Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

У січні 2019 року заявник звернувся до Фрунзенського районного суду міста Харкова з заявою де вказує, що народився [INFO] у місті Грозному Чеченської республіки СРСР. На теперішній час він є особою без громадянства, однак бажає вступити в громадянство України. У той же час через втрату документів, які б підтверджували проживання його або його родичів, станом на 24 серпня 1991 року, на території України, він невзмозі цього зробити. Тому просив встановити факт, що його мати - [PERSON] , народилась та до 24 серпня 1991 року проживала на території України. Ухвалою судді Фрунзенського районного суду міста Харкова від 16 січня 2019 року заяву було залишено без руху і заявникові було надано строк для усунення недоліків заяви тривалістю десять днів зі дня отримання ним копії ухвали. 25 березня 2019 року заявником до Фрунзенського районного суду міста Харкова, на виконання зазначеної ухвали суду були надані відповідні документи. 29 березня 2019 року Фрунзенським районним судом міста Харкова була отримана довідка щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання заявника. Ухвалою судді Фрунзенського районного суду міста Харкова від 01 квітня 2019 року справу було надіслано за підсудністю до Харківського районного суду Харківської області. 10 травня 2019 року Харківським районним судом Харківської області з відділу обліку та моніторингу інформації про зареєстроване місце проживання ГУ ДМС України в Харківській області була отримана інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання заявника. Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 11 травня 2019 року заява була залишена без руху і заявникові було надано строк для усунення недоліків заяви, тривалістю десять днів зі дня отримання ним копії ухвали. У встановлений строк заявник недоліки, зазначені в ухвалі суду, усунув. Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 18 червня 2019 року заява була прийнята до провадження суду і призначена до розгляду у відкритому судовому засіданні. Заявник у судовому засіданні доводи, викладені в заяві підтримав і просив заяву задовольнити у повному обсязі. Представник заінтересованої особи у судовому засіданні заявлені вимоги визнав частково і пояснив, що не заперечує проти встановлення факту народження [PERSON] на території України, але заперечує проти встановлення факту її проживання на території України до 24 серпня 1991 року, оскільки цей факт належними та допустимими доказами не підтверджується. Заслухавши сторони, свідків, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно з вимогами ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 1 Закону України "Про громадянство" встановлено, що громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках; проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або мають військовий квиток осіб рядового, сержантського і старшинського складу, виданий іноземцю чи особі без громадянства, які в установленому порядку уклали контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Статтею 3 зазначеного вище Закону встановлено, що Громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; 3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України; 4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України. Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3, - з моменту внесення відмітки про громадянство України. Згідно з вимогами ст.ст.6, 7 вказаного Закону громадянство України набувається: 1) за народженням; 2) за територіальним походженням; 3) внаслідок прийняття до громадянства; 4) внаслідок поновлення у громадянстві; 5) внаслідок усиновлення; 6) внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в дитячий заклад чи заклад охорони здоров`я, в дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім`ю або передачі на виховання в сім`ю патронатного вихователя; 7) внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки; 8) у зв`язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини; 9) внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства; 10) за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України. Особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка народилася на території України від осіб без громадянства, які на законних підставах проживають на території України, є громадянином України. Особа, яка народилася за межами України від осіб без громадянства, які постійно на законних підставах проживають на території України, і не набула за народженням громадянства іншої держави, є громадянином України. Особа, яка народилася на території України від іноземців, які на законних підставах проживають на території України, і не набула за народженням громадянства жодного з батьків, є громадянином України. Особа, яка народилася на території України, одному з батьків якої надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, і не набула за народженням громадянства жодного з батьків або набула за народженням громадянство того з батьків, якому надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, є громадянином України. Особа, яка народилася на території України від іноземця і особи без громадянства, які на законних підставах проживають на території України, і не набула за народженням громадянства того з батьків, який є іноземцем, є громадянином України. Новонароджена дитина, знайдена на території України, обоє з батьків якої невідомі (знайда), є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно з копією свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 29 лютого 1996 року, [PERSON] народилась [INFO] в с.Захарівка Вовчанського району Харківської області. Згідно з копією свідоцтва про укладення шклюбу [NUMBER] , виданого Октябрським районним відділом РАЦС міста Грозного 09.09.1972 року, [PERSON] та [PERSON] 09.09.1972 року уклали між собою шлюб та подружжю надано спільне прізвище " [PERSON] ". Як вбачається з копії паспорту громадянина СРСР на ім`я [PERSON] , остання [INFO] в с.Захарівка Волчанського району Харківської області і є українкою. Згідно з копією свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданого 22 березня 2011 року Покотилівською селищною радою Харківського району Харківської області, [PERSON] померла [INFO] . Як вбачається з копії будинкової книги на будинок [ADDRESS] [PERSON] була зареєстрована у цьому будинку з 08.04.1994 року по день смерті. Згідно з копією пенсійного посвідчення серії [NUMBER] , виданого Комінтернівським відділом ПФУ в місті Харкові на ім`я [PERSON] , остання перебувала на обліку в органах пенсійного фонду з 01.09.2004 року. Згідно з копією трудової книжки [PERSON] з 09.11.1993 року по 01.01.1997 року працювала на Харківському кермічному заводі. Рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова від 30 липня 2018 року було встановлено факт, що [PERSON] є рідною матір`ю [PERSON] , а [PERSON] - його тіткою. Як пояснила у судовому засіданні свідок [PERSON] , [PERSON] - її рідна сестра, а [PERSON] - племінник. Сестра народилась в с.Захарівка Волчанського району Харківської області, а потім, в 70-і роки минулого сторіччя, вийшла заміж і переїхала до міста Грозного. Після того, як в місті Грозному, в 1992-1993 роках розпочались бойові дії, вона переїхала назад на Україну. Як пояснив у судовому засіданні свідок [PERSON] , [PERSON] - племінник його дружини. Сестра дружини - [PERSON] , яка народилась у Вовчанському району Харківської області, після укладення шлюбу мешкала з чоловіком у місті Грозному. Коли на території Чеченської республіки розпочались бойові дії вона повернулась до України. Це було приблизно у 1993 році. Таким чином, оголошена та досліджена у судовому засіданні сукупність доказів призводить суд до висновку про можливість задоволення заяви [PERSON] в частині встановлення факту народження [PERSON] на території України. Що стосується вимог [PERSON] про встановлення факту проживання [PERSON] на території України до 24 серпня 1991 року, то в цій частині заява задоволенню не підлягає, оскільки дослідженими у судовому засіданні доказами було встановлено, що з вересня 1979 року і до 1993 року [PERSON] на території України не проживала. У відповідності з вимогами ст.141 ЦПК України судові витрати залишаються судом за заявником. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial