Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із даним позовом до ТзОВ "Оазіс Тревел Україна" та просять суд розірвати договір про надання туристичних послуг 05.04.2018р. №6082318, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оазіс Тревел Україна" та [PERSON] , розірвати договір про надання туристичних послуг 05.04.2018р. №6082418, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оазіс Тревел Україна" та [PERSON] , стягнути з Товариством з обмеженою відповідальністю "Оазіс Тревел Україна" в користь [PERSON] 33549,80грн. відшкодування матеріальної шкоди, 394544,08грн. пені та 55000грн. відшкодування моральної шкоди, стягнути з Товариством з обмеженою відповідальністю "Оазіс Тревел Україна" в користь [PERSON] 25778,70грн. відшкодування матеріальної шкоди, 303157,51грн. пені та 50000грн. відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтовують тим, що 05.04.2018р. ТзОВ "Оазіс Тревел Україна" укладено договір про надання туристичних послуг №6082318 із позивачем [PERSON] .. Згідно п. 2.1.1 договору, позивач [PERSON] зобов`язувався не пізніше 14.06.2018р. оплатити вартість туристичних послуг, що становить 38760грн., з визначенням у цьому договорі еквіваленту такої суми в іноземній валюті - 1450 дол. США. Відповідно до п.2.6.1 договору, туроператор зобов`язувався організувати для позивача [PERSON] тур на трьох осіб в Туніс (Сусс ) з 10.07.2018р. по 20.07.2018р., що включало в себе бронювання авіаквитків на літак, переліт по якому мав здійснюватися авіакомпанією «Bravo», а також розміщення в готелі « [INFO] » категорії 4* з видом і способом забезпечення харчування « [INFO] », трансфер з аеропорту до готелю, медичне страхування та інші послуги. Вказаними трьома особами згідно договору та замовлення являлися [PERSON] , його дружина [PERSON] та їх син [PERSON] . Також 05.04.2018р. "Оазіс Тревел Україна" укладено договір про надання туристичних послуг №6082418 із позивачем [PERSON] .. Відповідно до п. 2.1.1 договору, позивач [PERSON] зобов`язалася не пізніше 14.06.2018р. оплатити вартість туристичних послуг, що становить 29840грн., з визначенням у цьому договорі еквіваленту такої суми у іноземній валюті - 1100 дол. США. Згідно п. 2.6.1 договору туроператор зобов`язався організувати для позивача [PERSON] тур на двох осіб в Туніс (Сусс ) з 10.07.2018р. по 20.07.2018р., що включало в себе бронювання авіаквитків на літак, переліт по якому мав здійснюватися авіакомпанією «Bravo», а також розміщення в готелі «Marhaba Royal Salem Res» категорії 4* з видом і способом забезпечення харчування « [INFO] », трансфер з аеропорту до готелю, медичне страхування та інші послуги. Даними двома особами згідно договору та замовлення являлась позивач [PERSON] та донька позивача [PERSON] - [PERSON] . Позивачі зазначають що є родичами та планували відпочинок сім`ями, а саме [PERSON] є дружиною позивача [PERSON] , [PERSON] їх сином, [PERSON] їх донькою, позивач [PERSON] являється рідною сестрою [PERSON] . Згідно преамбул договорів вони укладені від імені товариства фізичною особою підприємцем [PERSON] на підставі агентського договору №4491 від 23.10.2017р. З метою оплати вартості турів позивачами [PERSON] і [PERSON] в день укладення договорів надано [PERSON] доручення на здійснення усіх грошових банківських оплат від їх імені згідно вищевказаних договорів та надано кошти. Оплата вартості турів здійснювалася шляхом сплати коштів на рахунок ДП «Трайдент консалтинг та інвестиції» згідно виставлених цим підприємством [PERSON] рахунків, після чого це підприємство оплачувало кошти ТзОВ "Оазіс Тревел Україна" згідно виставлених рахунків. Позивачем [PERSON] сплачено за тур 33549,80грн., шляхом сплати [PERSON] від його імені на рахунок ДП «Трайдент консалтинг та інвестиції» 11.04.2018р. 12000грн., а 14.06.2018р. ще 21549,80грн. Позивачем [PERSON] сплачено за тур 25778,70грн. шляхом сплати [PERSON] від її імені на рахунок ДП «Трайдент консалтинг та інвестиції» 11.04.2018р. 8400грн., а 14.06.2018р. ще 17378,70грн. Крім цього, позивачами було сплачено 9704,50грн. компенсаційної винагороди турагенству «Спектрум» ( [PERSON] ) та ДП «Трайдент консалтинг та інвестиції», що їм повернута. Однак замовлених та оплачених відповідно до умов вищевказаних договорів туристичних послуг відповідачем позивачам не надано. Вказують, що наскільки їм відомо, 28.06.2018р. ТзОВ «Авіакомпанія «Браво» на своєму веб-сайті розмістила інформацію про скасування внаслідок заборгованості ТзОВ "Оазіс Тревел» усіх авіарейсів, замовлених цим товариством. Зазначають, що внаслідок порушень вчинених відповідачем позивачу [PERSON] завдано збитки в розмірі сплачених у відповідності до договору за туристичні послуги 33549,80грн., а позивачу [PERSON] - 25778,70грн., що підлягають до відшкодування відповідачем. Вказують, що на звернення туристичної агенції «Спектрум» у їх інтересах, не заперечуючи порушення своїх зобов`язань та обов`язків відшкодувати завдані збитки ТзОВ "Оазіс Тревел Україна" письмово гарантувало туристам повернення грошових коштів, сплачених за відпочинок, однак так їх і не повернуло. Також із покликанням на ч.5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» позивачі зазначають про вимоги щодо стягнення із відповідача у їх користь пені, що із розрахунку: 3% Вп х Кд, де: 3% Вп - три відсотки вартості послуг, Кд - кількість календарних днів у періоді станом на 05.08.2019р. Відтак, розмір пені належної до сплати [PERSON] становить: 1006,49грн. х 392 дн. = 394544,08грн. та [PERSON] : 773,36грн. х 392 дн. = 303157,51грн. Крім цього, позивачі вказують на спричинення їм відповідачем значної моральної шкоди, яка зокрема полягає у невиконані відповідачем своїх зобов`язань згідно укладених договорів, що призвело до не можливості проведення запланованого позивачами сімейного відпочинку та затрачення чималих зусиль на відновлення їх порушених прав. Відтак, позивач [PERSON] оцінює спричинену йому моральну шкоду в сумі 55000грн., а позивач [PERSON] в сумі 50000грн. Представник позивачів - адвокат Романів С.І. в судове засідання не прибув, надав суду заяву у якій зазначив, що підтримує позовні вимоги, просить їх задовольнити, розгляд справи проводити у його та позивачів відсутності, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача ТзОВ "Оазіс Тревел Україна" в судове засідання повторно не прибув, не повідомив суд про причину своєї неявки, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Представник позивача у поданій заяві не заперечив проти такого порядку вирішення справи. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази в справі, суд приходить до наступного висновку. В ході розгляду спапрви встановлено, що 05.04.2018р. між ТзОВ "Оазіс Тревел Україна" та позивачем [PERSON] укладено договір про надання туристичних послуг №6082318. Згідно п. 2.1.1 договору, позивач [PERSON] зобов`язувався не пізніше 14.06.2018р. оплатити вартість туристичних послуг, що становить 38760грн., з визначенням у цьому договорі еквіваленту такої суми в іноземній валюті - 1450 дол. США. Відповідно до п.2.6.1 договору, туроператор зобов`язувався організувати для позивача [PERSON] тур на трьох осіб ( [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ) в Туніс (Сусс ) з 10.07.2018р. по 20.07.2018р., що включало в себе бронювання авіаквитків на літак, переліт по якому мав здійснюватися авіакомпанією «Bravo», а також розміщення в готелі « [INFO] » категорії 4* з видом і способом забезпечення харчування « [INFO] », трансфер з аеропорту до готелю, медичне страхування та інші послуги. Аналогічний договір про надання туристичних послуг 05.04.2018р. за №6082418 укуладено між ТзОВ "Оазіс Тревел Україна" та позивачем [PERSON] . Згідно п. 2.1.1 договору вартість туру становить 29480грн., що складає 1100 дол. США, а також відповідно до п. 2.6.1 договору туроператор зобов`язувався організувати для позивача [PERSON] тур на двох осіб ( [PERSON] та [PERSON] ) в Туніс (Сусс ) з 10.07.2018р. по 20.07.2018р., що включало в себе бронювання авіаквитків на літак, переліт по якому мав здійснюватися авіакомпанією «Bravo», а також розміщення в готелі «Marhaba Royal Salem Res» категорії 4* з видом і способом забезпечення харчування « [INFO] », трансфер з аеропорту до готелю, медичне страхування та інші послуги. Туроператором було виставлено позивачу [PERSON] рахунок-фактуру №СФ-181836 від 11.04.2018р. на суму 33151,50грн. та позивачу [PERSON] рахунок-фактуру №СФ-181837 від 11.04.2018р. на суму 25493грн. Із копій доручень від 05.04.2018р., встановлено, що такими позивачі [PERSON] та [PERSON] уповноважили [PERSON] здійснити усі грошові банківські проплати від їх імпені по туристичних заявках «Туніс» №6082418 від 05.04.2018р. та №6082318 від 05.04.2018р. Відповідно до копій квитанцій, встановлено, що [PERSON] від імені позивача [PERSON] 11.04.2018р. сплачено за туристичні послуги ДП «Трайдент консалтинг та іновації» 12000грн. та 14.06.2018р. - 21549,80грн., всього відповідно - 33549,80грн. Із копій квитанцій, встановлено, що [PERSON] від імені позивача [PERSON] 11.04.2018р. сплачено за туристичні послуги ДП «Трайдент консалтинг та іновації» 8400грн. та 14.06.2018р. - 17378,70грн., всього відповідно - 25778,70грн. 28.06.2018р. авіакомпанія Bravo, яка повинна була організовувати переліт туриста, на власному веб-сайті поширила інформацію, що внаслідок заборгованості ТзОВ «Оазіс Тревел Україна», всі авіарейси, замовлені цим туроператором, скасовуються. Дослідженими копіями листів ТзОВ "Оазіс Тревел Україна", встановлено, що у таких компанія вказує на розгляд зверненеь щодо повернення коштів по заявці в інтересах туристів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та гарантує повернення коштів сплачених завідпочинок, а також пропонує позасудове врегулювання вирішення даного питання. Згідно п. 2.2.3 договорів, турист має право на відшкодування збитків, завданих у разі невиконання туроператором своїх зобов`язань відповідно до чинного законодавства України або неналежного виконання умов договору. Згідно п. 5.6 договорів зобов`язання туроператора щодо виконання умов договору виникає тільки після сплати туристом вартості туристичного обслуговування в повному обсязі та надання всіх необхідних для оформлення туристичної подорожі документів та відомостей. Відповідно до п. 5.1 договорів, такі набувають чинності з моменту їх підписання сторонами та діють до повного виконання їх умов сторонами. Згідно до ст. 20 Закону України «Про туризм», за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, турагент) за встановлену договором плату зобов`язується забезпечити надання за замовленням іншої сторони (туриста) комплексу туристичних послуг (туристичний продукт). До договору на туристичне обслуговування застосовується загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом та не суперечить суті зобов`язання. Відповідно до ч. 15ст. 20 Закону України «Про туризм», якість туристичних послуг має відповідати умовам договору на туристичне обслуговування, порядок і способи захисту порушених правтуристіввизначаються Законом України «Про захист прав споживачів». Статтею 1 Закону України «Про туризм» визначено, що туристичний продукт - це попередньо розроблений комплекс туристичних послуг, який поєднує не менше ніж дві такі послуги, що реалізується або пропонується для реалізації за визначеною ціною, до складу якого входять послуги перевезення, послуги розміщення та інші туристичні послуги, не пов`язані з перевезенням і розміщенням (послуги з організації відвідувань об`єктів культури, відпочинку та розваг, реалізації сувенірної продукції тощо). Відповідно до ч. 3 ст. 19-1 Закону України «Про туризм», туроператор (турагент) зобов`язаний додержуватися умов надання комплексу туристичних послуг, про які був поінформований споживач до укладення договору на туристичне обслуговування, крім випадків, коли про зміну таких умов повідомлено споживача до укладення договору або якщо зміни внесено на підставі угоди, укладеної між сторонами договору. Згідно із ч. 7ст. 20 Закону України «Про туризм», кожна із сторін договору на туристичне обслуговування до початкутуристичної подорожі може вимагати внесення змін до цього договору або його розірвання у зв`язку із зміною істотних умов договору та обставин, якими вони керувалися під час укладення договору, зокрема у разі, погіршення умов туристичної подорожі, зміни її строків. Відповідно до ч. 8ст. 20 Закону України «Про туризм», туроператор (турагент) зобов`язаний не пізніш як через один день з дня, коли йому стало відомо про зміну обставин, якими сторони керувалися під час укладення договору на туристичне обслуговування, та не пізніш як за три дні до початку туристичної подорожі повідомити туриста про таку зміну обставин з метою надання йому можливості відмовитися від виконання договору без відшкодування шкоди туроператору (турагенту) або внести зміни до договору, змінивши ціну туристичного обслуговування. Відповідно до ч. 11ст. 20 Закону України, «Про туризм», якщо під час виконання договору на туристичне обслуговування туроператор не в змозі надати значну частину туристичного продукту, щодо якого відповідно до договору на туристичне обслуговування сторони досягли згоди, туроператор повинен з метою продовження туристичного обслуговування вжити альтернативних заходів без покладення додаткових витрат на туриста, а в разі потреби відшкодувати йому різницю між запропонованими послугами і тими, які були надані. У разі неможливості здійснення таких заходів або відмови туриста від них туроператор зобов`язаний надати йому без додаткової оплати еквівалентний транспорт для повернення до місця відправлення або іншого місця, на яке погодився турист, а також відшкодувати вартість ненаданих туроператором туристичних послуг і виплатити компенсацію у розмірі, визначеному в договорі за домовленістю сторін. Згідно зіст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно дост. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зіст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 12ст. 20 Закону України «Про туризм», туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, якщо: невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини третіх осіб, не пов`язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь. Статтею 33 Закону України «Про туризм» передбачено, що суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов`язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до п. 3.2. договору, в разі, якщо невиконанням, неналежним виконанням умов цього договору однією стороною іншій стороні будуть заподіяні збитки, винна сторона зобов`язується відшкодувати такі збитки в повному обсязі. Відповідно до ч. 1ст. 906 ЦК України, збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч.1, 2ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно доч.1ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ч. 3 цієї статті, збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. Відповідно до ч. 1ст. 10 цього Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відтак, за змістом ч. ч. 1, 2, 8, 10, 11 ст. 20, ч. 2 ст.30, ч. ч. 1, 2 ст. 32, ч. 1 ст. 33 Закону України «Про туризм», ч. 1ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. ст.526,610,611,612,623, ч. 5 ст.653, ст.906 ЦК України, майнову відповідальність несе суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, порушив умови договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику (туристу) завдано збитків. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-42цс13 від 03 липня 2013 року. Судом встановлено, що послуги з надання туристичних послуг, відповідно до умов договорів, мав надавати саме туроператор - ТзОВ «Оазіс Тревел Україна», відтак, саме відповідач як сторона договору про надання послуг, повинен нести відповідальність за порушення умов договорів - ненадання [PERSON] та [PERSON] туристичної подорожі в Туніс. Щодо позовних вимог про розірвання договорів про надання туристичних послуг за №6082418 від 05.04.2018р. та №6082318 від 05.04.2018р., суд зазначає, що за ч. 2ст. 651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно дост. 610 ЦК України,порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістомст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди. Так, ч. 4ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що туроператором не з вини позивачів не надано послуги, передбаченої п. 2.6 договорів, а саме - організація вказаних турів у Туніс. Туроператором було допущене істотне порушення умов вказаних договорів, що спричинило наслідки у вигляді їх невиконання, а тому позовні вимоги про розірвання договорів є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Щодо позовних вимог про стягнення з ТзОВ «Оазіс Тревел Україна» в користь позивача [PERSON] - 33549,80грн. та позивача [PERSON] - 25778,70грн. збитків за договорами про надання туристичних послуг такі підлягають до задоволення в повному обсязі, так як розмір спричинених збитків та вина відповідача у неотриманні туристичних послуг позивачами встановлена. Згідно із ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Таким чином зважаючи на те, що за туристичні послуги позивачами [PERSON] та [PERSON] було оплачено, відповідно в розмірі 33549,80грн. та 25778,70грн., а також враховуючи те, що за ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі ненадання виконавцем послуги, він сплачує споживачу неустойки у розмірі 3% загальної вартості замовлення за кожен день прострочення, розмір неустойки у випадку позивача [PERSON] становить 394544,08грн., а у випадку позивача [PERSON] - 303157,51грн., оскільки період прострочення на час здійснення розрахунку позивачами у кожному випадку становить 392 дні, а вартість їх турів становить відповідно 33549,80грн. та 25778,70грн. Щодо заявлених позивачами вимог про стягнення моральної шкоди суд приходить до наступного висновку. За змістам статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування моральної шкоди. Частиною другою ст. 33 Закону України "Про туризм" встановлено, що заподіяна туристу моральна шкода, якою порушені його законні прана, відшкодовується суб`єктом туристичної діяльності в порядку становленому законом. Відповідно до ч. 2. ст 22 Закону України «Про захист прав споживачів», при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок зрушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Суд враховує, що туристичні продукти, що придбали позивачі за спірними правовідносинами був сплановою заздалегідь щорічною сімейною відпусткою, враховуючи час акумулювання коштів на вартість туру, укладення договорів 05.04.2018р. та виліт 10.07.2018р. Позивач [PERSON] будучи фізичною особою-підприємцем (свідоцтво про державну реєстрацію ФОП від 11.07.2008р.) і здійснюючи підприємницьку діяльність увиді послуг із вантажного перевезення у вказаний період запланованого туру не вживав організаційних заходів для здійснення підприємницької діяльності, його дружина [PERSON] брала відпустку на роботі (розпорядження Сокальської РДА №39-к від 02.07.2018р.) із розрахунку періоду запланованого відпочинку, натомість позивач [PERSON] також брала відпустку за місцем праці (наказ №3568-в/тм від 10.07.2018р.). Крім цього позивач [PERSON] внаслідок невиконання зобов`язань відповідачем відчув сильний сором перед дітьми, яким пообіцяв влітку 2018р. відпочинок за кордоном і які з нетерпінням очікували на такий відпочинок. Відтак, позивачі та їх сім`ї зазнали значної моральної шкоди, що виявлялася у душевних хвилюваннях, погіршенні стосунків з оточуючими та неможливості реалізувати плани щодо оздоровлення на відпочинку. Окрім цього, позивачі стверджують, що витратили значну частину часу та емоцій на спроби вирішити цей конфлікт позасудовим шляхом. Довелось їздити до турагента та разом писати листи до туроператора з вимогами щодо повернення коштів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При значенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості Також в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995, № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зазначено, що відповідно до загальних остав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує положення п 9 вищевказаної постанови Пленуму ВС України, відповідно до якої розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. З огляду на вказане, суд приходить до висновку про доцільність задоволення вимог позивача [PERSON] про стягнення моральної шкоди в сумі 55000грн. та позивачки [PERSON] про стягнення моральної шкоди в сумі 50000грн., що є достатнім, розумним і справедливим з огляду на встановлені обставини справи.

Outcome: approved