Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

До суду надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування", правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу. Позов мотивований тим, що 26.12.2016 р. між АТ "СК "АХА Страхування" та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №160085а6я, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Mazda», державний номер [NUMBER] . 19 листопада 2017 року в м. Херсоні на перехресті вул. Ладичука та вул. Гагаріна сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Mazda, державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу ВАЗ, державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.12.2017 р. відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору страхування, позивач виплатив страхувальнику страхове відшкодування у розмірі 454572,05 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ВАЗ днз. [NUMBER] (відповідача) була застрахована відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то страхова компанія винуватця ДТП виконуючи свої зобов`язання здійснила страхову виплату у розмірі 100 000,00 грн. Таким чином різниця між фактичним розміром шкоди і лімітом відповідальності страховика склала 354574,05 грн., яку повинен відшкодувати відповідач. 31 жовтня 2018 року позивачем направлено на адресу [PERSON] лист про відшкодування залишкової суми в порядку регресу в добровільному порядку, однак відповідачем вказане проігноровано, внаслідок чого позивач змушений звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.01.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 02.04.2019 року підготовче судове засідання у справі відкладено та витребувано докази по справі. 22.05.2019 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву в якому зокрема зазначив, що спірні страхові відносини за своєю правовою природою є суброгацією, а не регресом, а тому позивач безпідставно посилається на положення ст. 1191 ЦК України на підтвердження своїх вимог. Позивач безпідставно і необґрунтовано вимагає стягнення з відповідача коштів у розмірі виплаченого ним страхового відшкодування, за договором майнового страхування у сумі 354572,00 грн. в той час як ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» визначені умови і порядок переходу права вимоги у межах фактичних витрат. Правова конструкція вказаної норми вказує на те, що до страховика переходить саме те право вимоги та у тому ж розмірі, яке потерпілий має до особи, відповідальної за завдані збитки, а не у розмірі фактично здійсненої страховиком виплати за договором майнового страхування. Згідно звіту №188 про оцінку автомобіля Mazda, виданого ФОП [PERSON] на замовлення страховика, матеріальний збиток, завданий власникові вказаного автомобіля в результаті його пошкодження у ДТП складає 372423,04 грн. за таких обставин з урахуванням ліміту відповідальності відповідача належною до стягнення з відповідача може бути сума 272423,04 грн (372423,04-100000). Покладання на відповідача обов`язку сплатити страхове відшкодування у розмірі фактично здійсненої страховиком виплати на думку відповідача суперечить вимогам ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» та з урахуванням доказів поданих самим позивачем не відповідає правильному застосуванню норм матеріального права. Враховуючи вищевикладене просив у задоволенні позовних вимог відмовити у зв`язку з необґрунтованістю. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24.05.2019 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20.03.2020 року поновлено судовий розгляд справи для з`ясування додаткових обставин по справі та виконання та зобов`язано відповідача по справі надати пояснення та відповідні докази на обґрунтування здійснення суми попередніх страхових відшкодувань [PERSON] , в судовому засіданні оголошено перерву. 06.05.2020 року на виконання ухвали суду надійшли додаткові докази. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03.06.2021 року забезпечено участь представника позивача в режимі відеоконференції поза приміщення суду з використанням власних технічних засобів. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі та дав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, звертав увагу, що суд зобов`язаний самостійно визначити характер спірних правовідносин та застосувати відповідні норми права. Просив задовольнити позов в повному обсязі, застосовуючи усталену практику Верховного Суду. Представник відповідача в судовому засіданні підтримав в повному обсязі заперечення, викладені у відзиві, пояснив, що позивач має право лише на відшкодування заподіяної шкоди за мінусом ліміту відповідальності страховика [PERSON] в розмірі не більше 272423,04 грн. Суд, заслухавши вступні слова сторін, дослідивши надані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.12.2017 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Постановою встановлено, що [PERSON] 19.11.2017 року о 12-00 год. в м. Херсоні на перехресті вул. Ладичука вул. Гагаріна, в порушення вимог п. 16.11 ПДР України, керуючи транспортним засобом ВАЗ 210700-20, д.н. [NUMBER] , при виїзді на нерегульоване перехрестя не надав переваги в русі автомобілю Mazda Cx 5, д.н. [NUMBER] , який рухався по головній дорозі, в результаті чого здійснив з ним зіткнення. Внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками (арк. справи 22). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу Mazda Cx-5, державний номер " [NUMBER] " застрахована у АТ "СК "АХА Страхування", що підтверджено договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №160085а6я від 26.12.2016 р., укладеного між АТ "СК "АХА Страхування" та [PERSON] (арк. справи 17). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у ПрАТ "Європейський страховий альянс" за полісом №АК/006976901 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким передбачено страхова сума за шкоду, заподіяну майну в розмірі 100000,00 грн., франшиза 510,00 грн. (арк. справи 16). Згідно звіту №188 про оцінку автомобіля Mazda CX5 [NUMBER] , складеного ПП [PERSON] , матеріальний збиток завданий власникові автомобіля Mazda CX5 [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складає 372423,04 грн. (арк. справи 25-37) Відповідно до розрахунку ремонтної калькуляції №1.003.17.0 від 18.12.2017 року, проведеної ПП [PERSON] , щодо автомобіля Mazda Cx-5, вартість ремонту складає 471274,63 грн. (арк. справи 39-45). Згідно розрахунку страхового відшкодування, справа 1.003.17.0019282 складеного АТ "СК "Аха Страхування", розмір страхового відшкодування, склав 454572,05 грн. (арк. справи 67). Відповідно до платіжного доручення №410 312 від 15.01.2018 р. АТ "СК "АХА Страхування" сплачено [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 454572,05 грн. (арк. справи 69). 31.10.2018 року представником АТ "СК "АХА Страхування" направлено на адресу [PERSON] претензію про відшкодування збитків в порядку регресу у розмірі 354574,05 грн. Вказану претензію [PERSON] проігноровано (арк. справи 71-72). За актом огляду транспортного засобу по справі №1.003.17.0019282 від 21.11.2017 р., та 06.06.2017 р. складеного [PERSON] , зафіксовані пошкодження транспортного засобу Mazda Cx-5 (арк. справи 179-180, 200-201). 07.06.2017 року [PERSON] до ПрАТ "АХА Страхування" подано повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку та заяву на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу (арк. справи 205-207). Згідно рахунку-фактури №СФ-0000244 від 12.06.2017 р., ремонт згідно калькуляції АУДАТЕКС автомобіля Mazda Cx-5 складає 7501,52 грн. (арк. справи 201). За розрахунком страхового відшкодування, справа №1.003.17.0009386, сума відшкодування власнику автомобіля Mazda Cx-5 становить 7501,52 грн. (арк. справи 214-215). З матеріалів справи вбачається, що учасники спірних правовідносин мають декілька зобов`язань: - договірне зобов`язання між позивачем ПрАТ «СК «АХА Страхування» та потерпілим [PERSON] - за договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено»; - деліктне зобов`язання між потерпілим [PERSON] та відповідачем [PERSON] - із завдання шкоди внаслідок ДТП; - договірне зобов`язання між відповідачем [PERSON] і ПрАТ\~«Європейський страховий альянс» - за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Згідно з частинами першою та другою\~статті 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно пункту 1 частини першої\~статті 1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з вимогами\~статті 1192 ЦК України\~розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом пункту 1 частини другої\~статті 22 ЦК України\~реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або\~пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. За змістом\~статті 993 ЦК України\~та\~статті 27 Закону України «Про страхування»\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Стаття 1191 ЦК України\~та\~стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і\~стаття 993 ЦК України\~та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у\~статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі\~статтями 993 ЦК України\~та 27\~Закону України «Про страхування»\~до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18). Позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі. У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування, до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завдання шкоди відповідачем, в порядку суброгації. Відносини ж між відповідачем та його страховиком (ПрАТ "Європейський страховий Альянс") регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами\~статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно з частиною першою зазначеної статті у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Таким чином страховик відповідача повинний виконати свої зобов`язання, відшкодувавши витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням його зносу, але в межах ліміту відповідальності. Згідно зі\~статтею 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У зв`язку із заміною сторони кредитора у деліктному правовідношенні у межах фактичних витрат до позивача перейшло право вимоги у відповідній частині до відповідача, оскільки страхова виплата страховика відповідача є недостатньою для повного відшкодування завданої ним шкоди. Отже, за змістом\~статті 993 ЦК України\~у системному зв`язку зі статтею 990 цього Кодексу та\~статтею 27 Закону України «Про страхування»\~можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди у межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 03 вересня 2018 року у справі № 464/1937/16-ц (провадження № 61-4756св18). Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено в частині другій статті 16 ЦК України. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно зі\~статтею 1192 ЦК України\~розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом пункту 1 частини другої\~статті 22 ЦК України\~реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до\~ст. 1194 ЦК України\~встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] зобов`язаний відшкодувати позивачеві ПрАТ СК «Страхування» різницю між фактичним розміром шкоди, що була заподіяна потерпілій особі [PERSON] і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яку зобов`язана здійснити страхова компанія, в якій було застраховано відповідальність [PERSON] . Згідно звіту № 188 від 18.12.2017 року про оцінку транспортного засобу потерпілої особи [PERSON] - Mazda CX5 [NUMBER] , матеріальний збиток, завданий власникові в результаті його пошкодження в ДТП складає 372\~423,04 грн. (вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту зносу), сума вартості відновлювального ремонту 471274,63 грн. Звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається можлива, але не кінцева сума, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Страхове відшкодування визначене та виплачене потерпілий особі, відповідно до умов договору добровільного страхування 454\~572,05 грн. Відповідно до частини першої\~статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Наведене обмеження щодо відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, встановлено для страховиків цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Втім, чинне законодавство не містить відповідних положень щодо необхідності урахування фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу у правовідносинах, що виникли між страхувальником та страховиком відповідно до договорів добровільного страхування майна. Доводи відповідача про те, що вартість відновлювального ремонту автомобіля не відповідає дійсності, суд відхиляє, оскільки доказів, які б спростовували розмір завданої шкоди власнику пошкодженого транспортного засобу, що відшкодований позивачем, відповідачем надано не було. Доводи про необхідність визначення розміру збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу є необґрунтованими, оскільки за правилами ст. 1188,\~1192 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується у розмірі реальної вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Коефіцієнт фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу враховується у випадку стягнення на користь потерпілого вартості такого майна. В даному випадку судом вирішено спір не про стягнення повної вартості автомобіля, а щодо стягнення сплаченої позивачем реальної вартості виконаних робіт по відновлювальному ремонту, пошкодженого з вини відповідача транспортного засобу. Суд звертає увагу, що сума страхового відшкодування, здійснена позивачем потерпілій особі є меншою , ніж вартість відновлювального ремонту, визначеному у звіті № 188 від 18.12.2017 року. За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позову, в розмірі 354572,05 грн. в межах заявлених вимог, але з врахуванням технічної помилки, що була допущена у розрахунку позивача. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, який останнім повинний був бути сплачений при поданні позову, враховуючи допущену арифметичну помилку 5318,58 грн. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 16 червня 2021 року.

Outcome: approved