Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагав передати собі в управління предмет іпотеки належний відповідачу садовий будинок № 5 в СТ "Рибник" в с.Люцерна Вільнянського району Запорізької області, та зобов?язати відповідача звільнити будинок від будь-яких осіб чи майна. Як зазначив представник позивача у своїй позовній заяві, 04.04.2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № ZPONGA 00000091, згідно якого йому був наданий кредит у розмірі 110200,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 04.04.2017 року. З метою забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитом договором, між банком та [PERSON] 04.04.2007 року укладено договір іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Вільнянського районного нотаріального округу; предметом іпотеки став спірний садовий будинок. Оскільки відповідач порушив умови кредитного договору, рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 17.09.2013 року за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" було звернуто стягнення на предмет іпотеки садовий будинок, що належить відповідачу, на території СТ "Рибник". Представник позивача посилається, що згідно ст.34 Закону України "Про іпотеку", банк має право отримати будинок в своє управління на період до його реалізації у порядку, встановленому законом. Зважаючи на це, банк й звернувся до суду із зазначеними вимогами. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлені вимоги, пояснивши, що ці вимоги ґрунтуються на положеннях ст.34 Закону України "Про іпотеку", оскільки для звернення майна на садовий будинок необхідно перебування представників банку на його території, ознайомлення клієнтів з майном, що реалізується; вважає, що є всі законні підстави для задоволення заявленого позову. Представник відповідача [PERSON] позов не визнала, пояснила суду, що садовий будинок не відповідає критеріям, визначеним у ст.34 Закону України "Про іпотеку", для передачі його в управління позивачу; просить врахувати, що позивач має реальну змогу виконати рішення суду щодо звернення стягнення на майно без передачі садового будинку йому в управління, і сам відповідач не перешкоджає виконанню цього судового рішення. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані йому докази, вважає, що підстав для задоволення позову немає. Так, 04.04.2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № № ZPONGA 00000091, згідно якого йому був наданий кредит у розмірі 110200 доларів США, із зобов?язаннями щомісячного погашення частини кредиту, сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 04.04.2017 року (а.с.4-6). З метою забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитом договором, між банком та [PERSON] 04.04.2007 року укладено договір іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Вільнянського районного нотаріального округу (а.с.7-9); предметом іпотеки став спірний садовий будинок, розташований за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, с.Люцерна, СТ "Рибник", буд.5. Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 17.09.2013 року (а.с.10-11) та рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 14.05.2014 року (а.с.56-60) за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" було звернуто стягнення на зазначений предмет іпотеки садовий будинок, що належить відповідачу, на території СТ "Рибник". Відповідно до ст.34 Закону України "Про іпотеку", після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду. Продукція, плоди і доходи, отримані в результаті управління предметом іпотеки, спрямовуються на задоволення забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя, якщо інше не встановлено договором або рішенням суду. Таким чином, закон встановлює, що передача предмета іпотеки в управління може відбуватися виключно з метою отримання продукції, плодів, доходів, та/або з метою забезпечення належного господарського використання. Представник позивача не надав суду доказів щодо того, що садовий будинок відповідача яким-небудь чином пов?язаний із реальним отриманням певної продукції, плодів та доходів, про яку саме продукцію, плоди та доходи у даному випадку йде мова. Так само, суду не надано доказів відносно того, що садовий будинок позивача передбачає яке-небудь господарське використання, і що для такого використання цей будинок необхідно передавати позивачу в управління. Враховуючи це, суд погоджується з доводами представника відповідача, що садовий будинок не відповідає критеріям для передачі його в управління згідно положень ст.34 Закону України "Про іпотеку". Вирішуючи вимоги щодо зобов?язання відповідача звільнити будинок від майна та осіб, які його займають, суд також враховує й те, що згідно рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 17.09.2013 року у задоволенні вимог ПАТ "КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про його виселення з будинку було відмовлено. У даній справі позивач не зазначив, про яке саме майно та відносно яких саме осіб заявлені вимоги, до участі у справі ці особи не притягувалися, а ст.34 Закону України "Про іпотеку", якою обґрунтовується позов, таких положень не містить. Враховуючи наведене, у задоволенні позову має бути відмовлено. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed