Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

кредитна спілка "Ощадність" (далі КС "Ощадність") звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування вимог позивач зазначає, що 07.06.2013 року між КС "Ощадність" та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 68942, згідно якого відповідачу було надано кредит в розмірі 10000 грн. на ремонт будинку. Відповідач добровільно взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору, здійснювати вчасно поточний розрахунок та повернути кредит і проценти за користування ним до 07.06.2015 р. В забезпечення виконання зобов'язань по погашенню кредиту з між відповідачами [PERSON], та [PERSON] були укладені договори поруки № 33221 та № 33222 від 07.06.2013р., згідно яких вони зобов'язалася повністю нести відповідальність за кредитним договором у випадку якщо [PERSON] не виконає свої зобов'язання по кредитному договору. [PERSON] свої зобов'язання по кредитному договору виконує частково. Відповідачі вимоги позивача погасити заборгованість ігнорують, від виконання своїх зобов'язань ухиляються. З 17.12.2014 р. рішенням кредитного комітету КС „Ощадність" припинено нарахування відсотків по кредиту за кредитним договором 68942. Станом на 05.01.2015 року борг відповідачів складає: по кредиту - 6098 грн. 43 коп., по відсотках - 522 грн. 19 коп., а всього 6620 грн. 62 коп. Позивач просить суд достроково стягнути з відповідачів солідарно на свою користь 6620 грн. 62 коп. боргу за кредитним договором та судові витрати по справі. В суді представник позивача позовні вимоги зменшив, просить суд стягнути з відповідачів солідарно 5620,62 грн. заборгованості по кредитному договору - борг по тілу кредиту. Суду представник позивача пояснив, що після подачі позову до суду відповідачами частково заборгованість погашено. Відповідач [PERSON] в суді уточнені позовні вимоги визнала, не заперечила щодо їх задоволення. Суду відповідач пояснила що заборгованість по кредитному договору в батька [PERSON] виникла в зв'язку з фінансовими проблемами, кошти які необхідно було сплачувати в рахунок сплати щомісячних платежів по кредиту вимушені були витрачати на її лікування, борг визнала. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлялися судовими повістками, причини неявки суду не повідомили. Суд вважає за можливе справу розглянути без їх участі на підставі наявних в справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Між КС "Ощадність" та відповідачем [PERSON] 07.06.2013 р. було укладено договір кредиту № 68942 згідно якого [PERSON] отримав кредит в сумі 100 грн. строком на 24 місяців на ремонт будинку зі сплатою за користування кредитом відсотків в розмірі 38% річних від суми залишку кредиту (п.3.1. договору). Зобов'язання по кредитному договору відповідач не виконує, порушує графік розрахунків передбачений п.3.3 договору яким передбачений щомісячний платіж в рахунок повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 602 грн. З врахуванням часткового погашення борг позичальника по кредитному договору станом на день винесення рішення по справі складає 5620,62 грн. заборгованості по тілу кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості, який приєднаний позивачем до матеріалів справи, заявою про уточнення позовних вимог, розмір заборгованості визнано відповідачкою [PERSON] З 17.12.2014 р. рішенням кредитного комітету КС „Ощадність" припинено нарахування відсотків по кредиту. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Ч.2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до договорів поруки № 332213 та № 33222 від 07.06.2013 р. поручителями по вищевказаному кредитному договору є відповідачі [PERSON] та [PERSON], які солідарно відповідають по зобов'язаннях [PERSON] до кредитному договору № 68942 від 07.06.2013 р. (п.2.1 договору). Згідно з ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. П.3.2 вищевказаних договорів поруки передбачено, що поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором, поручитель відповідає по зобов'язаннях боржника в повному обсязі, тобто: сплата основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих кредитору невиконанням або неналежним виконанням боржником умов основного договору. Так як заборгованість відповідача [PERSON] по договору кредиту № 68942 від 07.06.2013 р. складає 5620,62 грн., а тому, на думку суду, позовні вимоги КС "Ощадність" щодо стягнення з відповідачів солідарно суми боргу є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню.

Outcome: approved