Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

В червні 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі - ПАТ КБ "Приватбанк") звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача - [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б\\н від 11.01.2011 року яка станом на 30.04.2016 року становить 16 077,10 грн., з яких по тілу кредиту - 6 770,33 грн., по відсоткам - 7 085,00 грн., заборгованість за пенею та комісією 980,00 грн., 500,00 грн. штрафних санкцій в фіксованій частині та 741,77 грн. штраф в процентній складовій, мотивуючи свої вимоги наступним. Так, між ПАТ КБ "Приватбанк" та відповідачем 11.01.2011 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 8 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач стверджує, що свої зобов`язання виконав на відміну від відповідача. Посилаючись на невиконання зобов`язань, позивач просить суд стягнути заборгованість в судовому порядку (а.с. 4-5) В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, окремо зазначив, що позовні вимоги підтримує та проти винесення заочного рішення не заперечує (зворотній бік а.с. 5, 41) Відповідач будучи належним чином повідомленим відповідно до положень ст.74 ЦПК України в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до положень ст.74 ЦПК України (а.с. 52) Зважаючи на викладене та враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення дійсних взаємовідносин між сторонами, суд вважає за можливе за згодою позивача постановити рішення у справі на підставі наявних доказів в порядку заочного провадження згідно ст. ст.224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судовим розглядом встановлено, що 11 січня 2011 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 8 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Як вбачається з представленого позивачем розрахунку відповідач свої зобов`язання з повернення тіла кредиту та відсотків не виконав, відтак утворилася заборгованість, яка станом на 30.04.2016 року становить: 6 770,33 грн. - заборгованість за кредитом, 7 085,00 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, заборгованість за пенею та комісією - 980,00 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 741,77 грн. - штраф (процентна складова), загальна сума складає 16 077,10 грн. (а.с. 6-7) В свою чергу, суд зважає на те, що відповідач своїм правом з`явитися в суд і спростувати доводи позивача не скористався, свій контррозрахунок суду не представив, відтак суд виходить з наданого розрахунку позивача і приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та їх слід задовольнити. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплачених ним судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved