Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на земельну ділянку в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №ІFN0GA00000027 від 01.07.2008 року. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав з підстав, наведених в позовній заяві. Просить суд постановити рішення, яким в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №IFN0GK00000027 від 01.07.2008 року в розмірі 15239,69 дол.США, що за курсом 8грн. 64 коп., відповідно до службового розпорядження НБУ від 17.02.2014 року складає 131670 грн.89 коп.- звернути стягнення на земельну ділянку площею 0,08 га., яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ( на підставі договору іпотеки № IFN0GK00000027 від 01.07.2008 року )ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмета іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно- правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, а також стягнути судові витрати по справі. Представник відповідача в судовому засіданні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» не визнав, вважає їх необгрунтованими та безпідставними . Зазначив, що зверненню до суду з даним позовом передували ряд порушень, які допустив позивач, зокрема вимоги про виникнення заборгованості по кредиту направлялися [PERSON] без врахування пунктів договору, мотиви звернення до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки позивачем не обгрунтовано, як того вимагає цивільно-процесуальне законодавство. Крім того, 30.05.2011 року та 01.04.2013 року [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» були укладені додаткові угоди до кредитного договору №ІFN0GA00000027 від 01.07.2008 року зі змісту яких вбачається, що даний позов заявлений передчасно. Просить суд відмовити в задоволенні вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» . Суд, вислухавши пояснення представника ПАТ КБ «ПриватБанк» , представника відповідачки, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 56, 60 ЦПК України і, які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, та, з'ясувавши фактичні обставини, приходить до висновку необхідність відмовити в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 01.07.2008р. ПАТ КБ "Приват Банк" та [PERSON] уклали кредитний договір, згідно якого остання отримала кредит в сумі 14930,97 дол.США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 02.07.2018р. З'ясовано також, що для забезпечення виконання зобов'язань між відповідачкою та ПАТ КБ "Приват Банк" укладено іпотечний договір №ІFN0GA00000027 від 01.07.2008 року, предметом якого є нерухоме майно - земельна ділянка площею 0,08 га., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Дане майно належить відповідачу на праві власності на підставі Державного акту серії ЯД №836154 від 17.08.2007 року. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 90210 грн.00 коп. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Однак, як достовірно встановлено в судовому засіданні 30.05.2011 року та 01.04.213 року ПАТ КБ "Приват Банк" та відповідачкою [PERSON] укладені додаткові угоди до кредитного договору №ІFN0GA00000027 від 01.07.2008 року, згідно яких при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, зазначених в графіку погашення кредиту, за цим договором, понад 1460 днів, щодо зобов'язань, строк яких не настав, сторони узгодили, що терміном повернення кредиту вважається 1460 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість за кредитом, починаючи з 1461 дня порушення, вважається простроченою. Терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки-пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 50 років. Всі інші умови договору лишаються незмінними. Факт укладення та чинності даних додаткових угод не заперечується представником позивача ПАТ КБ "Приват Банк". Ст.612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Як вбачається із вказаних додаткових угод, зокрема додаткової угоди від 01.04.2013 року, 1461 день з моменту виникнення заборгованості(порушення) ще не настав, тому вимога ПАТ КБ "Приват Банк" щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, в рахунок погашення заборгованості [PERSON], згідно кредитного договору №ІFN0GA00000027 від 01.07.2008 року є передчасною і до задоволення не підлягає. На підставі наведеного, ст.ст. 526, 611, 612 ЦК України, та

Outcome: dismissed