Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Позивач ПАТ КБ „ ПРИВАТБАНК " подало до Кельменецького районного суду позовну заяву у якій просить стягнути з відповідача - [PERSON] на користь ПАТ КБ „ПриватБанк" заборгованість у розмірі 23778 гривень 60 копійок за кредитним договором № б/н від 15.02.2011 року, яка складається з наступного: - 17293 гривні 96 копійок - заборгованість за кредитом; - 4326 гривень 14 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 550 гривень - заборгованість по комісії за користування кредитом; - штрафи: 500 гривень - (фіксована частина) і 1108 гривень 50 копійок - (процентна складова). Стягнути з Відповідача судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. [PERSON] подав до суджу заяву у якій просить слухати справу у його відсутності. Представник позивача Яремчук А.О. в судове засідання не з'явився та подав до суду заяву, в якій просить слухати справу без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує повністю. Судом досліджені наступні докази: розрахунок заборгованості за договором від 15.02.2011 року, укладеного між „ПриватБанком" та [PERSON] станом на 30.06.2014 року, копія анкети-заяви [PERSON] від 15.02.2011 року, копія тарифів по престижним картам „Visa" , витяг з умов і правил надання банківських послуг ЗАТ КБ „ПриватБанк". Судом встановлено, що між ПАТ КБ „ПриватБанк" та відповідачем [PERSON] 15.02.2011 року був укладений кредитний договір. Згідно даного договору відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 17293 гривні зі сплатою відсотків у розмірі 2,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та комісії в сумі 50 гривень за несвоєчасне внесення мінімального щомісячного платежа, який визначений в сумі 7% від заборгованості на кінець попереднього місяця, але не менше 50 гривень, яка стягується у випадку порушення строку платежу більше ніж на 5 днів і сумі простроченої заборгованості більше 50 гривень. Отже, між позивачем та відповідачем відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України склалися зобов'язальні правовідносини з приводу позики грошей, тобто грошові зобов'язання. Згідно даного договору відповідач зобов'язався щомісячно сплачувати відповідні платежі за цим договором в розмірі 7% від заборгованості. Згідно пункту 2.1.1.7.5 Умов і правил надання банківських послуг ПАТ Комерційний банк „ПриватБанк" при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, клієнт зобов'язується сплатити штраф 500 гривень + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахування нарахованих і прострочених процентів і комісій. Проте, станом на 30.06.2014 року відповідач [PERSON] не виконав свої зобов'язання за договором, щодо оплати частки боргу у встановлений договором строк та не повернув позивачу основний борг в сумі 17293 гривні 96 копійок, а також прострочив заборгованість по відсотках в сумі 4326 гривень 14 копійок, комісію в сумі 550 гривень. Відповідно до умов договору відповідачу нараховані штрафи: 500 гривень штрафу (фіксована частина), 1108 гривень 51 копійка штраф (процентна складова). Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1050 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Проте, відповідач в порушення умов договору, який згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим до виконання, в порушення ст. 525 Цивільного кодексу України односторонньо відмовився від своїх зобов'язань за цим договором, порушив свої зобов'язання по поверненню суми позики за цим договором. Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання якщо він не виконав його у строк встановлений договором. Згідно ч.1. ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За правилами ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Виходячи з аналізу зазначених статей, штраф є відповідальністю, яка залежить лише від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання й у часі визначається з настанням однієї з подій як невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У заяві позивальника за підписом відповідача [PERSON] від 15.02.2011 року зазначено що останній ознайомився з Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами ПриватБанку і погоджується, що його заява разом із пам'яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами ПриватБанку становить між ним і банком договір про надання банківських послуг. Вказані вище обставини стверджується взаємним зв'язком доказів, досліджених судом у їх сукупності. Дані докази є належними та допустимими. Враховуючи викладене вище суд вважає, що позовну заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості слід задовольнити повністю і з відповідача слід стягнути на користь позивача борг в сумі 23778 гривень 60 копійок, в тому числі: основний борг в сумі 17293 гривні 96 копійок, заборгованість по відсотках в сумі 4326 гривень 14 копійок, комісію в сумі 550 гривень, штрафи: 500 гривень штрафу (фіксована частина), 1108 гривень 50 копійок штраф (процентна складова). Суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 243 гривні 60 копійок в рахунок відшкодування витрат понесених по сплаті судового збору. Враховуючи викладене вище, на підставі ч.1 ст.61 Конституції України, ст. ст. 509,525,526, 549,550,551,553, 554,610 - 612,623,625,629,1046 - 1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved