Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-15 00:00:00

Публічне акціонарне товариство "Дельта Банк" звернулося до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради в якому просить визнати осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , такими, що втратили право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] ; зняти осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] ; судові витрати стягнути з відповідачів. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 26 червня 2008 року між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 11365308000, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 48 000 дол. США з розрахунку 15,00% річних на строк з 26 червня 2008 року по 25 червня 2018 року. 08 грудня 2011 року між ПАТ "УкрСиббанк" та ПАТ "Дельта Банк" було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ "УкрСиббанк" передає (відступає) ПАТ "Дельта Банк" права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ "Дельта Банк" замінює ПАТ "УкрСиббанк" як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов"язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ "УкрСиббанк" до ПАТ "Дельта Банк" прав вимоги до боржників, до ПАТ "Дельта Банк" переходить (відступається) право вимагати (замість ПАТ "УкрСиббанк") від боржників повного, належного та реального виконання обов"язків за кредитними та забезпечувальними договорами. З метою забезпечення виконання грошових зобов"язань за вказаним Договором про надання кредиту № 11365308000 іпотекодавець [PERSON] за договором іпотеки від 26 червня 2008 року передала у заставу нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартира [ADDRESS] . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 04 квітня 2014 року\~ позовну заяву ПАТ "Дельта банк" про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність та виселення задоволено частково. В рахунок погашення кредитної заборгованості у розмірі 442 728,92 грн. за договором про надання споживчого кредиту № 11365308000 від 26 червня 2008 року, укладеним між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] , звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 305332 від 26 червня 2008 року, укладеного між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області та зареєстрованого у реєстрі за номером 3780, шляхом визнання права власності на іпотечне майно, а саме на квартиру [ADDRESS] за Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк". На підставі інформаційного витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності, номер запису про право власності: 30610650 від 01.03.2019, власником майна за адресою: [ADDRESS] , загальна площа 66,4 кв.м., житлова площа 38,8 кв.м., зазначено АТ "Дельта Банк", на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04 віктня 2014 року по справі № 569/16503/13-ц та ухвали про виправлення описки від 10 вересня 2018 року. Вказують, що відповідачі не мають права на користування квартирою, оскільки АТ "Дельта Банк" є власником квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 19 грудня 2019 року представником відповідача [PERSON] - адвокатом Сиськовою О.Л. подано відзив на позовну заяву (вх.№65163/19), в якому просила в задоволенні позову відмовити. Ухвалою суду від 06 серпня 2019 року позовну заяву залишено без руху, оскільки подана без додержання вимог, встановлених ст.175,\~ст.177 ЦПК України, а саме судовий збір не сплачено в передбаченому законом розмірі. 27 серпня 2019 року представником позивача подано клопотання (вх.№44269/19) на виконання ухвали суду та долучено документ, що підтверджує оплату судового збору в розмірі 1921 грн.. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 04 вересня 2019 року по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 29 жовтня 2019 року. Ухвалою суду від 23 червня 2020 року підготовче провадження\~у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті на 09:00 год. 16 липня 2020 року з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача подав клопотання, в якому просив справу розглянути у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить задоволити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник третьої особи в судове засідання не з"явився, про час, місце та день розгляду повідомлений належним чином. Відповідачі в судове засідання повторно не з"явилися, жодних заяв чи клопотань від них не надходило. Враховуючи, що відповідачі про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, а також те, що представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідачі відзив не подали, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність відповідачів за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, судом встановлено, що позивачем до позовної заяви долучено копію Договору про надання споживчого кредиту № 11365308000 від 26 червня 2008 року, укладеного між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] , згідно умов якого АКІБ "УкрСиббанк" надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 48000 дол. США з розрахунку 15% річних на строк з 26 червня 2008 року по 25 червня 2018 року. З метою забезпечення виконання вищевказаного зобов"язання, 26 червня 2008 року між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] було укладено Договір іпотеки, відповідно до умов якого відповідач передала в іпотеку банку нерухоме майно, а саме трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 04 квітня 2014 року позовну заяву ПАТ "Дельта банк" про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність та виселення задоволено частково. В рахунок погашення кредитної заборгованості у розмірі 442 728,92 грн. за договором про надання споживчого кредиту № 11365308000 від 26 червня 2008 року, укладеним між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] , звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 305332 від 26 червня 2008 року, укладеного між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області та зареєстрованого у реєстрі за номером 3780, шляхом визнання права власності на іпотечне майно, а саме на квартиру [ADDRESS] за Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк". Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна від 04.07.2019, власником квартири, загальною площею 66,4 кв.м., житловою площею 38,8 кв.м. м кв., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області віід 04 квітня 2014 року у справі №569/16503/13 та ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 10 вересня 2018 року у справі №569/16503/13, є ПАТ "Дельта Банк". Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до статті 319 цього ж Кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені Законом. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Тому такими діями відповідачів порушені права та законні інтереси позивача у справі. В частині позовних вимог про визнання [PERSON] , таким, що втратив право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] , суд не знаходить правових підстав для задоволення, оскільки згідно відповіді відділу обліку моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління державної Міграційної служби в Рівненській області від 04 вересня 2019 року [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , знято з реєстрації 06.08.2019 в смт.Квасилів, Рівненського району. Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Суд враховує, що відповідно до ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Відповідно до положень ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про виселення, позбавлення особи права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Питання про зняття із реєстрації особи за місцем проживання взаємопов"язане і залежить від вирішення питання про житлові права особи, які регулюються нормами житлового і цивільного законодавства. За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що вимога в частині\~ подальшого зняття відповідачів з реєстрації\~ до задоволення не підлягає, оскільки позбавлення права користування житловим приміщенням\~ є правовою підставою для зняття його з реєстрації, відповідно до вимог Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні". Враховуючи всі обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі в розмірі 1921 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: partial