Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

18.09.2014 року з Кіровоградського районного суду Кіровоградської області надійшла зазначена вище цивільна справа. З позовної заяви встановлено, що 07.06.2014 року, о 3 годині 45 хвилин [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем " ВАЗ 2108 " реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві приватної власності [PERSON], в місті Помічна Добровеличківського району Кіровоградської області по вулиці Перемоги, в порушення п. 12.1 ПДР України, здійснив наїзд на автомобіль " TOYOTA CAMRY " реєстраційний номер [NUMBER], який належить на праві приватної власності [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Відшкодувати заподіяну матеріальну та моральну шкоду в добровільному порядку відповідачі не бажають, що спонукало [PERSON] захищати свої права в судовому порядку . Позивач в судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, належним чином, поважних причин своєї неявки та заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надав . Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та обгрунтувала їх обставинами, викладеними в позовній заяві . Наполягала на тому, що належними відповідачами є саме [PERSON], як власник автомобіля " ВАЗ 2108 " та [PERSON], як особа, з вини якої спричинена шкода . Вважає, що стороною відповідача не надано доказів про те, що [PERSON] керував зазначеним вище транспортним засобом на законних підставах. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно, належним чином, поважних причин своєї неявки та заперечень проти позову до суду не надали . Від ПАТ " АСК " Омега " надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника та заперечення проти позову. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні заявлених вимог не визнав повністю. Зокрема вважає, що при обгрунтуванні вимог про відшкодування матеріальної шкоди ( реальних збитків ) позивач невірно посилається на розмір, який дорівнює вартості відновлювального ремонту без урахування коефіцієнту фізичного зносу складника. В той час вірним вважає розмір шкоди, який розраховується згідно Методики, як вартість матеріального збитку . Вимоги в частині відшкодування упущеної вигоди, витрат на лікування, придбання паливно-мастильних матеріалів, моральної шкоди не визнав також, мотивуючи тим, що стороною позивача не надано належних доказів, які обгрунтовують дані вимоги . Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини : 07.06.2014 року о 03 годині 45 хвилин [PERSON] [INFO], керуючи автомобілем " ВАЗ 2108 " реєстраційний номер [NUMBER] в місті Помічна Добровеличківського району Кіровоградської області по вулиці Перемоги, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, здійснив наїзд на автомобіль " TOYOTA CAMRY " реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON] та який на момент наїзду стояв на узбіччі проїзної частини, чим порушив п.12.1 ПДР України . Вказані обставини встановлені постановою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 12 червня 2014 року в справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП , а тому відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню . Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого РВ ДАІ МВС України , встановлено, що власником автомобіля " TOYOTA CAMRY " реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON] ( а.с. 32 ). Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 28.10.1997 року, виданого МРЕВ УДАІ міста Кіровоград, встановлено, що власником автомоблія марки " ВАЗ 2108" реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON] ( а.с. 55 ) . З пояснень представника відповідача, встановлено, що на момент ДТП [PERSON] керував автомобілем марки " ВАЗ 2108" реєстраційний номер [NUMBER] на законних підставах, маючи при собі посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу (п.2.2 ПДР України). Доказів, які б підтвердили той факт, що [PERSON] незаконно заволодів зазначеним вище транспортним засобом стороною позивача не надано . Відповідно до вимог статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи , яка цю діяльність здійснює та інших осіб . Відповідно до вимог частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду , оренди, тощо ) володіє транспортним засобом . Відповідно до п.6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки » від 01.03.2013 року №4 ( далі по тексту Постанова ) особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Таким чином належним відповідачем по даній справі є саме [PERSON] . Відповідно до ч.1,2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є : 1) витрати, яких особа занала у зв'язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права ( реальні збитки ) ; 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене ( упущена вигода ). Відповідно до ч.1 , п.3 ч.2 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із пошкодженням її майна . Із звіту № 023-14 про експерту оцінку від 11.06.2014 року, складеного ФОП [PERSON], встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ марки " TOYOTA CAMRY " реєстраційний номер [NUMBER] визначається такою, як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості станом на 10.06.2014 року складає 76479 гривень 78 копійок. Відповідачі не оспорювали висновок даного звіту в частині визначення розміру матеріального збитку, а тому відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України зазначені вище обставини не підлягають доказуванню . Зважаючи на ті обставини, що частину матеріального збитку в сумі 49490 гривень позивачеві відшкодував страховик, суд вважає, що [PERSON], як винна в ДТП особа, зобов'язаний відшкодувати [PERSON] різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка становить 26989 гривень 78 копійок . При обгрунтуванні позовної вимоги про відшкодування упущеної вигоди в сумі 5000 гривень сторона позивача посилається на єдиний доказ - договір на використання легкового автомобіля з компенсацією від 03.01.2014 року, укладений між [PERSON] та ПП " СВ-ІМПЕКС КО ", згідно якого перший передав останньому в строкове користування з компенсацією витрат автомобіль " TOYOTA CAMRY ", 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. При цьому сума компенсації становить 5000 гривень на місяць. Проте стороною позивача не надано доказів про передачу об'єкта оренди орендареві. Крім того на переконання суду вказаний вище правочин є нікчемним, оскільки під час його вчинення сторонами не було дотримано вимог, передбачених ч.2 ст. 799 ЦК України щодо його нотаріального посвідчення . З огляду на вказане, суд вважає що в задовленні вимог про відшкодування упущеної вигоди слід відмовити. Вимога [PERSON] про відшкодування витрат понесених ним у зв'язку з оцінкою пошкодженого майна в сумі 1400 гривень є необгрунтованою, оскільки не підтверджується належними та допустимими докзами . Вимоги позивача про відшкодування витрат пов'язаних з придбанням паливно-мастильних матеріалів необхідних йому для прибуття до правоохоронних органів та місця проживання в зв'язку з ДТП на загальну суму 2786 гривень 30 копійок та витрат на придбання медикаментів в сумі 2217 гривень 51 копійка обгрунтовуються фіскальними чеками . Проте стороною позивача не доведено, що вказані докази є належними, оскільки вони не містять в собі інформації про те, що такі витрати були понесені безпосередньо позивачем та пов'язані з дорожньо-транспортною пригодою . Наявна в матеріалах справи рекомендація лікаря з переліком медичних препаратів не містить року її видачі, що викликає сумнів в належеності такого доказу . Отже в задоволенні вимог про відшкодування зазначених вище витрат слід відмовити . Вирішуючи питання щодо відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд вважає доведеними ті обставини, що внаслідок ДТП позивач зазнав душевних страждань, пов'язаних з пошкодженням його майна. Вказані страждання були посилені тим, що [PERSON] на протязі тривалого проміжку часу не має можливості використовувати транспортний засіб за призначенням. Наведені обставини дають підстави суду зробити висновок про те, що внаслідок протиправних дій відповідача був порушений звичайний ритм життя позивача, в зв'язку з чим він вимушений докладати додаткових зусиль для його організації . З огляду на глибину та тривалість душевних страждань позивача, тяжкість вимушених змін у його житті з дотриманням вимог розумності та справедливості , суд визначає суму відшкодувань заподіяної моральної шкоди в розмірі 3000 гривень . Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Загальна сума судового збору, сплачена позивачем, з різницею повернутої йому суми судового збору, становить 937 гривень 49 копійок . З наданих [PERSON] актів передачі-приймання юридичних послуг, встановлено, що останній в зв'язку з оформленням цивільного позову користувався юридичними послугами адвоката [PERSON] Загальна тривалість таких послуг становить 4 години . Таким чином сума витрат на правову допомогу згідно ст. 2 Закону України " Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах " , 20 грудня 2011 року N 4191-VI становить 1948 гривень 80 копійок . Загальна сума судових витрат, що підлягають розподілу становить 2886 гривень 29 копійок. На підставі ст.ст.22,23,1166,1167,1187 ЦК України, п.6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки » від 01.03.2013 року №4

Outcome: partial