Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк" Приватбанк", третя особа яка не заявляє самостійних вимог: ТОВ "Українське бюро кредитних історій" про скасування заборгованості за споживчим кредитним договором № б/н від 26 січня 2011 року та процентів і штрафів по ньому та зобов»язати третю особу: Бюро кредитних історій внести зміни до кредитної історії в частині споживчого кредитного договору б/н від 26.01.2011р. укладеного між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] щодо заборгованості за кредитом і штрафів по ньому. Посилається на те, що між ним та відповідачем було укладено споживчий кредитний договір №б/н від 26.01.20011 року про надання [PERSON] карткового кредитного ліміту в розмірі 2600,00 гривень. Позивач зазначає, що не сплачував проценти по кредитному договору та і взагалі саму суму кредитних коштів. 08 серпня 2014 року на адресу позивача надійшла позовна заява від ПАТ КБ "Приватбанк" про стягнення заборгованості по кредитному договору в розмірі 8367,08 гривень. Проте ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 23 жовтня 2014 року даний позов було залишено без розгляду. Позивач вважає, що кредитний договір припинив свою дію за ініціативою банку 08 серпня 2014 року. Крім того, відповідно до пункту 1.1.8.7. кредитного договору позивач при підписанні кредитного договору погодився з тим, що згідно Закону України "Про організацію, формування та обігу кредитних історій", Закону України "Про захист персональних даних" з метою формування його кредитної історії дає згоду на збір, зберігання, розповсюдження інформації про себе в ТОВ "Українське бюро кредитних історій", а також на передачу/отримання відповідачем (банком) і іншими суб"єктами господарювання, з якими відповідач уклав кредитні договори, від Бюро такої інформації. Позивач погодився з тим, що у випадку неналежного виконання своїх обов"язків Бюро буде зберігати і оброблювати його кредитну історію, де буде вказано розмір фінансової відповідальності який зазначений в договорі між відповідачем (Банком) та Бюро кредитних історій. Позивач 25 квітня 2018 року надіслав заяву до ПАТ КБ "Приватбанк" щодо скасування заборгованості по кредитному договору по сплаті кредиту та процентів і штрафів по ньому в зв"язку зі спливом строків давності за кредитним договором, проте йому було повідомлено про існування заборгованості та зобов"язання її погасити. В зв"язку з вищевикладеним позивач просить скасувати заборгованість за споживчим кредитним договором № б/н від 26 січня 2011 року та процентів і штрафів по ньому, зобов»язати третю особу: Бюро кредитних історій внести зміни до кредитної історії в частині споживчого кредитного договору б/н від 26.01.2011р. укладеного між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] щодо заборгованості за кредитом і штрафів по ньому. В судове засідання позивач не з"явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі на підставі документів та доказів, які є в матеріалах справи (а.с.50). Представник відповідача в судове засідання не з"явився, надав суду письмові пояснення по справі та заперечує проти задоволення позову в повному обсязі в зв"язку з тим, що ні договором,ні чинним законодавством не передбачено припинення зобов"язання по сплаті боргу за кредитним договором у зв"язку з пропуском строку позовної давності, а відтак має діяти загальне правило, встановлене статтею 599 ЦК України, згідно якого зобов"язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Крім того, банк повторно звертався до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON], що стверджується виконавчим листом, який виданий на підставі рішення суду від 06.06.2016 року, яке набрало законної сили 29 червня 2016 року, а відтак кредитор за власними вимогами дотримався строку позовної давності. В зв"язку з вищевикладеним просить відмовити [PERSON] в задоволенні позовних вимог, оскільки ним не доведено заявлених вимог (а.с. 51-54). Представник третьої особи в судове засідання не з"явився, надав пояснення, що у відповідності до ст.4 ЗУ "Про організацію формування та обігу кредитних історій" формування та доступ до інформації, яка складає кредитну історію, повинна здійснюватися із забезпеченням конституційних прав і свобод суб"єктів кредитних історій, достовірності такої інформації, а також обов"язкової наявної згоди суб"єкта кредитної історії на збір і надання інформації, що складає кредитну історію. А тому при підписанні кредитного договору позивач ,тобто [PERSON], погодився з тим, що його дані будуть збиратися, зберігатися та розповсюджуватися в ТОВ "Українське бюро кредитних історій". Тому вважає, що ТОВ "Українське бюро кредитних історій" розповсюджує інформацію щодо кредитної історії [PERSON] на законних підставах. Оскільки не встановлено та не визнано факту відсутності кредитного договору, та його не було визнано недійсним в судовому порядку, ТОВ "Українське бюро кредитних історій" не має підстав для спростування та вилучення інформації. Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі (а.с.43-49). Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 95 ЦПК України- письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Судом встановлено, що між [PERSON] та публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» було укладено кредитний договір № б/н від 26.01.20011 року про надання [PERSON] карткового кредитного ліміту в розмірі 2600,00 гривень ( а.с. 15-28 ). Згідно рішення Свалявського районного суду Закарпатської області, яке набрало законної сили про стягнення з з [PERSON], [INFO], мешканця [ADDRESS] на користь ПАТ КБ Приватбанк заборгованогсті в розмірі 11694,24 гривень. Рішення в апеляційному порядку не оскаржувалось та набуло законної сили 29 червня 2016 року (а.с. 59 ). 01 вересня 2016 року Свалявським районним судом Закарпатської області на підставі рішення було видано виконавчий лист по справі № 306/719/16-ц про стягнення з [PERSON], [INFO], мешканця [ADDRESS] на користь ПАТ КБ Приватбанк заборгованості в розмірі 11694,24 гривень (а.с.53-55) Відповідно до ст.2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банківський кредит - це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь- яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. З урахуванням вищезазначеного, до переліку супутніх послуг, які можуть бути надані споживачеві при наданні банком споживчого кредиту, зокрема можуть відноситися: відкриття поточного (карткового) рахунку, здійснення розрахунково-касового обслуговування, забезпечення обслуговування кредитної заборгованості, тощо. Частиною 1 статті 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом і банком. Згідно з ч. 1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Таким чином, свобода договору означає право громадян вступати чи утримуватись від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначати умови такого договору. П.17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 "Про практику застосування законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" передбачено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. На підставі наведеного, в задоволенні вимоги щодо скасування заборгованості за споживчим кредитним договором № б/н від 26 січня 2011 року та процентів і штрафів по ньому необхідно відмовити. Щодо зобов»язання Бюро кредитних історій внести зміни до кредитної історії в частині споживчого кредитного договору б/н від 26.01.2011р. укладеного між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] щодо заборгованості за кредитом і штрафів по ньому також необхідно відмовити виходячи з наступного. Пункт 1.1.8.7. кредитного договору передбачає, що позивач при підписанні кредитного договору погодився з тим, що згідно Закону України "Про організацію, формування та обігу кредитних історій", Закону України "Про захист персональних даних" з метою формування його кредитної історії дає згоду на збір, зберігання, розповсюдження інформації про себе в ТОВ "Українське бюро кредитних історій", а також на передачу/отримання відповідачем (банком) і іншими суб"єктами господарювання, з якими відповідач уклав кредитні договори, від Бюро такої інформації. Позивач погодився з тим, що у випадку неналежного виконання своїх обов"язків Бюро буде зберігати і оброблювати його кредитну історію, де буде вказано розмір фінансової відповідальності який зазначений в договорі між відповідачем (Банком) та Бюро кредитних історій (а.с.24,25). Позичальник надає Банку згоду на збирання, накопичення, використання та обробку його персональних даних, отриманих з метою надання кредиту при формуванні бази персональних даних «Клієнти ПАТ КБ«Приватбанк» в межах визначних чинним законодавством, що можуть бути передані розпорядникам цієї бази. Дане право на використання та обробку персональних даних діє безстроково до моменту письмового скасування. Зважаючи те, що [PERSON] має заборгованість по кредитному договору, яка не погашена, у третьої особи Бюро кредитних історій відсутні підстави для внесення змін до кредитної історії в частині споживчого кредитного договору б/н від 26.01.2011р. укладеного між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] щодо заборгованості за кредитом і штрафів по ньому. Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати необхідно компенсувати за рахунок держави.

Outcome: dismissed