Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення банківського вкладу, посилаючись на те, що 06.01.2015р. між [PERSON] та відповідачем укладений договір про банківський строковий вклад в гривнях № 300937/7207-15 строком з 06.01.2015 по 06.08.2015 у сумі 60 000,00 грн. 06.08.2015р. Крім того, 20.10.2014 між АТ "Банк "Фінанси та Кредит" та [PERSON] укладено договір про банківський строковий депозитний вклад в іноземній валюті №300937/64406/370-24 строком з 20.10.2014 по 25.10.2015 на суму 20000, 00 доларів США. Позивач звернувся до відповідача з проханням повернути кошти, однак кошти повернуті не були. Просить стягнути з відповідача суму банківських вкладів з урахуванням уточнення позовних вимог у сумі 399 058,00 грн. В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі з урахуванням збільшення позовних вимог. Представник відповідача в судове засідання не з»явився , надав письмові заперечення. Суд, заслухавши пояснення позивача , дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 06.01.2015р. між [PERSON] та відповідачем укладений договір про банківський строковий вклад в гривнях № 300937/7207-15 строком з 06.01.2015 по 06.08.2015 у сумі 60 000,00 грн. 20.10.2014 між АТ "Банк "Фінанси та Кредит" та [PERSON] укладено договір про банківський строковий депозитний вклад в іноземній валюті №300937/64406/370-24 строком з 20.10.2014 по 25.10.2015 на суму 20000, 00 доларів США 06.08.2015р. позивач звернувся з проханням повернути кошти, однак кошти йому так і не повернуті. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад ( депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, як і розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначеного такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона, що прийняла від другої сторони ( вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов»язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку , встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка, якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Згідно ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу ( вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов»язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, як і встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов»язання повинне виконуватися належним чином, згідно з умовами договору. Згідно ч. 1 ст. 1061 ЦК України,банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Договір банківського вкладу є одностороннім, тобто з моменту його укладення у банка виникає обов'язок повернення суми вкладу та нарахованих відсотків чи доходу в іншій формі, а вкладника - право вимагати виконання зазначених дій. Відповідно до змісту статей 526 та 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому самому банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки за допомогою платіжної банківської картки). Крім того, Постановою Правління Національного банку України від 17.09.2015 року №612 ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» віднесено до категорії неплатоспроможних, а рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.09.2015 року № 171, в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» запроваджено тимчасову адміністрацію. Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та є спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини. Згідно п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, в якому введено тимчасову адміністрацію та/або запроваджено процедуру ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними та цей закон є приорітетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси. Статтею 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів закріплено ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». З правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від20 січня 2015 року у справі № 6-2001цс15 випливає, що згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах. Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті. Отже, віднесення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних фактично унеможливило здійснення операцій по перерахуванню грошових коштів . Згідно ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань, є кредитором банку. Таким чином, після запровадження Фондом гарантування вкладів фізичних осіб тимчасової адміністрації відносно неплатоспроможного банку з метою виведення його з ринку та в подальшому відкликання НБУ банківської ліцензії й переходу до процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів банку здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Чинним законодавством не передбачено задоволення вимог кредиторів поза межами процедури ліквідації банку. За таких обставин, позовні вимоги до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed