Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

24 березня 2020 року Баштанська місцева прокуратура Миколаївської області звернулася до суду з позовом в інтересах держави до відповідачів про визнання незаконним та скасування наказу про передачу у власність земельної ділянки, скасування запису в Державному реєстрі речових прав про реєстрацію права власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки у власність держави. В позові зазначила, що наказом начальника Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (надалі ГУ ДГК у Миколаївській області) № 7313/0/14/-19-СГ від 02 жовтня 2019 року затверджено документацію із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та надано громадянину України [PERSON] у власність земельну ділянку площею 2,0 га, в тому числі пасовищ площею 2,0 га (кадастровий номер 4821182600:03:000:0128) із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства в межах території Маліївської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області. На підставі вказаного наказу державним реєстратором Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради Миколаївської області Чекановським С.І. 22 жовтня 2019 року здійснено запис № 33871358 про реєстрацію права власності за [PERSON] на земельну ділянку площею 2,0 га (кадастровий номер 4821182600:03:000:0128). Зазначений наказ видано з порушенням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим підлягає визнанню незаконним, оскільки відповідно до ч.1 ст.121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше, як 2 гектари, а згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 02 січня 2020 року № 195515776, [PERSON] на підставі наказу начальника ГУ ДГК у Миколаївській області від 28 квітня 2017 року вже отримав у приватну власність земельну ділянку площею 2.0 га з кадастровим номером 4821182600:03:000:0069 для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах Маліївської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області. Таким чином [PERSON] вже використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. На підставі зазначеного, місцева прокуратура просила суд визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 02 жовтня 2019 року, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 2.0 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах Маліївської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, скасувати у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 33871358 від 22 жовтня 2019 року про реєстрацію права власності на земельну ділянку, витребувати у [PERSON] у власність держави в особі Головного управління Геокадастру у Миколаївській області земельну ділянку загальною площею 2.0 га та стягнути з відповідачів на користь прокуратури Миколаївської області сплачений судовий збір в розмірі 6306,00 грн. Прокурор Березнегуватського відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області підтримав вказану позовну заяву, направивши до суду відповідну заяву та просив слухати справу у його відсутність. В ході підготовчого засідання направив на адресу суду відповідь на відзив ГУ ДГК у Миколаївській області, в якому вважав заперечення проти позову вказаного відповідача безпідставними, оскільки саме на нього, згідно Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 333 від 29 вересня 2016 року, покладено обов`язок нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання вимог земельного законодавства в процесі передачі у власність чи надання у користування земельних ділянок. Представник ГУ ДГК у Миколаївській області в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суд не повідомив. В підготовчому засіданні направив відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти позовних вимог прокурора через відсутність у нього обов`язку перевіряти обставини здійснення волевиявлення заявника при отриманні у власність земельних ділянок та факту використання ним права на безоплатне отримання у власність земельної ділянки відповідного цільового призначення. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву до суду не направляв. Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд дійшов наступного. Судом встановлено, що наказом ГУ ДГК у Миколаївській області від 02 жовтня 2019 року №7313/0/14/-19-СГ [PERSON] надано у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2 га з кадастровим номером 4821182600:03:000:0128, розташовану в межах території Маліївської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області (а.с.9). На підставі вказаного наказу державним реєстратором Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради Чекановським С.І. 22 жовтня 2019 року за № 33871358 зареєстровано право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку (а.с.14). Згідно зі ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, в тому числі, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності, в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Відповідно до ст.121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: зокрема, для ведення особистого селянського господарства - не більше як 2,0 гектари. Однак [PERSON] вже є власником земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства в межах території Маліївської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, право власності на яку він отримав на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 28 квітня 2017 року № 14-5269/14-17-СГ (а.с.11-13). Таким чином, [PERSON] використав своє право на безоплатне отримання земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства в межах норм, передбачених ст. 121 ЗК України. Незважаючи на це, 20 вересня 2019 року відповідач [PERSON] звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення йому у власність земельної ділянки загальною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності в межах території Маліївської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області (а.с.10). Наказом Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 02 жовтня 2019 року №7313/0/14-19-СГ було затверджено документацію із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та надано [PERSON] у власність вказану земельну ділянку з кадастровим номером 4821182600:03:000:0128. Згідно з ч.1 ст. 15-1 ЗК України до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить, зокрема, розпорядження землями державної власності в межах, визначених Земельним кодексом. Відповідно до ч.4 ст.122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. За вимогами пункту 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 року № 333, вказаний орган розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, здійснює державний нагляд (контроль) в агропромисловому комплексі у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі за ведення державного обліку і реєстрації земель, достовірністю інформації про наявність та використання земель; дотримання вимог земельного законодавства в процесі передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок; дотримання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю. Отже, Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області, окрім того, що розпоряджається земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності, ще є органом контролю, а тому зобов`язаний вживати всіх заходів щодо недопущення порушень вимог законодавства, в тому числі в своїй діяльності. Крім того, відповідно до ч.3 ст.5 Закону України "Про Державний земельний кадастр" Кабінет Міністрів України постановою №1051 від 17.10.2012 року затвердив Порядок ведення Державного земельного кадастру (далі Порядок), згідно з пунктом 5 якого, до складу Держгеокадастру та його територіальних органів входять державні кадастрові реєстратори. Згідно ст.30 Закону України "Про Державний земельний кадастр" для державних кадастрових реєстраторів інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у зв`язку із здійсненням ними повноважень, визначених цим Законом, надається в електронній формі шляхом безпосереднього доступу до цього реєстру відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Таким чином, суд вважає, що Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області мало можливість перевірити та надати належну оцінку дійсному волевиявленню громадянина в отриманні спірної земельної ділянки, не допустити порушень вимог ч.4 ст.116 ЗК України, а отже, запобігти незаконному вибуттю земельної ділянки з державної власності. У відповідності до ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно ч.1 ст.393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. З огляду на викладене, прийнятий Головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області наказ від 02 жовтня 2019 року №7313/0/14-19-СГ про затвердження документації із землеустрою та передання у власність [PERSON] земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, суперечить вимогам ч.4 ст.116, ст. 121 ЗК України, а тому має бути визнаний незаконним та скасований. Доводи представника ГУ ДГК у Миколаївській області про відсутність у нього обов`язку перевіряти обставини здійснення волевиявлення заявника при отриманні у власність земельних ділянок та факту використання ним права на безоплатне отримання у власність земельної ділянки відповідного цільового призначення судом до уваги не приймається, оскільки вони суперечать вимогами пункту 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 року № 333, який передбачає здійснення державного нагляду (контролю) вказаним органом в агропромисловому комплексі у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, дотримання вимог земельного законодавства в процесі передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, підставою для реєстрації за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером 4821182600:03:000:0128, був наказ Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 02 жовтня 2019 року №7313/0/14-19-СГ.. Тобто реєстрація права власності є похідним від спірного наказу, а тому з визнанням даного наказу незаконним, підлягає скасуванню і проведена за ним державна реєстрація речових прав. Крім того, відповідно до частини другої ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952 -ІV) у разі скасування на підставі рішення суду документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію права, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 ч.6 ст.37 цього Закону, до Державного реєстру вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Згідно пункту 1 частини першої статті 2 Закону № 1952 -ІV державна реєстрація речових права на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення таких відомостей до державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій (частина перша статті 12 Закону № 1952 -ІV). З огляду на вказане, суд вважає, що вимога прокурора про скасування запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №33871358 від 22 жовтня 2019 року про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 4821182600:03:000:0128 за [PERSON] , підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст.387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно п.21 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», спір про повернення майна, що виникає з договірних відносин або відносин, пов`язаних із застосуванням наслідків недійсності правочину, підлягає вирішенню відповідно до законодавства, яке регулює ці відносини. У разі коли між особами відсутні договірні відносини або відносини, пов`язані із застосуванням наслідків недійсності правочину, спір про повернення майна власнику підлягає вирішенню за правилами статей 387, 388 ЦК. Крім того, якщо власник вимагає повернення свого майна з володіння особи, яка незаконно ним заволоділа, така позовна вимога підлягає розгляду та вирішенню також за правилами статей 387, 388 ЦК. Таким чином, оскільки спірна земельна ділянка була передана [PERSON] не з волі власника (держави), а внаслідок того, що відповідач при зверненні до ГУ Держгеокадастру із заявами про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та його затвердження, не повідомив, що правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства вже скористався, та внаслідок незабезпечення Головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області законного надання земельної ділянки, що призвело до подвійного отримання [PERSON] земельних ділянок, задоволенню також підлягає і вимога про витребування земельної ділянки у власність держави. За такого, позовна заява Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області та [PERSON] про визнання незаконним і скасування наказу, скасування запису в Державному реєстрі речових прав та витребування земельної ділянки, підлягає задоволенню. Відповідно до положень, визначених у ч.1 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь прокуратури Миколаївської області витрати на оплату судового збору за даним позовом.

Outcome: approved