Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

Представник позивача за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа без самостійних вимог: Вишківська селищна рада про скасування та визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю виданий [PERSON] Вишківською селищною радою 25.07.2001 року на земельну ділянку площею 0,10 га на території с. Шаян Вишківської селищної ради, для обслуговування житлового будинку і господарських споруд серія [NUMBER], зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER] ; усунення перешкод у користуванні власністю шляхом звільнення частини земельної ділянки площею 0,0386 га в [ADDRESS] кадастровий номер [NUMBER] , демонтувавши частину встановленої огорожі та зобов`язання [PERSON] не чинити перешкоди позивачу у користуванні її земельною ділянкою; стягнення на користь [PERSON] з відповідача спричиненої матеріальної шкоди у розмірі 1656,18 грн. та моральної шкоди в розмірі 8000,00 грн. та судові витрати. Посилається на те, що позивач [PERSON] відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] , виданого 28.10.2005 року є власником земельної ділянки площею 0,37 га в [ADDRESS] з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства. Суміжним землекористувачем даної земельної ділянки є відповідачка [PERSON] У березні 2017 року остання без погодження з позивачем встановила нову огорожу між земельними ділянками та самовільно змінила межі земельних ділянок, захопивши при цьому частину земельної ділянки, що належить на праві власності позивачці. Звернення до відповідача з вимогою привести межі земельних ділянок у попередній стан та відповідно до правовстановлюючих документів не дало ніяких результатів. 24.03.2017 року позивач звернулася до ТОВ "Хуст-Земля Карпат" для відновлення та встановлення меж належної їй земельної ділянки та відповідно до акту від 24.03.2017 року винесення зовнішніх меж земельної ділянки в натурі. Спеціалістом [PERSON] було проведено виніс зовнішніх меж земельної ділянки в натуру та встановлено, що огорожа сусіднього землекористувача [PERSON] , частково знаходиться на земельній ділянці [PERSON] Також, з метою вирішення даного питання позивачка зверталася до Вишківської селищної ради та 26.04.2017 року комісією було встановлено, що відповідачка частково встановила огорожу на земельній ділянці [PERSON] , зобов`язано відповідача звільнити огороджену нею земельну ділянку площею 0,0394 га на земельній ділянці позивача. По даному факту неправомірних дій з боку відповідачки, позивачка [PERSON] зверталася до Хустського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області. Представник позивача стверджує, що межові знаки на земельній ділянці позивачки знищено, пошкоджено (зрізано) металеву огорожу, а саме демонтовано 13 металевих стовпчиків висотою 1,5 м., знято металеву сітку довжиною 50 м. По даному факту було подано заяву до поліції. Управлінням контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області в особі старшого державного інспектора Батрин В.В. 03.08.2017 року з участю відповідачки [PERSON] було складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства та встановлено, що відповідач самовільно встановила огорожу на земельній ділянці, яка належить позивачці та самовільно зайняла земельну ділянку площею 0,0386 га із земельної ділянки [PERSON] , чим допустила порушення ст.125 ЗК України. 03.08.2017 року було винесено припис про звільнення відповідачем самовільно зайнятої земельної ділянки. 15.08.2017 року старшим інспектором Батрин В.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення на [PERSON] за порушення вимог земельного законодавства. Також, при вивченні спеціалістами , які залучалися для врегулювання даного спірного питання між сторонами, встановлено, що державний акт про право власності на землю відповідачки [PERSON] , на який вона посилалася, як на правомірність свого користування земельною ділянкою і який виданий Вишківською селищною радою 25.07.2001 року на підставі договору дарування АЕА №919701 за реєстровим № 4363 на земельну ділянку площею 0,10 га, для обслуговування житлового будинку і господарських споруд та зареєстрований в Книзі записів державних актів за № 5807, виготовлений з грубим порушенням вимог Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і права постійного користування земельних ділянок та договорів оренди землі, затвердженої Наказом Державного комітету України по земельним ресурсам 04.05.1999 за №43 (чинної на момент виготовлення ), а саме з виправленнями та внесення змін розміру та конфігурації земельної ділянки відповідачки, при цьому без внесення змін до загального розміру земельної ділянки, площа зазначена 0,10 га , а в плані зовнішніх меж земельної ділянки вказана площа 0, 10 га та 0, 20 га. Також технічні матеріали по виготовленню державного акту на право приватної власності відповідачці виконані з порушенням вище вказаної інструкції. Отже, державний акт на право приватної власності на землю відповідачці виготовлено та видано з порушеннями чинного законодавства, а тому має бути визнаний недійсним. Звернення позивачки та її представника [PERSON] до уповноважених органів для врегулювання даного питання не дали ніяких позитивних результатів, відповідачка ігнорує вимоги та приписи посадових осіб, вимоги позивача про звільнення самовільно зайнятої частини земельної ділянки та усунення порушень. Неправомірними діями відповідача позивачці [PERSON] спричинена матеріальна шкода внаслідок втрат, нарахованих відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 03.08.2017 року в сумі 43,56 грн., .витрат вартості геодезичних робіт, виконаних ДП "Закарпатгеодезцентр " по виконанню кадастрового плану вартістю 1596,65 гривень, 15, 97 гривень банківські послуги та моральна шкода, яку позивачка оцінює в розмірі 8000,00 гривень. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] - [PERSON] , [PERSON] ., які діють на підставі довіреності та угоди про надання правової допомоги відповідно, позов підтримали повністю, посилаючись на наведені в ньому обставини. Просять суд позов задоволити повністю. Крім того, представником [PERSON] заявлено клопотання про поновлення строків позовної давності, посилаючись на те, що про порушення своїх прав позивач [PERSON] дізналася у квітні 2017 р., коли відповідач самовільно змінила межі земельної ділянки та 26.04.2017 р. Вишківською селищною радою було складено відповідний акт порушення вимог земельного законодавства. На підставі ст.ст. 261 ч.1, 267 ч.5 ЦК України просить поновити позивачу [PERSON] позовної давності для звернення до суду із позовними вимогами про визнання недійсним та скасування державного акту на право приватної власності на землю, виданий [PERSON] Вишківською селищною радою 25.07.2001 р. на земельну ділянку площею 0,10 га серії [NUMBER] , зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю [NUMBER] . Також просять стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача витрати за проведення судової земельно-технічної експертизи та обмірів земельних ділянок у розмірі 16648,84 грн. Представник відповідача [PERSON], діючий на підставі ордеру, в судовому засіданні позов не визнав повністю, посилаючись на викладені у відзиві обставини. Вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що суперечать фактичним обставинам, порушують права відповідача як суміжного землекористувача з наступних підстав. Так, 02.07.2001 р. згідно договору дарування АЕА №9197701 [PERSON] подарував [PERSON] земельну ділянку розміром 0,10 га, розташовану в [ADDRESS] , який зареєстрований в реєстрі №4363 та 17.12.2001 р. згідно договору дарування АЕІ №177813 - земельну ділянку розміром 0,20 га, розташовану в [ADDRESS] , зареєстрований в реєстрі за №7468. Вказані земельні ділянки були передані дарителю відповідно до рішення Вишківської селищної ради 17-ї сесії 23-го скликання від 14.12.2000 р. та рішенням Вишкіської селищної ради 19-ї сесії 23-го скликання від 16.02.2001 р. з дотриманням вимог ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», Земельного кодексу України. Межі земельних ділянок погоджувалися із суміжними користувачами та були огороджені парканом. Після нотаріального оформлення права власності відповідач виготовила державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER] . Оскільки земельні ділянки належать одній особі та прилягають одна до одної, було виготовлено один державний акт, що на той час не суперечило вимогам Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельні ділянку і права постійного користування земельних ділянок та договорів оренди землі, затвердженої Наказом Державного комітету України по земельним ресурсам 04.05.1999 за №43. Тому виправлення та внесення змін у розмір конфігурації земельних ділянок до державного акту ніким не вчинялося. [PERSON] отримала у власність земельні ділянки, межі яких вже були погоджені, твердження позивача про повторне погодження меж є припущеннями, паркан не зміщувався з 2001 року. 28.10.2005 р. позивач виготовила державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданий Вишківською селищною радою, кадастровий номер [NUMBER] , який виготовлено з порушенням, оскільки межі земельної ділянки згідно державного акту частково накладаються на земельну ділянку відповідача площею 0,386 га. Крім того, державний акт позивачу [PERSON] , було видано з порушенням вказаної вище інструкції, оскільки у ньому міститься помилка у зазначенні по батькові відповідача, а саме суміжним землекористувачем вказано [PERSON] замість правильного [PERSON] , межі земельної ділянки із суміжними землекористувачами не погоджувалися. Отже, Вишківська селищна рада також порушила норми земельного законодавства при видачі державного акту позивачу. Відповідно до пп. «г» п.18 Постанови Пленуму ВСУ від 16.04.2004 №7 громадяни та юридичні особи зберігають право на земельні ділянки (пункт 7 розд. Х Перехідні положення ЗК, одержані ними до 01.01.2002 у власність, тимчасове користування або на умовах оренди в розмірах, що були раніше передбачені чинним законодавством. Враховуючи наведене, представник відповідача вважає, що у відповідача а є всі права на ту частину земельної ділянки, яка була самозахоплена у неї позивачем. Щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди стороною позивача не доведено факт її заподіяння, а позовні вимоги обґрунтовуються лише на підставі припущень і не підтверджені жодними доказами. Просить у задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи без самостійних вимог - Вишківської селищної ради в судове засідання не з`явився. Селищним головою Гайович Я.І. подано суду заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи. Відповідно до ч.3 ст. 223 ЦПК України, у зв`язку з неявкою представника третьої особи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, у відсутності представника Вишківської селищної ради. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,3700 га, яка розташована в [ADDRESS] , призначена для ведення особистого селянського господарства. Суміжним землекористувачем є відповідач [PERSON] /державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER] , виданий Вишківською селищною радою 25.07.2001 року на підставі договору дарування АЕА №919701 від 02.07.2001 року. Державний акт зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №5807/. 17.12.2001 року відповідачу було передано у дар земельну ділянку площею 0,20 га, яка розташована в с. Шаян, на території Вишківської селищної ради Хустського району. Однак, як вбачається з технічних матеріалів по виготовленню державного акту на право приватної власності на землю та державного акту серії [NUMBER] , такі оформлялися на земельну ділянку площею 0,10 га, а в плані зовнішніх меж земельної ділянки зазначено дві земельні ділянки площами 0,10 га та 0,20 га. /а.с. 94-101/. Відповідно до п.2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельні ділянку і права постійного користування земельних ділянок та договорів оренди землі, затвердженої Наказом Державного комітету України по земельним ресурсам 04.05.1999 №43, заповнення державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою покладається на Державне підприємство "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" та його структурні підрозділи. Усі записи мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються. Відповідно до акту винесення меж земельної ділянки в натуру, складеного провідним геодезистом ТОВ «Хуст-Земля Карпат» [PERSON] в присутності власника земельної ділянки [PERSON] від 24.03.2017 р. та акту комісії Вишківської селищної ради, затвердженого Вишківським селищним головою 26.04.2017 р. встановлено, що при проведенні виносу зовнішніх меж земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] в натуру, виявлено, що земельна ділянка [PERSON] частково знаходиться на земельній ділянці позивача. /а.с. 12,13/. Вказані обставини підтверджені актами обстеження земельної ділянки та перевірки дотримання вимог земельного законодавства, складеними старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Закарпатській області управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області Батрином В.В. від 03.08.2017 р. №№16.2-5/41, 16.5-02/62. В результаті даного обстеження та перевірки встановлено, що [PERSON] самовільно встановила огорожу, при цьому знищила огорожу та межові знаки земельної ділянки [PERSON] , самовільно захопила земельну ділянку площею 0,0386 га із земельної ділянки позивача. Заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 53,56 гривень /а.с. 25-30/. 03.08.2017 р. старшим державним інспектором Батрин В.В. винесено припис №16.5-03/23 [PERSON] про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки. Крім того, за порушення ст. 125 ЗК України постановою вказаного вище інспектора від 15.08.2017 р. відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.53-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, зобов`язано відшкодувати завдану шкоду у розмірі 43,56 грн. /а.с. 31-36/. Згідно висновків по зверненнях [PERSON] та її представника [PERSON] , ДОП сектора превенції Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області Баняс В.В. від 10.05.2017 р. та 22.06.2017 р. підтверджено факт самовільного захоплення відповідачем [PERSON] частини земельної ділянки позивача, пошкодження металевої огорожі позивача. Подальший розгляд звернень припинено у зв`язку з тим, що відносини, які склалися між [PERSON] та [PERSON] відносяться до цивільно-правових та вирішуються у судовому порядку /а.с.15-18/. Відповідно до висновку №306 судової земельно-технічної експертизи від 05.12.2018 р. встановлено, що за результатами типографо-геодезичної зйомки, виконаної ДП «Закарпатгеодезцентр» встановлено, що має місце порушення меж земельної ділянки з боку відповідача [PERSON] , зокрема накладення земельної ділянки, площа накладення земельних ділянок сторін становить 0,0385 га /а.с. 191-201/. У частині 1 ст. 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а ч. 1 ст. 319 ЦК України передбачає, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право здійснювати стосовно свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, а саме право особи на безперешкодне користування, володіння і розпорядження своїм майном, право на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є підставними та обґрунтованими, твердження відповідача, викладені у відзиві спростовані наявними доказами, а тому права позивача [PERSON] у користуванні належною їй земельною ділянкою підлягають відновленню шляхом зобов`язання відповідача [PERSON] усунути перешкоди у користуванні власністю позивачу шляхом звільнення частини земельної ділянки площею 0, 0386 га. в с. Шаян, урочище «Біля шашличної» Хустського району, демонтування частини встановленої огорожі та зобов`язання відповідача не чинити перешкод позивачу у користуванні належної їй земельної ділянки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч.1 ст.1167 ЦК України). Як встановлено з акту дотримання вимог земельного законодавства від 03.08.2017 р. та постанови про накладення адміністративного стягнення від 15.08.2017 р. діями відповідача [PERSON] позивачу заподіяно матеріальної шкоди за порушення вимог земельного законодавства у розмірі 43,56 грн. та виготовлення кадастрової справи у розмірі 1612,62 грн. /а.с.45/. Крім того, неправомірними діями відповідача позивачу заподіяно моральну шкоду, яка нею оцінюється у 8000,00 грн. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст.ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових і електронних доказах, висновків експертів, показань свідків. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір відшкодування має бути адекватним нанесеній моральній шкоді, при цьому відшкодування моральної шкоди не може бути засобом отримання доходу. Суд критично оцінює визначений розмір морального відшкодування, оскільки позивачем [PERSON] не надано суду доказів на підтвердження своїх тверджень, однак враховує те, що неправомірними діями відповідача позивачу могли бути завдані моральні страждання у зв`язку з порушенням відповідачем прав власника земельної ділянки позивача, а тому суд приходить до висновку, що моральна шкода підлягає до часткового задоволення у розмірі 3000 /три тисячі/ грн. Відповідно до ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Як встановлено з матеріалів справи, позивач вперше дізналася про порушення свого права у квітні 2017 року, коли було складено акти про поуршення відповідачем [PERSON] меж земельної ділянки позивача. Виходячи з подожень Конутитції України, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, Конвенції про права людини і основоположних свобод, обгрунтованості та поважності причин пропуску строку на звернення до суду, суд вважає з необхідне поновити [PERSON] строк на звернення до суду із даним позовом з метою забезпечення права доступу до правосуддя. Судові витрати по справі, понесені позивачем з оплати вартості проведення судової земельно-технічної експертизи у розмірі 16648,84 грн., які в порядку ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача та сплачений судовий збір у розмірі 1920,00 гривень.

Outcome: partial