Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

13.08.2021 Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі: філії - Львівського обласного управління АТ "Ощадбанк" подало до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 04.06.2020 в сумі 33 443,02 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04.06.2020 між Акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" та [PERSON] укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (далі ДКБО), відповідно до якого відповідачу було видано кредит шляхом встановлення кредитної лінії в сумі 29 900,00 грн. на строк дії платіжної картки до березня 2025 року. За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку проценти, пеню, комісійну вигоду, штрафні санкції, тощо. Відповідач отримав кредит, однак у порушення умов Договору не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого станом на 06.08.2021 утворилась заборгованість в сумі 33 443,02 грн, з яких: 29 853,10 грн. - загальна сума основної заборгованості; 1699,72 грн. - загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом; 8,97 грн. - комісія; 470,64 грн., 1410,59 грн. - інфляційні втрати, які і просить стягнути позивач з відповідача, а також вирішити питання судових витрат. Згідно з протоколом авторозподілу справи між суддями від 13.08.2021 для розгляду справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І. Ухвалою суду від 02.09.2021 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі - філії Львівського обласного управління АТ "Ощадбанк" у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує, позов підримує. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку, в судове засідання повторно не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву не подав, про що свідчать матеріали справи, рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. 01.11.2021 постановлено ухвалу суду про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Інших заяв, клопотань від сторін не надходило. Водночас, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив такі обставини справи та відповідні до них правовідносини. 04.06.2020 між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Львівського обласного управління АТ "Ощадбанк" та відповідачем [PERSON] укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Відповідно до умов Договору (п.2.2), виходячи з фінансового стану клієнта та його кредитоспроможності, визначаються узгоджені умови кредитування (розмір кредиту), які погоджуються з клієнтом в телефонному режимі з використанням ресурсів контакт-центру, в якості Дистанційного каналу обслуговування, та надсилаються клієнту відповідним СМС із забезпеченням можливості встановити дату відправлення повідомлення. Банк встановив клієнту кредитну лінію в розмірі 29 900,00 грн на строк дії платіжної картки до березня 2025 року та відкрив на ім`я відповідача поточний рахунок [NUMBER] в гривнях. Згідно з додатком №5 до ДКБО кредит надається на споживчі цілі. Відповідно до умов ДКБО, визначеними у додатку №5 до договору, за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати Банку проценти в розмірі 38 відсотків річних, процентна ставка є фіксованою. Повернення кредиту позичальник повинен здійснювати щомісячно в розмірі не менше обов`язкового щомісячного платежу, що складає 5% від суми використаних кредитних коштів (додаток №1 ДКБО). Відповідно до п. 1.23 ДКБО, будь-яке невиконання клієнтом умов договору та додатків, що є його невід`ємною частиною породжує у банка право достроково відкликати кредит, а у клієнта створює обов`язок достроково погасити заборгованість за кредитом в повному обсязі та сплатити всі інші платежі, передбачені договором та його невід`ємними частинами. Порядок сплати клієнтом комісійної винагороди на користь банку у зв`язку з укладенням та виконанням цього договору, визначається цим договором в т.ч. тарифами. (п.6.7 ДКБО). Згідно з п. 9.1 ДКБО за невиконання або несвоєчасне виконання клієнтом будь-якого грошового зобов`язання перед банком у розмірі та в строки, передбачені договором банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню за кожен день прострочення, починаючи з дня коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який нараховується пеня, якщо інше не передбачено договором. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за Договором від 04.06.2020 видно, що заборгованість відповідача [PERSON] перед Банком станом на 06.08.2021 становить 33 443,02 грн, з яких: 29 853,10 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом); 1699,72 грн. - проценти за користування кредитом; 8,97 грн. - комісія; 397,50 грн. - 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 73,14 грн. - 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 1179,42 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 231,17 втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Відтак суд встановив, що між сторонами у справі виникли правовідносини у сфері кредитування, які регулюються нормами Розділу І «Загальні положення про зобов`язання» та Главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань Книги п`ятої «Зобов`язальне право» Цивільного кодексу України. Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступних мотивів та положень закону. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до частин 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч.1 ст.1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Як видно з матеріалів справи, Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 04.06.2020 містить анкетні дані відповідача [PERSON] , підписаний ним, що свідчить про те, що відповідач ознайомлений з текстом Договору, його умовами, тарифами, погодився на всі умови Договору, зокрема щодо встановленої кредитної лінії в розмірі 29 900 грн., процентної ставки, яка є фіксованою і складає 38% річних за користування кредитними коштами. Відтак позивачем доведено, що між Банком та відповідачем було укладено Договір споживчого кредиту, а також доведено, що відповідач був повідомлений про умови кредитування, зокрема, ознайомлений з розміром кредиту, відсотковою ставкою за процентами. Водночас суд встановив, що позивач виконав свої обов`язки за умовами Договору кредитування, надавши кредитні кошти відповідачу, а відповідач у свою чергу свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, що призвело до виникнення заборгованості, а отже позивач вправі вимагати виконання відповідачем, як боржником, зобов`язання щодо повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та відсотків. Враховуючи те, що судом встановлено факт укладення між сторонами кредитного договору, встановлено факт отримання та користування відповідачем коштами за цим договором, що підтверджено випискою про картковому рахунку [NUMBER] , та факт їх неповернення у відповідності до умов договору та у строки визначені сторонами, тому суд дійшов висновку про підставність позову щодо стягнення суми заборгованості за кредитом та відсотками. Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитного договору, докази зворотного суду не подані. Водночас суд вважає також підставними і такими, що підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних, оскільки відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. А згідно з положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, відтак визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання та поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання за Договором кредиту, що доведено позивачем належними та допустимими доказами, а тому законом зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, в розмірі визначеному позивачем у розрахунку заборгованості. Окрім цього, до стягнення підлягає комісійна винагорода Банку, розмір якої визначено в Заяві на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) від 04.06.2020 (ДКБО), яка підписана сторонами у справі. За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачем доведені обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог, такі не спростовані відповідачем, а тому суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з наступного Судові витрати в цій справі складаються з судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволених вимог позивача в повному обсязі, на відповідача покладаються судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2270,00 грн за подання позовної заяви позивачем (на підставі ставок, що діяли на момент вчинення процесуальної дії) і підлягають стягненню в користь позивача.

Outcome: approved