Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з вказаним вище позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. Вона є спадкоємцею померлого [PERSON], у якого з ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» 21.11.2006 року був укладений договір оренди землі терміном на десять років. Після отримання свідоцтва про право на спадщину позивач звернулася до керівництва ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» з проханням внести зміни у вказаний договір оренди в частині реквізитів орендодавця, вказавши орендодавцем її замість [PERSON], оскільки вона стала власником земельної ділянки для чого нею відповідачеві були надані відповідні документи. Проте відповідачем не були внесені зміни до вищевказаного договору оренди, а було, на її думку, сфальсифіковано новий договір оренди земельної ділянки від 18.10.2012 р. №348/с, нібито укладений між нею та відповідачем. Про наявність останнього договору позивачеві стало відомо в 2016 році, коли вона звернулася до відповідача про небажання продовжувати дію договору оренди від 21.11.2006 року, знаючи, що його дія закінчується в листопаді 2016 року. Однак їй повідомили про наявність ніби-то укладеного договору оренди між нею та відповідачем. Копію договору №348/с від 18.10.2012 р. позивач отримала від відповідача в 2016 році і при ознайомленні з ним одразу ж зрозуміла, що вона цього договору та акту приймання-передачі землі в оренду не укладала та не підписувала, а її підписи в договорі та акті сфальсифіковано іншою особою. З огляду на викладене позивач звернулася до суду та просить визнати недійсним договір оренди землі № 348/с від 12.09.2014 року, оскільки на його укладення в неї не було волевиявлення, зобов'язати відповідача повернути їй земельну ділянку площею 1,9464 га, кадастровий номер [NUMBER], розташовану на території Суворовської сільської ради Тульчинського району. В судовому засіданні позивач та її представники позов підтримали у повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Пояснили, що з 2009 року позивач отримувала орендну плату від відповідача, однак вважала, що це орендна плата за договором від від 21.11.2006 року, який ще був укладений її покійним чоловіком, оскільки іншого договору вона не укладала. Про наявність договору від 18.10.2012 року позивачеві стало відомо лише в 2016 році, коли його примірник був їй виданий. Його вона не підписувала, своєї волі на укладення не виявляла. Тому вважають, що строк позовної давності за захистом позивачем свого права не пропущено, оскільки він повиненн відраховуватися з того часу, коли позивачеві стало відомо про порушення свого права, а не з того часу, коли вона отримувала орендну плату. Просили задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову, посилаючись на те, що про укладення договру оренди землі від 18.10.2010 року позивачеві [PERSON] було відомо, саме вона звернулася до відповідача про його укладення та надала відповідні документи. Договір оформлявся ТОВ "Агрокомплекс "Зелена долина" та ним же був зареєстрований у 2014 році і закінчує свою дію в 2021 році. Чи надавався або надсилався позивачу примірник даного договору сказати не може. Про обізнаність позивача про договір свідчить також і те, що протягом всіх років, починаючи з 2010 року, вона отримувала орендну плату. Вважає, що висновок експертіввід 10.03.2017 року, згідно якого визнано, що оспорюваний договір підписано не [PERSON] може свідчити про те, що остання когось уповноважила на його підписання від себе. Також на його думку позивач пропустила строк позовної давності щодо оспорювання договору від 18.10.2010 року, що є підставою для відмови в його задоволенні. Свідок [PERSON] суду пояснила, що знає позивача як сусідку в с. Суворівське. У неї також є земельна ділянка на території Суворовської сільської ради, яка перебувала в оренді у ТОВ "Агрокомплекс "Зелена долина". Так як восени 2016 року і у неї, і у [PERSON] закінчувались договори оренди з відповідачем і вони не бажали їх продовжувати, то в липні 2016 року вони разом поїхали в смт. Томашпіль за місцем знаходженням адмінінстрації відповідача, щоб написати відповідні заяви. Саме тоді [PERSON] повідомили, що вона свою землю забрати не може, так як між нею та відповідачем укладено новий договір від 18.10.2010 року. Тоді ж [PERSON] попросила показати їй цей договір і повідомила, що цього договору вона не укладала і не підписувала та просила надати їй його примірник. Вислухавши пояснення позивача, представників позивача та відповідача, свідка, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 21.11.2006 року між [PERSON], як орендодавцем, та ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина», як орендарем, було укладено договір оренди землі, згідно якого в оренду передається земельна ділянка загальною площею 1,9464 га. строком на десять років (а.с. 21-22). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.06.2009 позивач [PERSON] є спадкоємицею майна, а саме земельної ділянки, розташованої на території Суворовської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, площею 1,9464 гектарів в межах згідно з планом, кадастровий [NUMBER], після смерті [INFO] року [PERSON] (а.с. 10). З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого відділом Держкомзему у Тульчинському районі 18.02.2010 р. судом встановлено, що позивач є власником вказаної вище земельної ділянки (а.с. 20), її право власності зареєстровано, що вбачається із Витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 17). Також судом встановлено, що відповідно до договору оренди землі № 348/с, укладеного 18.10.2012 року між [PERSON] та ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина»в оренду передається земельна ділянка загальною площею 1,9464 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Суворовської сільської ради. Строк дії договору становить сім років з моменту його державної реєстрації. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права Реєстраційної служби Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області від 12.09.2014 р. договір оренди землі №348/с від 18.10.2012, укладений між ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» та [PERSON], зареєстрований 12.09.2014 р. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 15757210 від 12.09.2014 р. та припиняє свою дію 12.09.2021 року. Згідно висновку експертів Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №11/12/17-21 від 10.03.2017 року підписи від імені [PERSON] в трьох примірниках договору оренди землі №348/с від 18.10.2012 та актах приймання-передачі земельної ділянки в оренду в графах «Орендодавець» та «Від орендодавця земельну ділянку передав», - виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки і технічних засобів. Підписи від імені [PERSON] в трьох примірниках договору оренди землі №348/с від 18.10.2012 та актах приймання-передачі земельної ділянки в оренду в графах «Орендодавець» та «Від орендодавця земельну ділянку передав», - виконані не [PERSON], а іншою особою. Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом ст. 16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Відповідно до частин першої, другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Статтею 638 ЦК України визначено, що дійсним є договір, який відповідає вимогам ст. 203 ЦК україни, а сторони при його укладенні в належній формі досягли згоди з усіх істотних його умов. Згідно ч. 3 ст. 203 ЦК України однією з вимог чинності правочину є те, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. У разі невідповідності волевиявлення учасника правочину його внутрішній волі, такий правочин згідно з вимогами ч. 1 ст. 215 та ч. 3 ст. 203 ЦК України є недійсним. Суд приходить до висновку, що договір оренди землі № 348/с від 18.10.2010 року, який оспорюється позивачем, є недійсним оскільки укладений без волевиявлення позивача, підписаний не нею, а іншою особою, про що вказано у висновку експертів. Висновок експертів від 10.03.2017 року № 11/12/17-21 у сукупності із іншими доказами, зокрема показами сторін, свідка, суд вважає належним та допустимим доказам, оскільки він отриманий в межах розгляду даної справи на виконання ухвали суду від 23.11.2016 року про призначення почеркознавчої експертизи, виконаний спеціалістами в галузі почеркознавства та містить категоричний висновок про те, що договір оренди землі № 348/с від 18.10.2012 року підписано не [PERSON], а іншою особою. Доводи ж представника відповідача в судовому засіданні про те, що позивач на вчинення такої дії уповноважила іншу особу не підтверджено жодними доказами. З огляду на це суд вважає обгрунтованими позовні вимоги щодо визнання договору оренди землі недійсним, оскільки встановлено, що на вчинення даного правочину не було волевиявлення позивача. Не знаходить суд підстав для відмови в задоволенні позову із підстав пропуску позивачем строку позовної давності. Так, відповідно до ст. 257, ч. 1 ст. 261 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Отже перебіг строку позовної давності починається не з часу укладення договору оренди чи отримання орендної плати, а з часу, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права або особу, що його порцушила, бо саме по собі отримання плати не є свідченням обізнаності позивача з порушенням його прав. В судовому засіданні показами свідка [PERSON] доведено, що про існування договору оренди від 18.10.2010 року позивачу [PERSON] стало відомо в липні 2016 року, іншого суду представником відповідача не доведено. З огляду на це суд вважає, що саме з цього часу має відраховуватись перебіг строку позовної давності, який позивачем не пропущено. Задовольняючи позов в частині визнання договору оренди землі недійсним, суд вважає, що підлягає задоволенню і вимога позивача про зобов'язання відповідача повернути їй належну земельну ділянку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 102 грн. 40 коп. судового збору та 1 101 грн. 00 коп. витрат на проведення експертизи, які відносяться до судових витрат. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved