Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Служба миттєвого кредитування" ( далі ТОВ "Служба миттєвого кредитування") , звернувся до суду 20.08.2017 року з вищезгаданим позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь борг за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та [PERSON] укладено кредитний договір № 151030-103216 від 30 жовтня 2015 відповідно до якого вона отримала кредит в розмірі 900,00 грн. Відповідач належним чином зобовязання за договором не виконувала, у звязку з чим станом на 02.08.2017 року виникла заборгованість в сумі 10042,81 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь та судові витрати у справі в розмірі 1600,00 грн. В судове засідання представник позивача [PERSON] ( керівник юридичної особи), не з'явилася, надала заяву, в якій просила суд розглядати справу за її відсутності , підтримала позовні вимоги, не заперечувала проти заочного розгляду справи, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, за відомостями адресно-довідкового відділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області від 19.09.2017р. знята з реєстрації місця проживання, зареєстрованою не значиться, про час та місце розгляду справи повідомлений через оголошення в газеті «Вісті Придніпровя» №90 (1889) від 21.11.2017 року ; заяви про розгляд справи за її відсутності, відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та [PERSON] укладено кредитний договір № 151030-103216 від 30 жовтня 2015 відповідно до якого вона отримала кредит в розмірі 900,00 грн., що підтверджується заявою-анкетою для отримання кредиту, видатковим касовим ордером. Дата повернення кредиту 28.11.2015 року /а.с.4,5/. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, та виконати інші зобов'язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим договором. Незважаючи на це, відповідач не виконала свого обов'язку щодо повернення наданого їй кредиту в строки, передбачені кредитним договором. Таким чином, позивач має непогашену заборгованість перед ТОВ "Служба миттєвого кредитування" за кредитним договором № № 151030-103216 від 30 жовтня 2015р. в сумі 10042,81 грн. , яка складається з: основного боргу -835,60 грн., процентів за договором 501,30 грн., пені за договором 8705,91 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості /а.с.9-20/. Відповідно до\~ст.626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, направлена на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно\~ст.628 ЦК України\~зміст договору складають умови (пункти), визначені на розсуд сторін і узгоджені ними, та умови, що є обов'язковими у відповідності з актами цивільного законодавства. Відповідно до\~ст.629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно\~ст.610 Цивільного кодексу України\~порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Крім того, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором (ст.612 ЦК України). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом ( ст .611 ЦК України). Відповідно до ч.1\~ст.509 ЦК України\~зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу сплатити послугу тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно \~ст.526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст.536 ЦК України\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Крім того, згідно\~ст.625 ЦК України, відповідач не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення. Якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків на підставі\~ст.624 ЦК України. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена\~\~позичальником\~\~протягом\~\~тридцяти\~\~днів\~\~від\~\~дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (ст. 1049 ЦК України). Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не надано доказів, які б підтверджували незаконність вимог позивача або їх необґрунтованість. Крім того тривалий термін прострочення платежів, відсутність дій, які б свідчили про наміри добросовісно виконувати свої зобов'язання з боку відповідача, вказують на наявність спроби ухилитися від виконання ним своїх зобов'язань. Відповідно до\~ст.79 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом судової справи. Позивачем при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 1600 грн., що підтверджується відповідною квитанцією /а.с.1/, тому суд стягую з відповідача на користь позивача судовий збір та судові витрати, повязані з розміщенням обяви у ЗМІ 500,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved