Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК", треті особи Акціонерне товариство "ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ" та Акціонерне товариство "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" та [PERSON] про часткове скасування арешту з рахунку, на який нараховується заробітна плата. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 21.06.2016 Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвалено рішення по цивільній справі №211/4347/15-ц за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вказаним рішенням від 21.06.2016 року позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено повністю, стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] , на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №1/274-МК від 13.08.2008 p., що виникла станом на 30.06.2015 p., у розмірі 298215 (двісті дев`яносто вісім тисяч двісті п`ятнадцять) доларів США 27 центів, що відповідно до впорядження НБУ про встановлення офіційних курсів гривні станом на 06.07.2015 р. із розрахунку 100 доларів = 2101,8248 грн. складає еквівалент 6267962 (шість мільйонів двісті шістдесят сім тисяч дев`ятсот шістдесят дві) грн. 50 коп., з яких: заборгованість за кредитом 133951 (сто тридцять три тисячі дев`ятсот п`ятдесят один) долар США 41 цент, що в еквіваленті за курсом НБУ становить 2815423 (два мільйони вісімсот п`ятнадцять тисяч чотириста двадцять гри) грн 96 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом 164263 (сто шістдесят чотири тисячі двісті шістдесят три) долари США 86 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ становить 3452538 (три мільйони чотириста п`ятдесят дві тисячі п`ятсот тридцять всім) грн. 55 коп. та пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором у розмірі 911143 (один мільйон дев`ятсот одинадцять тисяч сто сорок три) грн 89 коп., заборгованість за порушення виконання умов договору 3275 (три тисячі двісті сімдесят п`ять) грн. 10 коп. Вказане рішення залишено без змін. 25.09.2020 року державним виконавцем Довгинцівського ВДВС Любкіною Ю.О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №63050609. Також, на виконанні у Довгинцівському ВДВС перебували виконавчі листи за рішеннями Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.01.2017 року у цивільній справі №211/65/16-ц та від 14.02.2019 у цивільній справі №211/5225/18 за позовами АТ КБ "ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 07.10.2020 року державним виконавцем Довгинцівського ВДВС Любкіною Ю.О. було винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у заведене виконавче провадження. 07.10.2020 року державним виконавцем Довгинцівського ВДВС Любкіною Ю.О. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП №63050609, якою, зокрема: звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] , здійснено відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства на користь стягувана у розмірі 20 % до виплати загальної суми боргу. Разом з цим, 07.10.2020 державним виконавцем Довгинцівського ВДВС Любкіною Ю.О. було винесено постанову про арешт коштів боржника ВП №63050609, якою постановлено, зокрема, наступне: накласти арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які оборонено законом, та належить боржнику: [PERSON] , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 6 450 518,3 грн; копії постанови направити на виконання до банківських, інших фінансових установ. Також, 04.12.2020 державним виконавцем Довгинцівського ВДВС Любкіною Ю.О. було винесено аналогічну за змістом постанову про арешт коштів боржника ВП 63050609. На звернення позивача від 27.10.2020, Довгинцівським ВДВС надано відповідь за №92170 від 15 .11.2020, якою повідомлено про відсутність законних підстав для зняття арешту з рахункового рахунку на який нараховується заробітна плата. Також, запропоновано сплатити борг, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження, або звернутися до суду. Позивач не згоден з думкою державного виконавця та вважає, що його права порушено. Відповідно до ч. 1, п.п. 1, 2, 6 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Водночас, ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть ти визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення ігсшту на які заборонено. Відповідно до ч. 1, 2, 10 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) ржннка застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на чанно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про іхшт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. При цьому, відповідно до ч. 1,2 ст. 26 ЗУ «Про оплату праці» відрахування із заробітної плати можуть провадитися тільки у випадках, передбачених законодавством. При кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти відсотків, а у випадках, передбачених законодавством, - п`ятдесяти відсотків заробітної плати, що належить до виплати працівникам. Згідно ч. 1,2 ст. 128 КЗпП при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятидесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку. Так, як вбачається з довідки Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції від 24.12.2020 року справа №271д/41/19/1-2020, [PERSON] працює на посаді командира взводу №2 роти №1 батальйону №2 ППП в м. Кривий Ріг УПП ДПП НП з 28.01.2019 по теперішній час. У національній поліції з 18.02.2016 року. Відповідно до п. 69 розділу V Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої - становою Правління Національного банку України 12 листопада 2003 року № 492, банк закриває фізичній особі окремий поточний рахунок для зарахування виключно а робітної плати, стипендії, пенсії, соціальної допомоги та інших передбачених тконодавством України соціальних виплат у порядку, визначеному в пункті 62 розділу V г-п Інструкції, або використовує вже відкритий для цих цілей рахунок. Клієнт зобов`язаний під час відкриття окремого рахунку в заяві про відкриття поточного рахунку у рядку «Додаткова інформація» зазначити, що рахунок відкривається для врахування заробітної плати, стипендії, пенсії, соціальної допомоги та інших передбачених законодавством України соціальних виплат. Така інформація для діючого поточного рахунку зазначається в додатковому договорі до договору банківського рахунку. Так, для зарахування заробітної плати та інших соціальних виплат від ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП позивачем було відкрито рахунок № [NUMBER] у філії Дніпропетровського обласного управління АТ " ОЩАДБАНК», а тому позивач просить суд скасувати арешт, накладений постановами державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Любкіною Юлією Олександрівною від 07 жовтня 2020 року та 04 грудня 2020 року по ВП №63050609 про арешт коштів боржника, в частині арешту коштів за рахунками [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), а саме рахунку № [NUMBER] в Акціонерному товаристві «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» та рахунку № [NUMBER] в Акціонерному товаристві «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК». 18 січня 2021 року ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання сторони та треті особа не з`явилися. Позивач до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає. Представник відповідача державний виконавець Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі до суду не з`явився, про день та час розгляду справи були повідомлені, надано відзив згідно якого, вказано, що на виконанні у Відділі перебуває зведене виконавче провадження № 63251088, до складу якого входять 3 виконавчих документа на загальну суму боргу 6 456 456,90 грн., а саме: АСВП № 58896216, Виконавчий лист № 211/5225/18 від 14.02.2019, виданий Довгинцівським судом міста Кривого Рогу, про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ "Приватбанк" боргу в розмірі 579 661,55 грн., АСВП № 58977349, Судовий наказ № 211/5156/18 від 05.11.2018, виданий Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу, про стягнення з [PERSON] на користь ЖБК "Веселка-1" боргу в розмір 13 023,26 грн., АСВП № 63050609, Виконавчий лист № 211/4347/15-ц від 21.06.2016, виданий Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу, про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ "Приватбанк" боргу в розмірі 5 863 772,09 грн. Так, відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення порушено їхні права чи свободи. Отже, оскільки позивач є боржником у зведеному виконавчому провадженні, він не може пред`явити позов про зняття арешту з майна, оскільки законодавством України у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме оскарження боржником дій державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 658/715/16-ц, та у Постанові судової палати від 23.12.2020 року № 554/7908/17-ц, а також підтверджується змістом статей 447, 451 ЦПК України, частини першої статті 59, статті 74 Закону України «Про виконавче провадження». Просили суд відмовити у задоволенні позову, оскільки позивачем, який є боржником у зведеному виконавчому провадженні № 63251088, неправильно обрано спосіб захисту своїх прав та інтересів, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України уразі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цьогоКодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. На виконанні у Довгинцівському відділі державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), перебуває зведене виконавче провадження № 63251088, до складу якого входять 3 виконавчих документа на загальну суму боргу 6 456 456,90 грн., а саме: АСВП № 58896216, Виконавчий лист № 211/5225/18 від 14.02.2019, виданий Довгинцівським судом міста Кривого рогу, про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ "Приватбанк" боргу в розмірі 579 661,55 грн. АСВП № 58977349, Судовий наказ № 211/5156/18 від 05.11.2018, виданий Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу, про стягнення з [PERSON] на користь ЖБК "Веселка-1" боргу в розмір 13 023,26 грн. АСВП № 63050609, Виконавчий лист № 211/4347/15-ц від 21.06.2016, виданий Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу, про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ "Приватбанк" боргу в розмірі 5 863 772,09 грн. Листом Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) від 05.11.2020 року за вих. № 92170 на звернення позивача від 27.10.2020 року повідомлено, що виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до ч. 3 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на яковому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною 4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження». Відповідно достатті 1 Закону України «Про виконавче провадження`виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цьогоЗакону, а також рішеннями, які відповідно до цьогоЗаконупідлягають примусовому виконанню. Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень. Під час виконання судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду. Відповідно до частини першоїстатті 59 Закону України «Про виконавче провадження`особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. При цьому, в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особидержавної виконавчої служби. Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно достатті 19 ЦПК Українирозглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Так, відповідно до статті 447 ЦПК Українисторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цьогоКодексу, порушено їхні права чи свободи. У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченомурозділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження». Таким чином, встановивши, щопозивач є боржником у виконавчих провадженнях, він не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законодавством України у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження боржником дій державного виконавця в порядку, передбаченомурозділом VII ЦПК України. Саме такий висновок міститься у пункті 24 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 658/715/16-ц (провадження № 14-299цс18), Постанові судової палати від 23.12.2020 року № 554/7908/17-ц ( провадження № 61-4357св19, та підтверджується змістом статей447,451 ЦПК України, частини першої статті 59, статті 74 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому, посилання позивача в позовній заяві на положення статті 391 ЦК України щодо захисту права власності є безпідставними, оскільки за змістом поданої позовної заяви між сторонами немає спору про право власності (користування) на майно, на яке накладено арешт і таке право позивача ніким не оспорюється, тобто арешт майна не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження органами державної виконавчої служби. Згідно зістаттею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.Статтею 16 ЦК Українивстановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів. Зокрема, пунктом 10 частини другоїстатті 16 ЦК Українивизначено способом захисту цивільних прав та інтересів судом визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Таким чином, закон визначає ефективний та належний спосіб захисту порушеного права та інтересу особи - боржника внаслідок наявності обтяжень, накладених державним виконавцем на його майно в межах виконавчого провадження - оскарження рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Позивач зазначає, що обтяження накладено державним виконавцем в межах виконавчих провадження, де вона була боржником. Позивачем неправильно обрано спосіб захисту своїх прав та інтересів, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Більше того, постановою ВС України від 03 лютого 2021 року у справі № 756/1927/16-ц, провадження № 61-10611св20, роз`яснено зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону № 1404-VIII на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. Також арешт може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначених для виплати заробітної плати. Таких же висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20). Виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону № 1404-VIII повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону № 1404-VIII. Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону № 1404-VIII). Кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на банківський рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк у свою чергу в межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів. Кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат), та набули статус вкладу. Отже, рахунок для отримання заробітної плати не відноситься до рахунків зі спеціальними чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено. Такого висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд України у постанові від 24 червня 2015 року у справі № 6-535цс15. Велика Палата Верховного Суду від зазначеного висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах не відступала. Статтею 24 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що виплата заробітної плати здійснюється за місцем роботи. За особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов`язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця. Отже, арешт на рахунок боржника не унеможливлює отримання заробітної плати ним, за його бажанням, готівкою через касу роботодавця або поштовими переказами на вказаний ним рахунок (адресу), а тому висновок суду про те, що накладення арешту на грошові кошти боржника порушує його право на отримання заробітної плати є необґрунтованим.

Outcome: dismissed