Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Актабанк", звертаючись з позовом до суду, просило стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за Кредитним договором №0862278901/Т/973810 від 23 жовтня 2013 року, яка станом на 15 грудня 2015 року складає 133781,54 грн., яка включає: заборгованості по кредиту в сумі - 85003,05 грн., заборгованості за відсотками в сумі - 11,69 грн., комісії за обслуговування кредиту - 43166,80 грн., штрафу по кредиту у розмірі 5600,00 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі, мотивуючи тим, що відповідачем порушено договірні зобов'язання в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, що є предметом позовних вимог. На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 15 лютого 2016 року, відкрито провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Актабанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 08 серпня 2016 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про зупинення провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором до вирішення Дніпровським районним судом м. Києва цивільної справи № 755/6573/16-ц за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Акта Банк» про захист прав споживачів, визнання кредитного договору недійсним. (а. с. 102) 12 липня 2017 року, Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відновлення провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. (а. с. 132) Відповідно до п. 9 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Представник позивача Бурганова С. В. в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та її уповноважений представник [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, представник позивача звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, проти позовних вимог заперечує в повному обсязі, просить відмовити на підставі наданого до суду відзиву на позовну заяву. (а. с. 197-200) Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 23 жовтня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Актабанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір про надання споживчого кредиту №0861546102/Т/972110, відповідно до умов якого, позичальник Банк надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 100000,00 грн, в обмін на зобов'язання Позичальника по поверненню Кредиту сплати процентів, комісій, в обумовлені цим Договором строки. (а.с.7-9). Відповідно до п. 2.1.1 Кредитного договору, процентна ставка за користування кредитом встановлюється в розмірі 0.01 % річних та включається в суму щомісячного платежу. За умовами пункту п. 2.1.2 Кредитного договору, позичальник сплачує Банку щомісячну комісію за супроводження кредиту в розмірі 2400,00 гривень, що розраховується як 2.40 відсотки від суми кредиту вказаного в п. 2.1. цього Договору, та включається в суму щомісячного платежу. Пунктом 3.5 Кредитного договору встановлено, що нарахування комісій за супроводження кредиту здійснюється щомісячно в останній банківський день місяця, починаючи з місяця надання кредиту, на повну суму кредиту, наданого позичальнику, незалежно від фактичної від кількості днів користування кредитом в поточному місяці. При цьому при повному достроковому погашенні КРЕДИТУ ЗА ІНІЦІАТИВОЮ Клієнта комісія здійснюється і в дату остаточного розрахунку Сплата комісії здійснюється щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання Кредиту, у валюті наданого кредиту не пізніше 15 числа кожного місяця, а також в день повернення заборгованості за Кредитом в повній сумі. Пунктом 3.4.2 Кредитного договору, встановлено, що сплата процентів здійснюється у строки/терміни, зазначені в п. 3.4 цього Договору, у відповідності до п. п. 2.1.4 цього Договору. Пунктом 3.3 Кредитного договору, встановлено, що нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно у валюті наданого Кредиту на суму фактичної заборгованості за кожний календарний день, за методом «факт/360», де «факт» це фактична кількість днів у році. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення Кредиту. Відповідно до пункту 2.1.3 Кредитного договору, погашення кредиту, сплата нарахованих процентів за користування кредитом, сплата комісії за супроводження кредиту здійснюється позичальником щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту, 15 числа кожного місяця рівними платежами в сумі 4067,09 грн. та з останньою датою погашення всієї заборгованості за Кредитом 22 жовтня 2018 року, на умовах визначених цим Договором, згідно Додатку №1, що є невід'ємною частиною цього Договору. Пунктом 5.1 Кредитного договору встановлено, що у разі прострочення Позичальником строків погашення щомісячного платежу/частини щомісячного платежу Банк має право вимагати від клієнта сплати штрафу у розмірі 350,00 грн. за кожний прострочений щомісячний платіж або його частину. При зверненні з цим позовом до суду, позивачем надано розрахунок заборгованості за Кредитним договором №0862278901/Т/973810 від 23 жовтня 2013 року, укладеного між ПАТ «Актабанк» та [PERSON], з якого вбачається, що станом на 15 грудня 2015 року виникла заборгованість по Кредитному договору становить 133781,54 грн., яка включає: заборгованості по кредиту в сумі - 85003,05 грн., заборгованості за відсотками в сумі - 11,69 грн., комісії за обслуговування кредиту - 43166,80 грн., штрафу по кредиту у розмірі 5600,00 грн.. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. (ч.2 ст. 615 Цивільного кодексу України) Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 23 грудня 2016 року, залишене без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 21 березня 2017 року, позовні вимоги [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Актабанк» про захист прав споживачів, визнання окремих пунктів кредитного договору недійсним, визнання кредитного договору недійсним, - задоволено частково. (а. с. 115-119) Визнано недійсним п. 2.1.2 Кредитного договору № 0862278901/Е/973810 укладеного 23 жовтня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "Актабанк" та [PERSON]. За змістом мотивувальної частини рішення суду вбачається, що положення п. 2.1.2 Кредитного договору №0862278901/Е/973810 укладеного 23 жовтня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "Актабанк" та [PERSON], які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту є несправедливими. Відповідно до п. 2.1.2 Договору, позичальник сплачує Банку щомісячну комісію за супроводження кредиту в розмірі 2400,00 гривень, що розраховується як 2.40 відсотки від суми кредиту вказаного в п. 2.1. цього Договору, та включається в суму щомісячного платежу. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] заборгованості по комісії за обслуговування кредиту, яка нараховувалась відповідно до п. 2.1.2 Кредитного договору № 0862278901/Е/973810, укладеного 23 жовтня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "Актабанк" та [PERSON] в сумі 43166,80 грн. не підлягають задоволенню за наявності рішення суду про визнання п. 2.1.2 Кредитного договору № 0862278901/Е/973810 недійсним, що свідчить про відсутність у Позичальника зобов'язань по договору в цій частині. На виконання ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 30 листопада 2017 року про забезпечення доказів, зобов'язано відповідача Публічне акціонерне товариство «Актабанк» в особі уповноваженого представника, надати суду Виписку з особистого рахунку Позичальника [PERSON], з якою укладено Кредитний договір №0862278901/Т/973810 на споживчі потреби від 23 жовтня 2013 року; оригінал Кредитного договору №0862278901/Т/973810 на споживчі потреби від 23 жовтня 2013 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Актабанк» та [PERSON] для огляду в судовому засіданні, однак ухвала суду залишилась без виконання уповноваженою особою. Виходячи з місту позовних вимог, позивачем окремо пред'явлено вимоги до відповідача про стягнення заборгованості по кредиту в сумі - 85003,05 грн., за відсотками в сумі - 11,69 грн. та штрафу у розмірі 5600,00 грн., які не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 217 Цивільного кодексу України, недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. Як передбачено ст. 236 Цивільного кодексу України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, відповідачем в рахунок погашення заборгованості за Кредитом здійснювались платежі по комісії за обслуговування кредиту в період з 31.10.2013 року по 31.07.2014 року в загальній сумі 17720,67 грн. Відповідно до п. 3.9 Договору, погашення заборгованості Позичальника за цим Договором здійснюється в наступній черговості: штрафи, пені за порушення строків погашення кредиту; прострочений щомісячний платіж, зокрема: прострочена щомісячна комісія; прострочені проценти: прострочена частина основного боргу; черговий щомісячний платіж (в дату сплати щомісячного платежу), зокрема: строкова щомісячна комісія, строкові проценти, строкова сума основного боргу; суми дострокового погашення основного боргу (в дату сплати щомісячного платежу); в останню чергу відшкодовуються витрати Банка, пов'язані з пред'явленням вимоги за цим Договором, а також відшкодуванням збитків, завданих порушенням Позичальником своїх зобов'язань за цим Договором. За таких обставин, якщо окрема частина правочину визнана недійсною, за яку Позичальником вносились кошти в рахунок погашення заборгованості, Банк - повинен перерахувати кошти в сумі сплаченої комісії відповідно до п. 3.9 Договору, в той же час, позивач не скористався своїм правом звернутись з уточненими позовними вимогами та визначити суму заборгованості, у разі наявності невиконаних позичальником зобов'язань з урахуванням рішення суду про визнання недійсним п. 2.1.2 Кредитного договору, тому позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Актабанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості є необгрунтованим та таким що не підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до положень ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, суд не вирішує питання розподілу судових витрат, оскільки судом ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed