Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

25 жовтня 2017 року позивач звернулася в суд з позовом до Рожищенської центральної районної лікарні про стягнення заборгованості по заробітній платі. Позов мотивує тим, що з 18.01.2010 року і по даний час працює на посаді акушерки Рожищенської центральної районної лікарні. Відповідно до п.9 «Порядку виплати надбавки за вислугу років медичним та фармацевтичним працівникам державних та комунальних закладів охорони здоровя», затвердженого Постановою КМУ № 1418 від 29.12.2009 року їй повинна була нараховуватись надбавка за вислугу років в розмірі 20 % посадового окладу з 01.01.2010 року та 30 % посадового окладу з 01.01.2013 року по 31.12.2016 року. На її заяву про донарахування та виплату вказаних надбавок відповідач листом від 18.10.2017 року відмовив провести їх виплату. Зазначена сума не донарахованої і невиплаченої надбавки становить 13108.44 грн.. Крім того, її заробітна плата підлягає індексації відповідно встановленого законодавством порядку. Посилаючись на вище викладене та на ст. 18 ЗУ «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 року № 2017-Ш, ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року № 1282-ХП з наступними змінами, Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого ПКМУ від 17.07.2003 року № 1078, ст. 33 ЗУ «Про оплату праці», просить стягнути з відповідача в її користь заборгованість по заробітній платі: надбавки за вислугу років та індексацію вказаної заробітної плати, за період з січня 2010 року до 2017 року включно по місяць, що передує даті виплати, в сумі 13108 грн. 44 коп. та судовий збір в розмірі 640 грн.. Позивач в судове засідання не зявилася. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, \~просила позов задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнала, пояснила, що позовні вимоги є обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, щодо задоволення позову не заперечувала. Таким чином, судовий розгляд справи проводиться у відсутності позивача. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить \~до висновку, що позов підлягає до \~задоволення з наступних підстав. Згідно ч.2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Згідно ст.2 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року N 108/95-ВР структура заробітної плати складається: Основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Згідно ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначаються цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами. Згідно ч. 5 ст. 95 КЗпП України мінімальна заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про оплату праці» в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством. Відповідно до ст.1 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» від 3 липня 1991 року N 1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Відповідно до ст. 18 ЗУ «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 5 жовтня 2000 року N 2017-III Законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо: індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін. Відповідно до ч.2 ст. 19 ЗУ «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» державні соціальні гарантії є обов'язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності. Відповідно до аб.1 п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року N 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» у справах, пов'язаних із вирішенням спорів про індексацію заробітної плати або компенсацію працівникам втрати її частини у зв'язку із затримкою її виплати, суди мають враховувати, що: 1) індексація заробітної плати провадиться згідно зі ст. 33 Закону в період між переглядами Верховною Радою України розміру мінімальної заробітної плати і здійснюється відповідно до Закону "Про індексацію грошових доходів населення" і тих положень Порядку проведення індексації грошових доходів громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 травня 1998 р. N 663 (з внесеними змінами та доповненнями), котрі йому відповідають, підприємством, установою чи організацією, які виплачують заробітну плату, при її нарахуванні починаючи з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, який перевищив 105 відсотків (величину порога індексації). Постановою КМУ від 17 липня 2003 р. № 1078 «\~Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» визнано такою, що втратила чинність: постанову Кабінету Міністрів України від 7 травня 1998 р. № 663\~"Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів громадян" та затверджено Порядок\~ проведення індексації грошових доходів населення. Відповідно до п.2 даного Порядку індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру: оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер. Відповідно до п.2, 5, 6, 7, 9 Постанови КМУ від 29 грудня 2009 р. № 1418\~«Про затвердження Порядку виплати надбавки за вислугу років медичним та фармацевтичним працівникам державних та комунальних закладів охорони здоров'я» надбавка за вислугу років установлюється медичним та фармацевтичним працівникам державних та комунальних\~ закладів охорони здоров'я залежно від стажу роботи в такому розмірі: Стаж роботиРозмір щомісячної надбавки до посадового окладу, відсотків Понад 3 роки10 Понад 10 років20 Понад 20 років30 Документом для визначення стажу роботи, який дає право на одержання надбавки за вислугу років, є трудова книжка або інші документи, що відповідно до законодавства підтверджують наявність стажу роботи. Надбавка за вислугу років у державному або комунальному закладі охорони здоров'я обчислюється виходячи з посадового окладу (з підвищеннями) працівника без урахування інших надбавок і доплат. Надбавка за вислугу років виплачується щомісяця за фактично відпрацьований час за основним місцем роботи та за сумісництвом. Встановлення надбавки за вислугу років або зміна її розміру проводиться з початку місяця, що настає за місяцем роботи, в якому виникло таке право. В судовому засіданні встановлено, що 09 березня 2017 року [PERSON], акушерка жіночої консультації, звернулася до головного лікаря Рожищенської ЦРЛ [PERSON] із заявою про виправлення допущеної помилки при обчисленні стажу та виплати надбавки за вислугу років шляхом донарахування у березні 2017 року 20 % від посадового окладу з 01.01.2010 року, 30 % від посадового окладу з 04.09.2013 року та виплатити у березні 2017 року у повному обсязі (а.с.5). На даній заяві накладено резолюцію головним лікарем 09.03.2017 до вирішення, вх. № 316, 09.03.17. На заяву [PERSON] Рожищенською ЦРЛ дано відповідь від 18.10.2017 № 970/6-2.17. З даної відповіді вбачається, що в частині встановлення їй надбавки за вислугу років в розмірі 20% посадового окладу з 01.01.2010 року та 30 % посадового окладу з 01.01.2013 року було допущено помилку внаслідок використання неправильних даних, внесених в базу програмного забезпечення «Кадри», внаслідок чого їй недорахована та не виплачено надбавки в сумі 13108.44 грн. за період з 01.01.2010 року по 31.12.2016 року. Однак в звязку із завершенням бюджетних періодів попередніх років, здійснити виплату недорахованої їй надбавки за вислугу років за період 2010 р. по 2016 р. немає можливості (а.с.8). Згідно витягу з наказу Рожищенської ЦРЛ від 18.01.2010 року № 24-ос [PERSON] переведено з тимчасової посади акушерки жіночої консультації поліклініки на тимчасову посаду акушерки жіночої консультації поліклініки на час відпустки у звязку з вагітністю та пологами та відпустки по догляду за дитиною акушерки [PERSON]С з 18.01.2010 року (а.с.10). Згідно витягу з наказу від 26.03.2013 року № 76-ос [PERSON] переведено з тимчасової посади акушерки жіночої консультації поліклініки на постійну посаду акушерки жіночої консультації поліклініки з 01.04.2013 року (а.с.9). Вищевказані накази підтверджуються і записами трудової книжки БТ-ІІ № 5820079 від 05.04.1991 року (Романюк) [PERSON], [INFO] (а.с.11-12). В судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] сума не донарахованої надбавки за вислугу років за період з 01.01.2010 року по 31.12.2016 року становить 13\~108.44 грн.. Дана сума виникла, у звязку з використанням даних, невірно внесених в базу програмного забезпечення «Кадри», що стверджується довідкою Рожищенської ЦРЛ № 1035/17-2.17 від 07.11.2017 року (а.с.19). Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Отже, відповідач порушив законодавство про оплату праці, невірно вніс дані в базу програмного забезпечення «Кадри», в звязку з чим утворилась заборгованість перед позивачем [PERSON] по заробітній платі: надбавки за вислугу років та індексації вказаної заробітної плати, в сумі 13108 грн. 44 коп.. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та з відповідача стягнути в користь позивача заборгованість по заробітній платі: надбавки за вислугу років та індексацію вказаної заробітної плати, за період з січня 2010 року до 2017 року включно по місяць, що передує даті виплати, в сумі 13108 грн. 44 коп. та оплачений судовий збір. На підставі ст. ст. 94, 95, 233 КЗпП України, ст. ст. 2, 33 Закону України «Про оплату праці», ст.1 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення», ст.ст. 18, 19 ЗУ «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», \~аб.1 п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року N 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», п.2, 5, 6, 7, 9 Постанови КМУ від 29 грудня 2009 р. № 1418\~«Про затвердження Порядку виплати надбавки за вислугу років медичним та фармацевтичним працівникам державних та комунальних закладів охорони здоров'я», Постанови КМУ від 17 липня 2003 р. № 1078 «\~Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення»,

Outcome: approved