Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

ПАТ "Акцент-Банк" звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ "Акцент-Банк" заборгованість у розмірі 41439,63 грн. за кредитним договором № б/н від 18 лютого 2011 року та судові витрати у розмірі 1378 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 18 лютого 2011 року ПАТ "Акцент-Банк" та [PERSON] уклали кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 5400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення умов договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 24 травня 2016 року має заборгованість 41439,63 грн, яка складається з наступного: 5244,38 грн. - заборгованість за кредитом; 30945,74 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2800 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1949,51 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з'явився, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судові засідання у справі не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин на підставі ст. 74 ЦПК України та ч. 4 ст. 169 ЦПК України відповідач вважається повідомленим про день та час судового засідання, що є підставою для вирішення справи на підставі наявних у ній даних і доказів і постановлення заочного рішення. З урахуванням викладеного суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по справі на підставі наявних у ній даних і доказів, згідно ч. 2 ст. 158, 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 18 лютого 2011 року ПАТ "Акцент-Банк" та [PERSON] уклали кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит в розмірі 5400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 10-14). На теперішній час, відповідач свої зобов'язання за вказаним кредитним договором не виконує, та станом на 24 травня 2016 року має заборгованість 41439,63 грн, яка складається з наступного: 5244,38 грн. - заборгованість за кредитом; 30945,74 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2800 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1949,51 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості ПАТ "Акцент-Банк" (а.с. 7-9). Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк ... зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник який прострочив виконання зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів на встановлений договором або законом. З урахуванням викладеного, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто заборгованість за кредитним договором. Відповідно ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути судові витрати у справі.

Outcome: approved