанням відповідачем пред'явленого позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved