Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

06 лютого 2014 року до Слов'янського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з уточненим в ході судового розгляду справи позовом до Дочірнього Підприємства «Агрофірма «Шахтар» орендного підприємства «Шахта ім. О.Ф. Засядько» про визнання договору оренди землі недійсним, повернення земельної ділянки та стягнення заборгованості з орендної плати. Мотивуючи свої вимоги тим, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка загальною площею 5, 5274 га. Зазначена земельна ділянка складається з двох ділянок площами 4, 5727 га та 0, 9547 га, яким присвоєно кадастрові номери. Відносно земельної ділянки [NUMBER] площею 4, 5727 між позивачкою та відповідачем було укладено договір оренди землі, про що в Державному реєстрі земель по Сергіїівській сільській раді зроблено запис від 11.03.2008 року Просить визнати недійсним договір оренди землі укладений між [PERSON] та Дочірнім підприємством «Агрофірма «Шахтар» орендного підприємства «Шахта ім. О.Ф. Засядько» оскільки з боку відповідача перед нею існує заборгованість по орендній платі в сумі 2858 грн. та порушені істотні умови договору оренди визначені ст. 15 ЗУ «Про оренду землі», зобов'язати повернути належну їй земельну ділянку та стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по орендній платі. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явилась, надавши право представляти свої інтереси своєму представнику. Представник позивача адвокат [PERSON], що діє на підставі довіреності до судового засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, підтримала уточненні позовні вимоги в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні, навела доводи аналогічні викладеним у позові. Представник відповідач, до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та заперечення проти позову, згідно якого зазначив, що в договорі відсутні суттєві умови договору оренди, однак це не відповідає дійсності. По-перше в реєстраційній справі про державну реєстрацію договору оренди земельних ділянок між [PERSON] та ДП «Агрофірма «Шахтар» ОП «Шахта ім. О.Ф. Засядька» строком на 12 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Сергіївської сільської ради Слов'янського району Донецької області, а саме в пояснювальній записці вказана площа наданої в оренду земельної ділянки, її кадастровий номер та номер державного акту на право власності на таку земельну ділянку. В пункті 10 договору оренди землі не вказано конкретно проведення або відсутність проведення індексації при нарахуванні орендної плати. Однак, відповідачем, починаючи з 2007 року, щорічно застосовувався відповідний коефіцієнт індексації при нарахуванні орендної плати. Заборгованість по орендній платі за 2013 рік перед позивачкою виникла не по вині підприємства. На початку 2014 року позивачка була запрошена в контору філіалу «Краматорська» ДП «Агрофірма «Шахтар» ОП «Шахта ім. О.Ф. Засядька» для отримання орендної плати за 2013 рік, але вона відмовилася від отримання, обґрунтовуючи поданням позовної заяви в суд про розірвання договору оренди, що підтверджується актом від 22.01.2014 року. Просив суд відмовити в задоволенні вимог позивача, оскільки вважає їх необгрунтованими. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши належну оінку кожному доказу, в межах заявлених позовних вимог встановив наступне. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить земельна ділянка загальною площею 5, 5274 га. Зазначена земельна ділянка складається з двох ділянок площами 4, 5727 га та 0, 9547 га, яким присвоєно кадастрові номери. Відносно земельної ділянки [NUMBER] площею 4, 5727 між позивачкою та відповідачем було укладено договір оренди землі, про що в Державному реєстрі земель по Сергіїівській сільській раді зроблено запис від 11.03.2008 року. На теперішній час позивач стверджує, що при укладанні договору оренди земельної ділянки з боку відповідача не були дотриманні вимоги ст. 15 ЗУ «Про оренду землі». Крім того за 2013 рік орендна плата позивачу не сплачена. Відповідно до статей 1, 13 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно з частинами 1-3 статті 15 Закону України «Про оренду землі», істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначення її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використанні та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови, зокрема якісний стан земельних угідь, порядок виконання зобов'язань сторін, порядок страхування об'єкта оренди, порядок відшкодування витрат на здійснення заходів щодо охорони і поліпшення об'єкта оренди, проведення меліоративних робіт, а також обставини, що можуть вплинути на зміну або припинення дії договору оренди, тощо. В укладеному між позивачкою та відповідачем договорі оренди відсутні істотні умови, а саме - · Об'єкт оренди не вказаний згідно вимог статті 15 Закону України «Про оренду землі» - не зазначений кадастровий номер земельної ділянки, · Не зазначена індексація орендної плати, що підтверджено п. 10 Договору · Не зазначені умови використання земельної ділянки · Не зазначені умови та строки повернення земельної ділянки орендодавцю, що підтверджується п. 21 Договору · Не визначена сторона, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини, що підтверджується п. 30 Договору · Не визначені умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Таким чином, у укладеному між позивачкою та відповідачем договорі відсутні істотні умови договору, що відповідно до зазначеної вище норми матеріального права є підставою для визнання договору недійсним відповідно до закону. На договорі відсутня дата його підписання, таким чином, визначення того, чи мав директор філії «Краматорська», який підписав договір, необхідний обсяг повноважень на час його підписання є неможливим, як є неможливим визначення початку строку дії договору оренди. Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» невід'ємною частиною договору оренди землі є: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об'єкта оренди; проект відведення земельної ділянки у разі його розроблення згідно із законом. До договору оренди, укладеному між позивачкою та відповідачем додані акт прийому-передачі земельної ділянки, план (схема) меж земельної ділянки, копія державного акту. Однак на акті приймання-передачі земельної ділянки не зазначена дата, тому встановлення дати фактичного передання земельної ділянки та чи відбувалося взагалі це передання, є неможливим. За наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах Верховним Судом України 06 лютого 2012 року була прийнята Постанова (справа № 6-104ц11), якою встановлено, що в силу частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є, в тому числі і умови, що визначені законом як істотні. Істотні умови договору оренди землі встановлені статтею 15 Закону України "Про оренду землі". Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини, щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. У разі відсутності в договорі оренди землі хоча б однієї з істотних його умов, такий договір підлягає визнанню недійсним за правилами частини другої статті 15 Закону України "Про оренду землі". Відповідно до статті 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом. Таким чином, договір оренди землі, що знаходиться у громадянина, укладений відносно земельної ділянки [NUMBER], площею 4,5727 га між позивачкою та відповідачем без номеру та без дати та зареєстрований у Державному реєстрі земель по Сергіївській сільській ради за № 040816700258 від 11.03.2008 року повинен бути визнаний недійсним. Відповідно до Постанови № 6-99цс13 Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, прийнятої з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах Договір оренди землі є укладеним з моменту його державної реєстрації, а отже - оспорюваним й витребування спірної земельної ділянки із чужого незаконного володіння без визнання цього договору оренди землі недійсним не ґрунтується на вимогах, встановлених ст. 210, ст. 640 ЦК України, ст. 125 ЗК України й ст. 18 Закону України "Про оренду землі". Таким чином, належна [PERSON] на праві приватної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку земельна ділянка площею 4, 5727 га підлягає витребуванню у відповідача. У разі невиконання орендарем обов'язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов'язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки. Відповідно до змісту статей 782, 783 ЦК України орендодавець має право відмовитися від договору оренди і вимагати повернення майна, переданого у оренду, якщо орендар не вносить орендну плату протягом трьох місяців підряд. Відповідно до положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Судом з достовірністю встановлено, що відповідач має заборгованість перед позивачем з орендної плати в сумі 2858 гривень. Оскільки факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем документально підтверджений, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідач на користь позивача заборгованості з орендної плати в сумі 2858 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі. Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved