Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

23.09.2019 року АТ КБ "Приват Банк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що 19.10.2015 року АТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] уклали кредитний договір б/н, відповідно до якого вищевказаний банк надав відповідачу кредит у розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Посилаючись на те, що [PERSON] порушив кредитні зобов`язання, в зв`язку з чим станом на 12.09.2019 року виникла заборгованість у розмірі 20413,86 грн., з яких: 10075,95 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 4265,25 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 3886,56 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 737,82 грн. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 948,28 грн. - штраф (процентна складова), позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь 20413,86 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою від 07.10.2019 року суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, а також у відповідності до ст. 274 ЦПК України вирішив розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням про це сторін. Відповідач у визначений строк відзив до суду не направив, тому у відповідності до ст.ст. 279, 280, 281 ЦПК України за заявою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи у порядку спрощеного провадження. Вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого. Так, відповідно до частини 1 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 19.10.2015 року АТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] уклали кредитний договір б/н, відповідно до якого вищевказаний банк надав відповідачу кредит у розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним не виконав, тому станом на 12.09.2019 року виникла заборгованість у розмірі 20413,86 грн., з яких: 10075,95 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 4265,25 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 3886,56 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 737,82 грн. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 948,28 грн. - штраф (процентна складова). Згідно положень ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов і правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбаченим договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф. Відповідно до умов кредитного договору, договір складається із заяви Позичальника, Умов і правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою, який відповідачка підтвердила своїм підписом у заяві. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надав позичальникові кредит. Згідно із положеннями п. 1.1.7.11 Умов і правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий строк. Оскільки, судом встановлено, що відповідач порушив взяті на себе по кредитному договору зобов`язання, то вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в сумі 20413,86 грн. підлягають повному задоволенню. Також підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь судових витрат по справі в сумі 1921 грн., так як, стягнення вказаних витрат передбачено ст. 141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved