Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача боргу за кредитним договором №500004918 від 28.02.2007 року, обґрунтовуючи вимоги тим, що між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», після якого вони набули право вимоги, та відповідачем був укладений вказаний кредитний договір, за яким банк надав їй кредитні кошти у розмірі 1250,00 доларів США. За умовами кредитного договору вона повинна була щомісяця здійснювати погашення заборгованості та сплачувати проценти за користування кредитними ресурсами. У результаті невиконання умов кредитного договору, згідно наданих позивачем розрахунків, у відповідача станом на 05.03.2014 року заборгованість становить 39899,03 гривень, яку позивач вимагає стягнути з відповідача разом з судовими витратами. Представник позивача 27.05.2014 року (до відкриття провадження у справі) звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності та наполягав на задоволенні позову у повному обсязі, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, може заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У судове засідання, після отримання судом заперечень від відповідачки, був викликаний позивач, однак представник не з'явився. Відповідачка звернулась з аналогічною заявою про розгляд справи за її відсутності, надавши письмові заперечення на позов, вказавши, що вимоги безпідставні, оскільки позивачем не надано жодних доказів щодо права заявляти такі вимоги, не надано розрахунку заборгованості, що унеможливлює право перевірити такий розрахунок. Крім того, відповідачка заявила про пропущення позивачем строку позовної давності. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що 28.02.2007 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір №500004918, за яким банк надав їй кредитні кошти у розмірі 1250,00 доларів США. Позичальник умови кредитного договору останній час належним чином не виконувала за сімейних обставин, що визнано нею у запереченнях, у зв'язку з чим у неї виникла певна заборгованість. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення прав вимоги). 29.12.2008 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" був укладений договір факторингу у фінансуванні клієнта №29122008. 14.07.2010 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" та позивачем укладено договір факторингу, за яким позивачеві передано право вимоги до боржників у відповідності до додатку №1 до договору. Разом з тим, матеріали справи не містять інформації про перехід права вимоги за борговими зобо'язаннями відповідачки від Закритого акціонерного товариства «Альфа-Банк» до товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи". Таким чином, позивачем не надано достовірних доказів набуття права вимоги за кредитним договором №500004918 від 28.02.2007 року, укладеним між відповідачкою та Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк». Також до суду не надано розрахунку заборгованості, позивач обмежився наданням виключно сум заборгованостей без детального помісячного розрахунку, що унеможливило обов'язок суду здійснити його перевірку та вирішити питання про застосування наслідків пропущення строку позовної давності до частини вимог, про що заявлено відповідачкою. Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч.2 ст.10 та ч.1, 2 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судовий збір сплачено при зверненні до суду.

Outcome: dismissed