Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" подано позов про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 26259,40 грн., що виникла з кредитного договору № б/н від 17.12.2007 року, яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 9998,59 грн.; заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 11034,52 грн.; заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 3499,65 грн.; штраф (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн. та штраф (процентна складова) в розмірі 1226,64 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду заяви (вх. № 35696 від 25.09.2014 року; вх. № 45058 від 09.12.2014 року) про розгляд справи без його участі, вимоги підтримав в повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 36, 48). Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлялася. Копія ухвали про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви з доданими до неї копіями документів, а також судова повістка у даній справі, повернуті на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 35, 42, 47). Вказана кореспонденція направлена на адресу відповідача, зазначену у позовній заяві та за якою відповідача зареєстровано за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Кіровоградській області (а.с. 29). Відповідно до статті 74 Цивільного процесуального кодексу України, судові повістки надсилаються фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місяця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Суд вважає можливим ухвалення заочного рішення по справі, враховуючи належне повідомлення відповідача та те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив наступне. Між публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" та [PERSON], укладено договір № б/н від 17.12.2007 року, за яким відповідач отримала кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік із розрахунку 360 днів у році та 7% щомісячного платежу від суми заборгованості, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що узгоджено сторонами в заяві позичальника (а.с. 14). Даний договір за своєю правовою природою є кредитним договором. Статтею 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач виконав свої зобов'язання за Договором в повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 14). Відповідач належним чином умови Договору не виконала, повернення кредиту та відсотків за його користування в терміни, передбачені договором та пунктом 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною кредитного договору № б/н від 17.12.2007 року, не забезпечила, внаслідок чого перед позивачем станом на 30.06.2014 року виникла заборгованість в розмірі 24532,76 грн., яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 9998,59 грн., заборгованості по сплаті відсотків в сумі 11034,52 грн. та заборгованості по сплаті комісії за користування кредитом в сумі 3499,65 грн. На даний час кредитна заборгованість відповідачем не погашена. Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За статтею 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись в установлений законом або договором строк. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України, встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Докази виконання відповідачем в повному обсязі прийнятих на себе зобов'язань за договором в матеріалах справи відсутні, а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по кредиту в сумі 9998,59 грн., заборгованості по відсотках в сумі 11034,52 грн. та заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 3499,65 грн. підлягають задоволенню. Позивач також просить стягнути з відповідача штраф (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн. та штраф (процентна складова) в розмірі 1226,64 грн. За пунктом 8.6. Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених даним Договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний виплатити Банку штраф в сумі 500,00 грн. + 5% від суми позову. Проте як вбачається із матеріалів справи відповідачем порушенні строки платежів. У відповідності до приписів частини першої статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. В силу статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. За таких обставин, позовні вимоги про стягнення 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 1226,64 грн. штрафу (процентна складова) за невиконання умов договору також підлягають задоволенню. Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved