Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Від АТ "Державний ощадний банк України", в особі філії - Харківське обласне управління ПАТ "Державний ощадний банк України" надійшла позовна заява до [PERSON] з наступними вимогами: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та Заявою на встановлення відповідальної кредитної лінії (Кредиту) у загальному розмірі 21 475 грн 70 коп.; стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2 270 грн 00 коп. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 09.07.2019 між АТ "Ощадбанк" та [PERSON] укладений Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, (далі - ДКБО), який розміщений на інтернет - сторінці банку www/oschadbank.ua, до умов якого відповідач приєднався підписавши Заяву на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту), якою він погодився на одержання кредиту та його умови. В результаті чого, банк встановив відповідачу відновлювальну кредитну лінію у розмірі 18 900 грн 00 коп. на строк 60 місяців, з процентною ставкою 38,00 процентів річних за користування кредитними коштами на момент укладення кредитного договору. Відповідач отримав кредитні кошти та використав їх. Проте, з боку відповідача, має місце неналежне виконання взятих на себе грошових зобов`язань за договором, у зв`язку з чим, виникла прострочена заборгованість за кредитом, що обліковується на картковому рахунку. Згідно, пунктів 1.1.2., 1.1.3, п. 1.9 ДКБО для отримання кредиту клієнт особисто надає банку заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) оформлену за встановленою банком формою та підписану клієнтом, і документ згідно з визначеним банком переліком. Цей договір, в тому числі, заява на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту) та інші документи, які є їх невід`ємними частинами є кредитним договором, укладеним між банком та клієнтом. Кредитний договір діє до повного виконання клієнтом всіх грошових зобов`язань кредитним договором. Перебіг строку кредитування починається з дати надання банком клієнту кредиту/встановлення ліміту кредитування. Відповідно до п. 1.17.1 ДКБО клієнт зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити нараховані проценти та інші платежі, передбачені кредитним договором. Згідно п. 1.18.1. ДКБО за користування кредитом клієнт зобов`язаний сплачувати банку проценти в порядку та розмірах, визначених в Умовах користування кредитною лінією (кредитом), що застосовується до відповідної категорії клієнтів, в тому числі, з урахуванням змін умов кредитування згідно п. 11.1.3 Розділу ХХ Договору. У випадку, передбаченому в Заяві на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), клієнт зобов`язаний щомісячно (у терміни, передбачені для сплати процентів) здійснювати часткове повернення кредиту шляхом сплати суми обов`язкового щомісячного платежу, якщо це вимагається умовами надання кредиту. Згідно п. 1.24. ДКБО, банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за Договором, строк сплати яких не настав, та застосувати процедуру звернення стягнення на майно клієнта згідно із законодавством (в тому числі звернути стягнення на грошові кошти, що розміщені на будь-якому рахунку клієнта), у випадку невиконання або неналежного виконання клієнтом зобов`язань щодо вчасного повернення кредиту (в тому числі сплати суми обов`язкового щомісячного платежу), сплати процентів за користування ним та інших платежів, в тому числі, але не виключно у випадку: 1) затримання сплати клієнтом заборгованості по кредиту (його частини, в тому числі в розмірі обов`язкового щомісячного платежу) та/або перевищення витратного ліміту (несанкціонованого овердрафту) та/або процентів, обов`язок сплати яких передбачений Заявою на кредит, щонайменше на один календарний місяць. У випадку наявності протягом одного місяця перевищення витраченого ліміту (несанкціонованого овердрафту) або простроченої заборгованості за кредитом, процентами за його користування та непогашення цієї заборгованості клієнтом банк має право заблокувати всі платіжні картки клієнта. Згідно п. 1.30. ДКБО у разі виникнення простроченої заборгованості за картковим рахунком та кредитом, її непогашення у строки, визначені Договором. Клієнт гарантує повернення сум такої заборгованості банку всіма належними йому коштами, майном, майновими правами, тощо. Станом на 19.08.2021 за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб враховується загальна заборгованість в розмірі 21 475 грн 70 коп., з яких: загальна сума заборгованості за основним боргом - 18 885 грн 84 коп.; сума заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом - 2 521 грн 49 коп.; розмір комісії - 0 грн 00 коп.; загальна сума нарахованої пені - 0 грн 00 коп.; розмір 3 % річних (згідно ст. 625 ЦК України) на суму простроченого кредиту - 43 грн 46 коп., розмір 3 % річних (згідно ст. 625 ЦК України) на суму нарахованих та несплачених процентів -14 грн 19 коп.; витрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 0 грн 00 коп.; витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 10 грн 72 коп. Станом на день подання цієї позовної заяви, вищевказана заборгованість за Договором не погашена. Невиконання відповідачем умов кредитного договору стало підставою для пред`явлення в суді цього позову. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 14.09.2021 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 13.10.2021. 13.10.2021 у зв`язку з першою неявкою представника позивача та відповідача судовий розгляд відкладено. 06.12.2021 належним чином повідомлені сторони повторно в судове засідання не з`явилися. Представник позивача Шахова О. І. подала заяву, в якій просила судовий розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] не повідомив про причини повторної неявки в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, і від якого не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за його відсутності, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, проти чого не заперечувала представник позивача. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 09.07.2019 між АТ "Ощадбанк" та фізичною особою [PERSON] підписано заяву на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) відповідно до умов Договору комплексного обслуговування фізичних осіб, укладеного між банком та клієнтом, кредитний ліміт встановлено - 09.07.2019 у розмірі 18 900 грн 00 коп., з процентною ставкою 38,00 процентів річних, строк дії банківської платіжної картки № [NUMBER] - листопад 2023 що підтверджується Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, заявою про приєднання № 135306921/090719, заявою про встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту), Висновком-рішенням погодження надання (встановлення) кредиту АТ "Ощадбанк" № АА411326596/130719, паспортом [PERSON] (а. с. 4-19). Згідно розрахунків, у виді виписки по картковому рахунку та розрахунку заборгованості за основним боргом, процентами, комісією, пенею, 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання, наданих позивачем, за зазначеним вище кредитним договором, укладеним між позивачем та відповідачем, станом на 19.08.2021 мається заборгованість - 21 475 грн 70 коп., з яких: загальна сума заборгованості за основним боргом - 18 885 грн 84 коп.; сума заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом - 2 521 грн 49 коп.; розмір комісії - 0 грн 00 коп.; загальна сума нарахованої пені - 0 грн 00 коп.; розмір 3 % річних (згідно ст. 625 ЦК України) на суму простроченого кредиту - 43 грн 46 коп., розмір 3 % річних (згідно ст. 625 ЦК України) на суму нарахованих та несплачених процентів -14 грн 19 коп.; витрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 0 грн 00 коп.; витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 10 грн 72 коп. (а. с. 20-22). Зазначений розрахунок містить відомості про порядок нарахування заборгованості, дати та суми погашення кредиту, процентів, витрати від інфляції за несвоєчасне погашення та пені, тобто зрозумілі суми надходження та їх віднесення на погашення складових заборгованості. Відповідно до частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. У відповідності з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 Цивільного кодексу України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 Цивільного кодексу України). Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в частині 1 статті 625 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За загальними правилами, що випливають з положень статей 11-14, 202, 509, 525, 526, 546, 549, 550, 610, 614, 622-625 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки, виникають, зокрема, з договорів, і повинні належно виконуватися; позичальник зобов`язаний повернути кредитору усе заборговане на умовах, передбачених договором і законом, а кредитор управі вимагати виконання порушеного зобов`язання, стягнення неустойки; особа здійснює свої права та виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства, зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, зловживання правом не допускається; особа діє у цивільних відносинах вільно, на власний ризик і повинна діяти, в тому числі, вчиняючи правочин, добросовісно, розумно, передбачаючи наслідки. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку з укладанням кредитного договору від 09.07.2019та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань за цим договором. Розмір невиконаних зобов`язань підтверджується даними розрахунку заборгованості за кредитним договором, який не спростовано відповідачем. Внаслідок порушення відповідачем [PERSON] умов кредитного договору від 09.07.2019Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" значною мірою позбавлено того, на що воно розраховувало при укладенні договору. За таких обставин, позовна заява Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", в особі філії - Харківське обласне управління АТ "Ощадбанк", до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню. Згідно зі статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved