Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

Позивач звернувся до Котовського міськрайонного суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві посилався на те, що 13.08.2009 року між ним та [PERSON]укладено договір №02836, предметом якої є надання адміністратором послуг Партнеру, спрямованих на придбання товару на умовах програми діяльності Приват-Плюс. Додатком №2 до угоди було визначено найменування товару, вартість товару 50\~000,00 грн., графік платежів 18 місяців та розмір щомісячного загального платежу партнера 452,78 грн. 15.09.2009 року між адміністратором та партнером було підписано Додаток №3 до угоди, згідно якого визначена залишкова заборгованість партнера за угодою в розмірі 52975,26 грн. та термін її сплати до 12.09.2015 року. 18.12.2009 року в якості забезпечення зобов?язань по сплаті партнером щомісячних платежів між ТОВ «Компанія «Приват - Плюс» та [PERSON] Сергійовичема та [PERSON]\~було укладено договір поруки. На даний час [PERSON] порушує умови договору та не сплачує свої щомісячні платежі. Тому позивач просить винести рішення яким: - стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON]на користь ТОВ «КОМПАНІЯ «ПРИВАТ- ПЛЮС» заборгованість за договором №02836 від 13.08.2009 року у розмірі 61573грн. 58 коп., з яких: - 51311,32грн. залишкова сума заборгованості за договором, - 10\~262,26 грн. сума штрафу. - стягнути з [PERSON] та [PERSON]на користь ТОВ «КОМПАНІЯ «ПРИВАТ -ПЛЮС» по 452,78 грн. у якості штрафу у розмірі одного щомісячного загального платежу та стягнути з відповідачів судовий збір. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судове засідання на виклик суду не з'явились. Причин неявки суду не повідомили. Заяви про розгляд справи у свою відсутність не надали. Заперечень до позову не представили. Представника відповідача [PERSON] адвоката [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Приват-плюс" не визнав. Надав суду заперечення в якому просив у позові відмовити у повному обсязі в звязку з його безпідставністю оскільки він порушує права його клієнтки як споживача. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача [PERSON] адвоката [PERSON], та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про таке. Судом встановлено, що 13 серпня 2009 року між ТОВ "Компанія "Приват-плюс" та [PERSON] укладено договір № 02836, предметом якого є надання послуг відповідачу спрямованих на придбання товару на умовах програми діяльності Приват-плюс (додаток № 1 Договору). Додатком № 2 до Договору визначено найменування товару - будівельні матеріали вартість товару 50000,00 грн., графік платежів - 180місяців, щомісячний платіж 452,78 грн. 18 грудня 2009 року між цими ж сторонами було підписано додаток № 3 до Договору, згідно п. 2.3 та 3.1.2 якого визначено, що заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем складає 52 975,26 грн., яку останній зобов'язується погасити до 12.09.2019 року. 18 грудня 2009 року між позивачем та відповідачами [PERSON] та [PERSON]\~укладено договір поруки, посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] за р. №2711. Відповідно п.1 Договору поруки Поручителі поручились за виконання [PERSON] перед позивачем його зобовязань за Договором. Однак станом на 13.07.2015 року він порушив умови Договору, прострочив оплату щомісячних загальних платежів. Згідно до п. 11.4 ст. 11 Програми діяльності Приват- Плюс у випадку не виконання Партнера ([PERSON]В.) вимог Адміністратора (позивач) по сплаті платежу передбаченого п. 11.3 ст. 11, то партнер зобовязаний додатково штраф у розмірі 20% від суми несплачених щомісячних загальних платежів. У відповідності до п. 7 договору поруки у випадку не виконання Поручителями обовязку зазначеного в письмовій вимозі Кредитора, Поручителі сплачують на користь Кредитора штраф у розмірі місячного внеску. Як вбачається з договору, укладеного [PERSON], предметом його є надання виконавцем послуг з адміністрування системи, спрямованих на придбання замовником товару у групі. Згідно ст. 5. Додатку №1 до Договору право на отримання товару може бути надано особі або іншому партнеру лише під час проведення Асигнаційного акту, що відбувається раз кожного парного місяця. Відповідно до п. 5.4 програми діяльності Приват-Плюс кількість партнерів, яким надається право на отримання товару під час проведення чергового Асигнаційного акту відповідає кількості товарів, що можуть бути придбані за кошти Фонду товариства Партнерів, сформованого у поточному місяці. Фонд товариства Партнерів формується за рахунок щомісячних платежів сплачених партнерами. Надання коштів на придбання товарів здійснюється виключно за рахунок залучених у поточному місяці від інших партнерів щомісячних платежів. Оцінюючи договори, укладені позивачем та ТОВ "Компанія "Приват-Плюс" суд виходить з того, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст.203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. За положеннями ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Забороняються як такі, що вводять в оману: утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Таким чином, указаний Закон установив недійсність правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми. Позивач сплачував кошти не за сам товар, а за можливість одержання права на його придбання. ТОВ "Компанія "Приват-Плюс" без залучення власних коштів формувало групи клієнтів, за рахунок коштів яких здійснювалась передача права на купівлю товару одному з учасників групи, що є компенсацією за рахунок коштів інших учасників групи, залучених до умов програми діяльності «Приват Плюс», тому діяльність ТОВ "Компанія "Приват-Плюс" з реалізації програми діяльності «Приват Плюс» є такою, що вводить споживача в оману. Оскільки за вказаними вище нормами Закону України «Про захист прав споживачів» забороняються як такі, що вводять в оману, утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, а судом встановлено, що договір, укладений [PERSON] з ТОВ "Компанія "Приват-Плюс" від 13.08.2009 року є недійсним. Відповідно спрямовані на забезпечення такого недійсного договору також є наслідком нечесної підприємницької діяльності, спрямованої на введення позивача в оману, а відповідно, є недійсними. Згідно ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Суд, враховуючи вищевикладені норми матеріального права, приймаючи до уваги вищевикладені обставини, приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ Компанія "Приват-Плюс" до [PERSON], [PERSON] та [PERSON]\~ про стягнення заборгованості задоволенню не підлягають. У зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Outcome: dismissed