Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить ухвалити рішення про визнання вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. виконавчого напису № 25370 від 29 квітня 2021 року про стягнення з нього боргу в сумі 25003,26 гривень таким, що не підлягає виконанню. Заявлені вимоги обґрунтував тим, що оспорюваний виконавчий напис вчинений з грубим порушенням встановлених законодавством вимог, оскільки подані для його вчинення документи не підтверджують безспірності заборгованості. 09 вересня 2019 року між ним та ТОВ "Фінансова компанія «Верона»" був укладений кредитний договір № 1444712. Про перехід (відступлення) прав вимоги за цим договором до ТОВ «Українські фінансові операції» йому нічого відомо не було і жодних повідомлень про це він не отримував. Також не отримував ні від первісного кредитора, ні від ТОВ «Українські фінансові операції» листів чи претензій про необхідність погашення боргу та його розміру. Виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками банку, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Крім цього, надані ТОВ «Українські фінансові операції» приватному нотаріусу документи за кредитним договором в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», тому, не будучи первинними документами, не можуть підтверджувати наявності кредитної заборгованості та її безспірності. Оскільки право вимоги кредитної заборгованості не підтверджено належними доказами, вважає, що нотаріус не переконався у безспірності боргу та порушив вимоги щодо оформлення виконавчого напису. Провадження в справі відкрито ухвалою від 07 вересня 2021 року, розгляд справи було постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, третім особам десятиденний строк для подання пояснень. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали суду і матеріали позову відповідач ТОВ «Українські фінансові операції» отримало 03 грудня 2021 року. У строк, визначений судом в ухвалі від 14 квітня 2021 року з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопада 2013 року №\~958, відповідач ТОВ «Українські фінансові операції» відзиву на позов не подав. Ухвалою суду від 07 вересня 2021 року про відкриття провадження у справі одночасно витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. належним чином завірені копії оспорюваного виконавчого напису № 25370 від 29 квітня 2021 року та усі матеріали, пов`язані з його вчиненням. Проте з наявного в мережі Інтернет листа Міністерства юстиції України від 02 серпня 2021 року № 59633/ПІ-М-3391/19.1.1 встановлено, що з 29 червня 2021 відповідно до наказу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 30 червня 2021 року № 1075/6 діяльність приватного нотаріуса Остапенка Є.М. зупинена у зв`язку з необґрунтованою відмовою нотаріуса надати документи для перевірки організації нотаріальної діяльності, до усунення цієї обставини. Перевіркою даних електронного Єдиного реєстру нотаріусів встановлено, що станом на 21 грудня 2021 року робота приватного нотаріуса Остапенка Є.М. тимчасово не діє. У зв`язку\~із цим,\~у відповідності\~до ч.7\~ст.81\~ЦПК України\~ухвалою суду\~від 01.12.2021\~витребовувалися у\~відповідача ТОВ\~«Українські фінансові\~операції» копії усіх документів, які подавались приватному нотаріусу Остапенку Є.М. для вчинення оспорюваного виконавчого напису, а у Любомльського відділу ДВС копії документів виконавчого напису, які були пред`явлені для примусового виконання. 17.12.2021 на виконання ухвали Любомльський відділ ДВС у Ковельському районі надав копії матеріалів виконавчого провадження №66689490. Оскільки клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом учасників справи до суду не надходили, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. 06 серпня 2021 року ТОВ «Українські фінансові операції» звернулось до Любомльського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі із заявою про відкриття виконавчого провадження по виконавчому напису № 25370 виданого 29.04.2021 про стягнення заборгованості з боржника [PERSON] заборгованості по кредиту в загальній сумі 25003,26 гривень, з яких: по кредиту 3600 гривень, по несплачених відсотках 1983,60 гривень, заборгованості за пенею 19019,66 грн. та суми, що сплачена за вчинення виконавчого напису. Відповідно до змісту цієї заяви [PERSON] є боржником за кредитним договором №\~1444712 від 09 вересня 2019 року, укладеним з ТОВ "Фінансова компанія «Верона»". До заяви про відкриття виконавчого провадження додано: кредитний договір № 1444712 від 09 вересня 2019 року, виконавчий напис №25370 від 29.04.2021. Зі змісту договору № 1444712 про надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту (оферта) від 09 вересня 2019 року вбачається, що він укладений між ТОВ "Фінансова компанія «Верона»" та [PERSON] . За умовами цього договору ТОВ "Фінансова компанія «Верона»" зобов`язується надати [PERSON] грошові кошти в сумі 3600,00 гривень. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. 29 квітня 2021 року видав виконавчий напис № 25370 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Українські фінансові операції» 25003,26 гривень заборгованості за кредитним договором № 1444712 від 09 вересня 2019 року. За цим виконавчим написом 02 вересня 2021 року державним виконавцем Любомльського відділу ДВС у Ковельському районі Волинської області відкрито виконавче провадження № 66689490. Отже, у справі встановлено, що стягнення з [PERSON] заборгованості за оспорюваним виконавчим написом проводиться з підстав, що випливають з кредитних правовідносин. За загальним правилом ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. За змістом ч.1 ст.39 Закону України "Про нотаріат" порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Згідно із ст.87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. У статті 88 Закону "Про нотаріат" визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №\~296/5, визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 (далі Перелік). Постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 26 листопада 2014 року Перелік доповнено розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині доповнення переліку після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Верховний Суд у постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Таким чином, Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса (04 грудня 2020 року), стосувався лише нотаріально посвідчених договорів відповідно до пункту 1 цього Переліку. Із укладеного між ТОВ "Фінансова компанія «Верона»" та [PERSON] договору № 1444712 від 09 вересня 2019 року про надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту (оферта), який був наданий ТОВ «Українські фінансові операції» нотаріусу для вчинення виконавчого напису, вбачається, що він не був посвідчений нотаріально. За таких обставин у справі має місце недотримання умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем ТОВ "Вердикт Капітал" документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. У зв`язку із цим заявлені позовні вимоги по своїй суті є обґрунтованими та доведеними, тому підлягають повному задоволенню. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: approved