Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить скасувати рішення виконкому №5 Серницької сільської ради Зарічненського району Рівненської області від 28 січня 2010 року « Про оформлення приватної власності на домоволодіння, яке знаходиться в [ADDRESS]. Визнати недійсним свідоцтво про право власності на будинок, видане Серницькою сільською радою Зарічненського району Рівненської області на ім'я [PERSON]. Визнати за ним право власності на спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], як за спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер його рідний дядько [PERSON], який за життя склав заповіт на ім'я позивача. Після його смерті позивач напротязі шести місяців фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, а саме: забрав коня, воза, реманент та став обробляти земельні ділянки покійного. Із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернувся тільки нещодавно. Однак, у його видачі, державним нотаріусом Зарічненської державної нотаріальної контори, позивачу було відмовлено, у зв'язку з відсутністю належного правовстановлюючого документу на будинок та господарські приміщення. При отриманні довідок у Серницькій сільській раді, позивачу стало відомо, що на будинок по [ADDRESS], видано свідоцтво про право власності на [PERSON], покійну дружину [PERSON]. Зазначене свідоцтво було видано на підставі рішенні виконавчого комітету Серницької с/ради №5 від 28.01.2010 року "Про оформлення приватної власності на домоволодіння, яке знаходиться в [ADDRESS]", особовий рахунок [NUMBER]. До початку розгляду справи по суті позивачем подано заяву про зміну предмету позову, за якою просить скасувати рішення виконавчого комітету Серницької сільської ради "Про оформлення приватної власності на домоволодіння, яке знаходиться в [ADDRESS]" від 28 січня 2010 року №5. Визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 987817 на житловий будинок в [ADDRESS], видане виконавчим комітетом Серницької сільської ради 21.07.2011 р. на ім'я [PERSON]. Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 28 березня 2013 року державним нотаріусом Зарічненської районної державної нотаріальної контори Герман В.М. у спадковій справі № 111/2012 р. на ім'я [PERSON] після смерті [PERSON], зареєстроване в реєстрі за № 215. Визнати за ним право приватної власності на житловій будинок разом з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. Зміну предмету позову мотивував тим, що право власності на спірне будинковолодіння, перейшло до іншої особи, а саме [PERSON], якій 28 березня 2013 р. державним нотаріусом Герман В.М. було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спірне будинковолодіння в [ADDRESS]. 11 листопада 2013 року [PERSON] у якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, щодо предмету спору, також звернулась з позовними вимогами до [PERSON], у яких просить визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 987817 на житловий будинок в [ADDRESS], видане виконавчим комітетом Серницької сільської ради 21.07.2011 р. на ім'я [PERSON], в частині оформлення за нею права власності на 50/100 частин цього житлового будинку. Визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 28 березня 2013 року державним нотаріусом Зарічненської районної державної нотаріальної контори Герман В.М. у спадковій справі № 111/2012 р. на ім'я [PERSON] після смерті [PERSON], зареєстроване в реєстрі за № 215, в частині оформлення за [PERSON] права власності на 50/100 частин житлового будинку в [ADDRESS]. Визнати за нею, [PERSON], право приватної власності на 50/100 частин житлового будинку разом з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті в 1972 році її матері [PERSON]. Свої позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що за позивачем по справі - [PERSON] не може бути визнано право власності на увесь житловий будинок, оскільки вона також успадкувала 1/2 частину даного житлового будинку, ще після смерті його забудовників у такій самій частці, як і [PERSON], а тому їй ще із 1972 року належить право власності на 1/2 частину спірного житлового будинку. Спірний житловий будинок був побудований у 1918 році подружжям [PERSON], 1886 року народження та [PERSON], 1885 р.н., (батьками [PERSON].), який належав їм на праві спільної власності. При цьому батько [PERSON] помер раніше матері, а тому спадщина після смерті її батька [PERSON]. як члена двору, за наявності іншого члена двору (її матері) на його частку в дворі не відкривалась. [PERSON], а також її діти кілька років допомагали [PERSON]. у місці її проживання, здійснювали за нею догляд, надавали їй допомогу, а у віці 80 років, коли вона була непрацездатною і потребувала постійного стороннього догляду, [PERSON] перевезла свою матір [PERSON]. у місце свого проживання в [ADDRESS], де вона, до своєї смерті [INFO] постійно проживала протягом останніх семи років. Таким чином, мати [PERSON] - [PERSON], після смерті у 1955р. її чоловіка [PERSON], стала одноосібним власником (домогосподарем) спільно побудованого ними у 1918 році житлового будинку. В 1972 році в день смерті [PERSON], відкрилася спадщина на увесь спірний житловий будинок, яку [PERSON] прийняла шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Після смерті матері, спадщину також прийняв її брат [PERSON], тому вона та її брат, успадкували по 50/100 частин спірного житлового будинку. В 2013 році [PERSON] з'ясувала, що 21.07.2011 р. на ім'я [PERSON], дружини її покійного брата [PERSON], виконавчим комітетом Серницької сільської ради було видано та оформлено свідоцтво про право власності на нерухоме майно на увесь спірний житловий будинок, а в подальшому, після смерті [PERSON], в порядку спадкування за заповітом, 28 березня 2013 року, державним нотаріусом Зарічненської районної державної нотаріальної контори Герман В.М. було також видане на увесь спірний житловий будинок свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім'я [PERSON]. Оформлення та видача у 2011 та 2013 рр. зазначених свідоцтв на увесь житловий будинок порушило її право власності на 50/100 спірного житлового будинку, оскільки за цими документами її фактично позбавлено права власності, яке їй належить ще з 1972 р. В судовому засіданні представник позивача: [PERSON], подав заяву, якою просив залишити без розгляду позов в частині позовних вимог про скасування рішення виконкому №5 Серницької сільської ради Зарічненського району від 28 січня 2010 року "Про оформлення приватної власності на домоволодіння, яке знаходиться в [ADDRESS]", також просив зменшити позовні вимоги [PERSON] із цілої частки до 1/6 частини житлового будинку, а також визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ №987817, видане виконавчим комітетом Серницької сільської ради 21.07.2011 року на ім'я [PERSON] та свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 28 березня 2013 року державним нотаріусом Зарічненської районної державної нотаріальної контори Герман В.М. на ім'я [PERSON] після смерті [PERSON] та визнати за [PERSON] право приватної власності на 1/6 частину житлового будинку разом із надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. Проти задоволення позовних вимог третьої особи [PERSON] не заперечував. Відповідач [PERSON], а також її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору не визнали, просили суд відмовити у їх задоволенні за безпідставністю, обгрунтовуючи заперечення тим, що факт прийняття спадщини, як позивачем так і третьою особою не підверджено належними доказами, оскільки ними не було фактично прийнято спадщину, факту прийняття спадщини не встановлено, вони не звертались до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в встановленому законом порядку. Вважають, що у позовах слід відмовити за недоведеністю. Представник третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору [PERSON] свій позов підтримує у повному обсязі, при цьому проти задоволення позову [PERSON] не заперечує. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] забрала свою матір [PERSON] до себе додому, де вона прожила ще близько семи років, а також забрала корову. Після смерті [PERSON] у 1972 році корова залишилась у [PERSON]. Також [PERSON] перейшла і частина земельної ділянки, якою вона до цього часу користується. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що коли [PERSON] занедужав, то [PERSON] доглядав його, а після смерті [PERSON] [PERSON] забрав до себе коня, воза, плуг, борони, реманент,обробляв земельну ділянку. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що у 1965 чи 1966 році [PERSON], а також її корову її дочка забрала до себе доглядати. У неї вона прожила 7сім років і померла у 1972 році. Перед смертю дід [PERSON] був лежачим і його доглядав [PERSON], якому він згодом віддав коня, реманент та землю, якими він користувався за його життя та після його смерті. Пізніше [PERSON] коня продав, а за ті гроші поставив діду [PERSON] пам'ятник. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] забрала свою матір [PERSON] до себе додому. Окрім неї, вона забрала також і її корову, яка залишилась у [PERSON] і після смерті матері. Мати прожила у неї ще сім років, де і померла у 1972 році. Дід [PERSON] перед смертю був лежачим і за конем ходив [PERSON]. А після його смерті забрав коня та віз собі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що дочка [PERSON] забрала свою матір до себе до хати в теж саме село, де і сама проживала і через сім років вона у неї померла. Після її смерті [PERSON] корову залишила у себе. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, представника третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, щодо предмету спору справи, свідків, суд приходить до висновку, що у задоволенні заявлених позовів слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Судом встановлено, що [INFO] помер рідний дядько позивача [PERSON], рідний брат його матері [PERSON]. Факт смерті стверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть від 11.12.2012 року (а.с. 17). Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину будинковолодіння в [ADDRESS]. На ім'я позивача покійний залишив заповіт, який посвідчений секретарем Серницької сільської ради Зарічненського району Рівненської області 06.06.2002 року та зареєстрований у журналі реєстрації нотаріальних дій під №24 (а.с.16). Факт належності спірного домоволодіння [PERSON], а раніше його батькам, стверджується погосподарськими книгами Серницької сільської ради (ксерокопії сторінок книг додаються до позовної заяви), випискою з погосподарської книги №5, особового рахунку [NUMBER] від 04.03.2013 року. Із заявою у нотаріальну контору про видачу свідоцтва про право на спадщину на той час позивач не звертався. Звернувся лише в лютому 2013 року. В той же час, ні [PERSON], ні його покійними батьками, свідоцтво про право власності на будинок не було оформлено. Саме у зв'язку з цим 28.02.2013 року державний нотаріус Зарічненської державної нотаріальної контори відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, мотивуючи відмову відсутністю належного правовстановлюючого документу на цей будинок та господарські приміщення (а.с. 14). Співвласником другої частки будинковолодіння була дружина покійного [PERSON] - [PERSON], яка на день смерті [PERSON] проживала разом з ним в одному будинку, фактично прийняла спадщину, та у свою чергу заповіла успадковане майно [PERSON], що встановлено ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 15.05.2013 року у справі за заявою [PERSON], заінтересовані особи Зарічненська районна державна нотаріальна контора, Серницька сільська рада Зарічненського району Рівненської області про встановлення факту прийняття спадщини (а.с.63). Крім того цією ж ухвалою заяву [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини було залишено без розгляду та роз'яснено право пред'явлення позову на загальних підставах. Рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 01 жовтня 2013 року, яке набрало законної сили, у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини в задоволенні позову відмовлено. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлено ці обставини. За загальним правило дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1)якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2)якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно довідки виконавчого комітету Серницької сільської ради від 04.03.13 року, на день смерті [PERSON] [INFO] проживала і була зареєстрована [PERSON] (а.с.16), яка померла [INFO]. Згідно копії довідки, виданої 22.03.2007 року ще при житті на даний час покійній [PERSON] Серницькою сільською радою (а.с.192), вона проживала в будинку одна, що свідчить про прийняття нею спадщини шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO]. Тобто ці спадкові відносини регулювались ЦК 1963 року. Той факт, що [PERSON] фактично прийняла спадщину та оформила її у встановленому законом порядку після смерті свого чоловіка [PERSON] підтверджується також інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно, яке виникло на підставі свідоцтва про право власності серії ЯЯЯ № 987817 від 21.07.2011 року (а.с.93). Виконавчим комітетом Серницької сільської ради Зарічненського району Рівненської області від 28.01.2010 року за заявою [PERSON] було прийнято рішення про оформлення права приватної власності на домоволодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] та про видачу Рівненським обласним бюро технічної інвентаризації свідоцтва про право приватної власності на вищезгадане домоволодіння (а.с.21). Після смерті [PERSON], яка померла [INFO] спадкоємець за заповітом [PERSON] прийняла спадщину, і як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.03.2013 року серії ВТВ №651789, виданого державним нотаріусом Зарічненської державної нотаріальної контори, на підставі заповіту посвідченого державним нотаріусом Зарічненської державної нотаріальної контори Гсрман В.М. 14 лютого 2011 року за реєстром № 197, спадкоємцями зазначеного в заповіті майна [PERSON], 1922 року народження, яка померла [INFO], є [PERSON]. Спадкове майно належало спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності серії ЯЯЯ № 987817, виданого виконавчим комітетом Серницької сільської ради 21.07.2011 року та зареєстрованого в Рівненському обласному бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі №2, номер запису 154-164 (а.с.56). На вимогу статті 1299 Цивільного кодексу України, право власності на зазначене в цьому свідоцтві майно було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. В інформаційній довідці з Державного реєстру прав на нерухоме майно щодо об'єкта нерухомого майна - житлового будинку в [ADDRESS], від 27.06.2013 року, виданої Реєстраційною службою Зарічненського районного управління юстиції Рівненської області, в графі "власник" зазначено [PERSON] (а.с.54). Отже, позивачем по справі під час судового розгляду не було доведено факту прийняття своєї частки спадщини в розмірі 1/6 частини житлового будинку разом з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] належними і допустимими доказами, так як і не доведено поважності причин пропуску строків подачі заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору, а тому позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню. Щодо позовних третьої особи по справі [PERSON], то в судовому засіданні не знайшли підтвердження обставини прийняття нею спадщини після смерті матері в порядку спадкування за законом, оскільки суду не надано жодних переконливих і допустимих доказів в їх підтвердження. Показаннями свідків, допитаних в судовому засіданні також однозначно не підтверджено цього факту та факту прийняття спадщини [PERSON], оскільки вони грунтуються на особистих неприязних стосунках сторін по справі, тому не можуть бути враховані судом як належні. Письмових доказів, які б підтверджували наявність підстав визнання права приватної власності на 50/100 частин спірного житлового будинку за [PERSON] суду також не надано. Крім того вона також не звераталась до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину, а відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Outcome: dismissed