Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою 12.08.2019 року, в якій просив суд визнати недійсним кредитний договір від 30.10.2018 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕРОНА»; визнати недійсним кредитний договір від 01.11.2018 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «ЛОСТОНМІ». В обґрунтування пред`явлених вимог позивач зазначив, що вночі з 29.10.2018 року на 30.10.2018 року приблизно о 22-00 год. невідомими особами у нього були викрадені такі особисті документи: паспорт громадянина України [NUMBER] , виданий Саксаганським РВ Криворізького МВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області 27.08.2013 року; картка фізичної особи-платника податків № [NUMBER] ; платіжну картку АТ КБ «ПРИВАБАНК» № [NUMBER] ; сім-карта з номером [NUMBER] . 30.10.2018 року він звернувся до Саксаганського ВП КВП із заявою про вчинення кримінального правопорушення та йому було надано талон повідомлення №32819 від 30.10.2018 року. 05.11.2018 року за №48.5/2-4465-ЄР матеріали ЖЕО від 30.10.2018 року №32819 були передані для розгляду за належністю до Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області. 07.11.2018 року він подав повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, у якому крім крадіжки, зазначив і про взяття невідомими особами від його імені кредитів. 08.11.2018 року було відкрито кримінальне провадження за №12018040710001600. 30.10.2018 року у відділення АТ КБ «ПРИВАТБАНК» він отримав виписки по рахунках № [NUMBER] та № [NUMBER] за період 29.01.2018 року-30.10.2018 року, в яких зазначаються операції по даним рахункам, і будь-які транзакції ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕРОНА» та ТОВ «ЛОСТОНМІ» відсутні. 01.11.2018 року оператором мобільного зв`язку ПАТ "КИЇВСТАР" за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 28 було деактивовано викрадену сім-карту з номером [NUMBER] і видано нову з цим самим номером. Після того, як він почав користуватись цим номером він дізнався, що пароль до його електронної пошти [INFO] був змінений, про що свідчить електронний лист направлений сервісом Google 29.10.2018 року о 23-28 год. Відновивши, пароль, він знайшов електронні листи, які свідчать про те, що за допомогою його персональних даних були відкриті особисті кабінети та отримані кредити у декількох фінансових установах. Від ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕРОНА» та ТОВ «ЛОСТОНМІ» листів він не отримував. Натомість наступного дня на телефон надійшло повідомлення про те, що у кредитну історію надійшла інформація про новий кредит від 30.10.2018 року від ТОВ «ФК «ВЕРОНА»(сервіс, який ними надається - Гроші Всім) та від 01.11.2018 р. від ТОВ «Дженесіс Фінанс» (на даний час товариство змінило назву на ТОВ «Лостонмі». Також, дослідивши кабінет Google виявив такі відомості: 1 новий пристрі , який йому не належить - Android - Meizu, який уперше був зареєстрований 20.10.2018 року, а востаннє був онлайн 05.11.2018 року; в останніх подіях системи безпеки були такі сповіщення: змінено пароль - 29 жовтня, 23-28, новий вхід в обліковий запис на пристрої Windows - 29 жовтня, 23-28, 30 жовтня, 04:52, 30 жовтня, 09-11; новий вхід в обліковий запис на пристрої MeizuM3S -30 жовтня, 20-39; змінено пароль - 01 листопада 18-17; новий вхід в обліковий запис на пристрої AppleiPhone (Dmitriy - iPhone) - 01 листопада, 18:17. Останні два сповіщення були після того, як він отримав нові сім-карту і активував її. Згідно виписки про руху коштів на рахунку та фото камери з банкомату видно, як карткою користувались шахраї. Для досудового врегулювання спору він телефонував у службу підтримки Гроші всім, оператор відмовив повідомляти суму кредиту і повідомив, що до них зверталась поліція щодо надання цієї інформації. 14.11.2018 року він направив скаргу щодо порушення його прав на юридичну адресу ТОВ «ФК «ВЕРОНА» та 21.11.2018 року направив електронний лист. Відповіді на свою скаргу він так і не отримав. Також, він дзвонив до служби підтримки ТОВ «Лостонмі» та оператор повідомив, що на його ім`я був взятий кредит на суму 3000 грн., але більше інформації не надав. 14.11.2018 року він направив скаргу на юридичну адресу та електронну адресу ТОВ «Лостонмі», однак відповідь так і не була надана. Невідомі особи, скориставшись його персональними даними якимось чином уклали кредитні договору, а компанії відповідачів надали грошові кошти невідомій особі, а тепер вимагають їх сплати у нього. Проте, зі своєї сторони він підтверджує, що вперше почув про ці компанії, та за питань оформлення кредиту він не звертався, свої персональні дані та згоду на їх обробку він не надав. Та не підписував жодних документів. У зв`язку із неможливістю мирного врегулювання спору він звертається до суду за захистом свої порушених прав. 12.02.2020 року представник відповідача ТОВ «ФК «ВЕРОНА» надав відзив на позовну заяву (а.с.120-123), відповідно до якого просив відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] з огляду на відсутність підстав для визнання кредитного договору недійсним. Свою позицію по справі мотивував тим, що 30.10.2018 року між ТОВ «ФК «ВЕРОНА» та [PERSON] було укладено Договір про надання коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту (Оферта). Згідно заявки-приєднання №343080, [PERSON] було підтверджено укладення з Товариством Договору про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту на суму 3000 грн. із строком повернення до 22.11.2018 року. Згідно з технологією укладення кредитного договору із Товариством сам договір (публічна пропозиція (оферта) та усі супутні документи невідкладно зберігаються на Особистій сторінці позичальника. Таким чином, укладений з Позичальником договір та інші супутні документи, у тому числі стосовно переказу грошових коштів, зберігається у вільному для Позичальника доступі на особистій сторінці (в особистому кабінеті) на сайті Товариства https.//groshivsim.com. Після проведення верифікації та підписання позичальником Договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (Оферти) від 30.10.2018 року , а також Заявки-приєднання №343080 (в електронній формі), Товариство перерахувало грошові кошти на зазначений Позичальником рахунок відкритий у банківській установі, що підтверджується довідкою з ТОВ «Платежі Онлайн». Таким чином, відповідач свої зобов`язання за вищевказаним договором виконав та нагадав [PERSON] позику у формі безготівкого переказу грошових коштів. У той же час позичальником, як боржником у зобов`язанні, обов`язки за вищевказаним договором належним чином не виконуються. Через порушення умов Договору про надання фінансового Кредиту було нарахованого пеню за порушення зобов`язань за договором та утворилась заборгованість. Також, 01.11.2018 року між ТОВ «ДЖЕНЕСІС ФІНАНС» та [PERSON] укладено Договір про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту на суму 3000 грн. із строком повернення до 29.11.2018 року. Після проведення верифікації та підписання позичальником Договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (Оферти) від 01.11.2018 , а також Заявки-приєднання №277112 (в електронній формі) , Товариство перерахувало грошові кошти на зазначений Позичальником рахунок відкритий у банківській установі, що підтверджується Інформаційною довідкою з ТОВ «Платежі Онлайн». Таким чином, відповідач свої зобов`язання за вищевказаним договором виконав та надав [PERSON] позику у формі безготівково переказу грошових коштів. У той же час позичальником обов`язки за вищевказаним договором належним чином не виконуються. В подальшому відповідно до Договору факторингу №07-23/05 від 23.05.2019 року ТОВ «ДЖЕНЕСІС ФІНАНС» відступило право грошової вимоги за вищевказаним Кредитним договором на користь ТОВ «ФК «ВЕРОНА». Позивач, посилається на те, що у нього викрали паспорт, сім-карту, особисту платіжну картку Приватбанк, але ці дані не відповідають дійсності, оскільки при підписанні Акцептів він надавав фотокопії паспорту та ідентифікаційного коду, а також вказав всі особисті данні в тому числі і електронну пошту, також зазначивши своє місце роботи. З його особистої картки ПриватБанку знімались кошти з банкомату з використанням ПІН-коду. Позивач не вказує, коли він змінив картку і чи взагалі змінював. Заяву про зміну сім-карти мобільного оператора «Київстар» заблокував лише 01.11.2018 року, тобто після отримання коштів у позику. Враховуючи наведене, вимоги позивач є безпідставними і є лише способом уникнути цивільно-правової відповідальності за його зобов`язаннями. 02.03.2020 року позивач надав відповідь на відзив в якому вказав, що він не подавав заявку на отримання кредиту, не ознайомлювався з договором, не підтверджував його шляхом підписання заявки-приєднання, не підписував ніяких інших документів, це зробили невідомі особи - шахраї та використовуючи його персональні дані подали цю заявку. Але, так як у наявності у них були лише документ, які вони викрали, всю іншу інформацію вони вигадали. Зокрема, вказали місце роботи: ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ», посада: машиніст; дата початку роботи: 08.05.2015 року; щомісячний дохід: 12950 грн. Інформацію, яка є неправдивою та недостовірною, оскільки він ніколи не працював в ПАТ «АРСЕЛОМІТТАЛ» , за освітою він технік-будівельник, а також тесляр, на даний час навчається у ДВНЗ Криворізький національний університет. Станом на 08.05.2015 року йому було лише 18 років та він навчався на 1 курсі коледжу, тому не міг працювати машиністом в ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ». В особистому кабінеті зазначені контактні особи: [PERSON] - колега, [PERSON] - колега. Однак, дані особи навіть йому не знайомі та це можуть бути видумані імена. Також вказано: сімейний стан: одружений, однак він ніколи не був одруженим; дата з якої проживає за місцем реєстрації - 25.10.202 року, однак зареєстрований за вказаною адресою з 2000 року. Підстава проживання - має особисте житло, однак він не має у власності нерухомості. Щодо перерахованих коштів на зазначений позичальником рахунок, у доданій заявці-приєднання №343080 не зазначено банківський рахунок на який потрібно скинути грошові кошти . Відповідно до довідки щодо транзакцій зазначено наступний номер карти: [NUMBER] , прізвища та імені особи , якій належить ця картка не вказано, кому кратка належить йому невідомо. Звідки було встановлено такий номер картки незрозуміло. Його картка була заблокована 30 жовтня 2018 року. Якщо працівники відповідача 1 провели б належну верифікацію невідомих осіб, які незаконно використовували персональні дані позивача, подали заявку на оформлення кредиту, то вони б побачили недостовірні дані , чужу банківську картку і не надали б цей кредит. У порушення вимог законодавства Заявка-приєднання №343080 не підписана належним чином, так як на місці підпису не стоїть факсимільний підпис і печатка зразок яких є в Договорі. На місці підпису клієнта є певна послідовність цифр, проте на комбінацію логіну та пароля ця послідовність не дуже схожа. Він не є позичальником , тому у нього відсутні будь-які зобов`язання перед відповідачем 1. Щодо договору №277112 від 01.11.2018 року , вказав аналогічні підстави щодо договору з Відповідачем 1. Щодо платіжної картки АТ КБ «ПРИВАТБАНК», яку було викрадено та кредитку, то їх було заблоковано 30.10.2018 року. Спочатку він зателефонував за номером 3700 і заблокував в телефонному режимі, а потім в 14-50 год. написав письмову заяву. Сім-карту одразу заблокувати не міг, оскільки це номер контракт і без паспорту працівники ПрАТ «Київстар» відмовлялись її блокувати. І лише після отримання Довідки, яка видається до отримання паспорта він зміг це зробити. Щодо ІР адрес позичальника, то в одному з листів вказана адреса [NUMBER] - Дніпропетровська область, місто - Дніпро; в іншому листі ІР адреса - 46.211.228.115 Запорізька область, місто Запоріжжя. Він проживає у Кривому Розі. Крім того, Відповідач 1 та Відповідач 2 Договір відступлення прав вимог №07-23/05 від 23.05.2019 року не надсилали йому. Тому вважає,що слід задовольнити його позовні вимоги та визнати недійним Кредитний договір від 30.10.2018 року та Кредитний договір від 01.11.2018 року (а.с. 171-180). Позивач у судове засідання надав письмову заяву, в якій заявлені вимоги підтримав, просив розглянути справу за його відсутності. Представники відповідачів, у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв до суду не надав. Згідно з ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, надавши оцінку доводам та запереченням сторін в сукупності з наданими письмовими доказами та положеннями законодавчих актів, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, визнання правочину недійсним. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України). За приписами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, 30.10.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Верона» та [PERSON] було укладено Договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (Оферта). Згідно заявки - приєднання №343080 [PERSON] отримав кредит на суму 3000 грн. (а.с.154-157); 01.11.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дженесіс Фінанс» та [PERSON] було укладено Договір про надання коштів у позику, втому числі і на умовах фінансового кредиту (Оферта). Згідно заявки-приєднання №277112 [PERSON] отримав кредит на суму 3000 грн. (а.с.124-125) Відповідно до Договору-факторингу №07-23/05 від 23.05.2019 року ТОВ «Дженесіс Фінанс» відступило право грошової вимоги за кредитним договором № 277112 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Верона» (а.с.126) Як зазначає позивач в позовній заяві, укладення вказаних правочинів відбувалося поза його волею, оскільки невідома особа, в ніч з 29 жовтня 2018 року на 30 жовтня 2018 року викрала особисті документи останнього, а саме: паспорт № [NUMBER] , картку фізичної особи - платника податків, платіжну картку АТ КБ «Приватбанк» та сім картку, оформила кредити в вищезазначених установах, які у свою чергу, не перевіривши надані документи та не встановивши особу, видали кредитні кошти шахраю. Відповідно до договору відступлення права вимоги № 07-23/05 від 23 травня 2019 року укладеного між ТОВ «ДЖЕНЕСІС ФІНАНС» (первісний кредитор) та ТОВ «ФК «Верона», останньому належить право вимоги за кредитними договорами у тому числі за кредитним договором, укладеним з [PERSON] ( а.с. 126.) ТОВ «ДЖЕНЕСІС ФІНАНС» з 22.06.2019 року переіменовано в ТОВ «Лостонмі». Дослідивши матеріали справи та подані позивачем докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, судом встановлено наступне. 30.10.2018 року позивач звернувся до Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення про прийняття якої йому надали талон повідомлення №32819 від 30.10.2018 року (Т.1 а.с. 18,20,). 05.11.2018 року матеріали звернення [PERSON] за №32819 від 30.10.2018 року щодо можливих протиправних дій були передані до Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області (Т.1 а.с.19). 07.11.2018 року позивач звернувся до Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області із повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, в якому зазначив про крадіжку особистих документів та речей (паспорта громадянина України, картки фізичної особи-платника податків, платіжної картки АТ КБ «Приватбанк» та сім-карти з номером [NUMBER] ), а також зазначив про взяття невідомими особами від його імені кредитів у різних фінансових установах (Т.1 а.с. 20-22). 08.11.2018 року за заявою [PERSON] було відкрито кримінальне провадження №12018040710001600 (Т.1 а.с.45). Станом на 15.07.2019 року досудове розслідування по кримінальному провадженню №12018040710001600 від 08.11.2018 року тривало. Згідно ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до вимог ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно ч.ч.1,3 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Частиною 1 ст.215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3,5,6 ст.203 цього Кодексу . Відповідно до ст.ст. 626, 638 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частинами 6,11 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар. Відповідно до ч.1 ст.76, ч.1 ст.77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно наданих відповідачем ТОВ «ФК «Верона» копій документів встановлено, що 30.10.2018, укладено кредитний договір №343080, сторонами якого виступили ТОВ "Фінансова компанія Верона" та [PERSON] . Предметом договору є надання позичальнику фінансового кредиту в розмірі 3000 грн. З кінцевою датою повернення 22.11.2018. та сплатою відсотків в розмірі 1,90% в день від суми виданого кредиту. Згідно 8 розділу договору "Реквізити та підписи сторін" позичальником договір підписано аналог власноручного (електронного підпису позичальника, відтворений шляхом використання позичальником свого логіна та пароля (а.с. №154-155). Перед укладенням кредиту позичальником була заповнена електронна анкета підписана електронним підписом позичальника, відтвореного шляхом використання позичальником свого логіна, пароля (а.с.№158-159). Окрім цього, з наданих відповідачем копій документів встановлено, що 01.11.2018 року між ТОВ «Дженесіс Фінанс» та [PERSON] , укладено кредитний договір №277112 (електронній формі) сторонами якого виступало ТОВ «Дженісіс Фінанс» та [PERSON] . Предметом договору є надання позичальнику фінансового кредиту в розмірі 3000 грн. З кінцевою датою повернення 29.11.2018. та сплатою відсотків в розмірі 1,90% в день від суми виданого кредиту. Згідно 8 розділу договору "Реквізити та підписи сторін" позичальником договір підписано аналог власноручного (електронного підпису позичальника, відтворений шляхом використання позичальником свого логіна та пароля). Згідно з наданих суду документів встановлено, що станом на 02.01.2020. [PERSON] РНОКПП- [NUMBER] має заборгованості перед ТОВ «Фінансова компанія «Верона», договір №277112 в розмірі - 19 791,00 грн. (а.с.№128). Для укладення кредитних договорів №343080, №277112 особою, яка виступила в ролі позичальника була надіслана копія паспорту на ім`я [PERSON] серія/номер [NUMBER] виданий 27 серпня 2013 року Саксаганським РВ Криврізького МВ ГУ МВС України у Дніпропетровській області. Отже, для укладення даного договору був використаний викрадений у 2018 році паспорт позивача, а тому, було відсутнє вільне волевиявлення саме позивача [PERSON] як учасника правочину. Згідно з ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що оскільки волі позивача на укладення оспорюваних кредитних договорів не було, обставини у справі вказують на те, що невстановлена особа використавши викрадений паспорт позивача та персональні дані, шахрайським шляхом оформила кредитні договори, здійснивши дії, спрямовані на настання юридичних прав та обов`язків, позовні вимоги [PERSON] , які полягають у визнання недійсними кредитних договорів: №277112 від 01.11.2018 укладених ТОВ «Дженесіс Фінанс» та №343080 від 30.10.2018., укладени з ТОВ «Веллфін», є такими, що підлягають задоволенню. Зазначені правові позиції є усталеними, зокрема містяться в постановах Верховного Суду від 17 липня 2019 року у справі №175/4576/14-ц, Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 р. у справі № 342/180/17. Виходячи з того, що позовні вимоги задоволено повністю, суд вважає необхідним стягнути із відповідачів в рівних частинах судовий збір на користь держави від сплати якого звільнена позивачка, а також на користь позивачки судові витрати останньої на правову допомогу також в рівних частинах.

Outcome: approved