Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

ПАТ «Універсал Банк» звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між ВАТ "Універсал Банк", правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 121-2008-2759 від 19.09.2008 року. Згідно якого, банк надав відповідачу кредит в розмірі - 93 000,00 доларів США з терміном повернення кредиту до 10.09.2019 року. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов'язувалася повернути кредит рівними частинами згідно графіку та щомісяця сплачувати відсотки за користування кредитом. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між ВАТ "Універсал Банк" та [PERSON] укладено договір поруки № 121-2008-2759-Р від 19.09.2008 року, за умовами якого, остання зобов'язується перед позивачем відповідати за невиконання позичальником усіх зобов'язань, що виникли за кредитним договором. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між ВАТ "Універсал Банк" та [PERSON] укладено договір поруки № 121-2008-2759-Р/2 від 19.09.2008 року, за умовами якого, останній зобов'язується перед позивачем відповідати за невиконання позичальником усіх зобов'язань, що виникли за кредитним договором. Разом з тим, з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між ВАТ "Універсал Банк" та [PERSON] укладено договір поруки № 121-2008-2759/Р/1 від 19.09.2008 року, за умовами якого, остання зобов'язується перед позивачем відповідати за невиконання позичальником усіх зобов'язань, що виникли за кредитним договором. Також, з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між ВАТ "Універсал Банк" та [PERSON] укладено договір поруки № 121-2008-2759-Р/3 від 19.09.2008 року, за умовами якого, останній зобов'язується перед позивачем відповідати за невиконання позичальником усіх зобов'язань, що виникли за кредитним договором. 29.04.2009 року між банком та позичальником і поручителями укладено Додаткові угоди б/н. Станом на 20.02.2015 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі - 80 584,10 доларів США, що по курсу НБУ становить 2 204 611 грн. 73 коп., я яких 66 545,55 доларів США відсотки за користування кредитом, 14038,55 доларів США підвищені відсотки. Просить суд, стягнути з відповідачів в користь ПАТ «Універсал Банк» кредитну заборгованість в розмірі - 80 584,10 доларів США, що по курсу НБУ становить 2 204 611 грн. 73 коп., а також понесені судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив суд провести розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позов не визнала, просила суд в його задоволенні відмовити за безпідставністю. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити та подав до суду письмове заперечення по справі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомлені судом про день і час слухання справи, відповідач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає. З матеріалів справи вбачається, що між ВАТ "Універсал Банк", правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 121-2008-2759 від 19.09.2008 року. Згідно якого, банк надав відповідачу кредит в розмірі - 93 000,00 доларів США з терміном повернення кредиту до 10.09.2019 року. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов'язувалася повернути кредит рівними частинами згідно графіку та щомісяця сплачувати відсотки за користування кредитом. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між ВАТ "Універсал Банк" та [PERSON] укладено договір поруки № 121-2008-2759-Р від 19.09.2008 року, за умовами якого, остання зобов'язується перед позивачем відповідати за невиконання позичальником усіх зобов'язань, що виникли за кредитним договором. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між ВАТ "Універсал Банк" та [PERSON] укладено договір поруки № 121-2008-2759-Р/2 від 19.09.2008 року, за умовами якого, останній зобов'язується перед позивачем відповідати за невиконання позичальником усіх зобов'язань, що виникли за кредитним договором. Разом з тим, з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між ВАТ "Універсал Банк" та [PERSON] укладено договір поруки № 121-2008-2759/Р/1 від 19.09.2008 року, за умовами якого, остання зобов'язується перед позивачем відповідати за невиконання позичальником усіх зобов'язань, що виникли за кредитним договором. Також, з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між ВАТ "Універсал Банк" та [PERSON] укладено договір поруки № 121-2008-2759-Р/3 від 19.09.2008 року, за умовами якого, останній зобов'язується перед позивачем відповідати за невиконання позичальником усіх зобов'язань, що виникли за кредитним договором. 29.04.2009 року між банком та позичальником і поручителями укладено Додаткові угоди б/н. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 01 жовтня 2013 року позов банку задоволено, стягнуто солідарно з відповідачів в користь ПАТ "Універсал Банк" кредитну заборгованість в розмірі - 101 178 (сто одна тисяча сто сімдесят вісім) доларів США 27 центів, що еквівалентно в національній та судові витрати по справі, тобто стягнуто суму кредиту, відсотки за його користування, тобто, в даному випадку має місце дострокове стягнення всієї кредитної заборгованості, а, відтак, строк договору закінчився, а між сторонами існують лише невиконані зобов'язальні правовідносини. Тобто, на даний час між сторонами існують невиконані грошові зобов'язальні правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке визначення розкриває сутність зобов'язання як правового зв'язку між двома суб'єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов'язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов'язання надано право, що кореспондує обов'язку першої. Обов'язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов'язання (ст. 510 ЦК України). Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року № 6 - 116 цс 13, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У абз. 1, 2 п. 17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Таким чином, оскільки ухвалено судове рішення про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, то нарахування відсотків за користування кредитом поза строком дії кредитного договору законом не передбачено, то суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed