Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

В липні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська мікрофінансова мережа" (Позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (Відповідач, Позичальник) про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29 квітня 2014 року між ТОВ "Українська мікрофінансова мережа " та Відповідачем було укладено договір про надання фінансового кредиту № КВ03-00034 (надалі - Договір), згідно умов якого, Відповідачу надано кредит в розмірі 400,00 грн. строком до 13.05.2014р., зі сплатою 2% від суми кредиту за кожен день користування ним. Позивач свої зобов'язання перед Відповідачем виконав в повному обсязі, що підтверджується видатковим касовим ордером, проте Відповідач порушує умови кредитного договору, не повертає кредит у строки/терміни, передбачені графіком, не сплачує проценти/прострочені проценти за користування кредитом у строки/терміни, передбачені Договором, в результаті чого має заборгованість у сумі 1525,54 грн., що складається з: - сума основного боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за період з травня 2014р. по травень 2015р. - 811,14 грн.; - пеня - 614,40 грн.; - штраф - 100,00 грн., які Позивач просив стягнути. Представник Позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.62). Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечувала, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У судовому засіданні достовірно встановлено, що 29.04.2014р. між ТОВ "Українська мікрофінансова мережа " та Відповідачем було укладено договір про надання фінансового кредиту № КВ03-00034 (надалі - Договір), згідно умов якого, Відповідачу надано кредит в розмірі 400,00 грн. строком до 13.05.2014р., зі сплатою 2% від суми кредиту за кожен день користування ним (п.1.3. - 1.5. Договору, а.с.40-41). Відповідно до п.п.2.2. Договору кредитні кошти та нараховані проценти за користування ними повертаються позичальником у касу кредитодавця 13.05.2014р. єдиним платежем, що становить суму не менше 512,00 грн.. Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобов'язання за Договором виконав належним чином, що підтверджується видатковим касовим ордером від 29.04.2014р. на суму 400,00 грн. (підстава: договір фінансового кредиту № КВ03-00034 від 29.04.2014р. (а.с.43). Однак, Відповідачем після отримання кредитних коштів не виконано зобов'язань, визначених Договором, порушено умови щодо строків погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 4.1. Договору, за несвоєчасну повну чи часткову сплату єдиного платежу сума якого визначена в п.2.2. цього договору позичальник сплачує пеню в розмірі 4% за кожен день прострочення, що обчислюється від суми «єдиного платежу» чи його частини, яка залишилась неповернутою. Термін нарахування пені не може перевищувати 30 календарних днів. В разі несвоєчасної сплати позичальником «єдиного платежу» більше ніж на 1 день від дати, визначеної в п. 2.2. Договору, позичальник сплачує кредитодавцю штраф в розмірі 100,00 грн. Згідно зі ст. 625 ЦПК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням індексу інфляції з травня 2014р. по травень 2015р. сума основного боргу за розрахунком позивача, наведеним у позовній заяві, становить 811,14грн. (*101,0%* 100,4%, *100,8%* 102,9%* 102,4%* 101,9%* 103,0%* 103,1%* 105,3%* 110,8%* 114,0%* 102,2%)/100%*512,00грн.). Отже, у зв'язку з порушенням Відповідачем зобов'язань за Договором, сума його простроченої заборгованості перед Позивачем становить 1525,54 грн., що складається з: - сума основного боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції - 811,14 грн.; - пені - 614,40 грн.; - штрафу - 100,00 грн.. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська мікрофінансова мережа" про стягнення заборгованості підлягає задоволенню, а тому суд присуджує до стягнення з [PERSON] на користь Позивача заборгованість по договору на загальну суму 1525,54 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд також присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 525, 526, 625, 1054 ЦК України та

Outcome: approved