Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

15.05.2014р. до суду звернувся позивач [PERSON] з позовом, який уточнив в ході судового засідання, та просив суд визнати за ним право власності на об'єкти незакінченого будівництва: адміністративну будівлю під літ."А", - загальною площею 289,2кв.м.; загальнотоварний склад під літ."Б", -загальною площею 722кв.м.; пожежну водойму об'ємом 100куб.м., - що складають 33/100 частини будівель і споруд незакінченого будівництва, збудованих на 60%, та які розташовані у [ADDRESS], стверджуючи, що це майно - об'єкти незакінченого будівництва - належать йому на підставі договору купівлі-продажу від 08.09.1998р., укладеного між ВАТ "Водолій" та ПМП "Альфа", р.№3340, а також згідно рішення ПМП "Альфа" від 04.03.2014р. за №2 - про передачу [PERSON] майна у виді об'єктів незакінченого будівництва. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що малого підприємства "Альфа" на момент його ліквідації, а тому усе майно, що залишилося після ліквідації підприємства, на підставі ст.111 ЦК України було передано йому, як він був єдиним засновником цього приватного підприємства. У судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги, пояснивши, що державний реєстратор відмовив йому у реєстрації його права власності на вказану нерухомість, оскільки нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу не був своєчасно зареєстрований в БТІ через те, що йому не було роз'яснено про необхідність такої дії. Представники відповідачів у судовому засіданні не заперечували проти задоволення позову, пояснивши, що наразі йде процес оформлення документації на вказану будівлю і землю і, оскільки тривалий час не приводилися у відповідність з законодавством документи щодо цієї нерухомості і земельної ділянки, на якій вона розташована, та за відсутністю спору між співвласниками, вважають, що право позивача на зазначені у позові об'єкти нерухомості є безспірним і підлягає закріпленню судовим рішенням, оскільки іншим чином на законодавчому рівні це зробити неможливо з-за зміни законодавства з часу придбання цієї нерухомості, яку відмовився реєструвати державний реєстратор. Розглянувши надані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: - згідно договору купівлі-продажу без номеру, укладеного 08.09.1998р., завіреного державним нотаріусом Болградської держнотконтори (бланк ААМ №937624) і зареєстрованого за №3340, ВАТ "Водолій" продало, а ПМП "Альфа" придбало шляхом купівлі незакінчену будівництвом адміністративну будівлю та загально товарний склад, пожежну водойму у 100куб.м., що збудовані на 60%, які складають 33/100 частин споруд та будівель, розташованих в [ADDRESS]; - згідно рішення ПМП "Альфа" від 04.03.2014р. за №2, [PERSON], як єдиному засновнику, було передане майно, що залишилося після ліквідації ПМП "Альфа" - у виді об'єктів незакінченого будівництва: адміністративну будівлю та загально товарний склад, пожежну водойму у 100куб.м., що збудовані на 60%, які складають 33/100 частин споруд та будівель, розташованих в [ADDRESS]; - відповідно до експертної оцінки вказаного майна, його вартість складає 118521грн.; - відповідно до пояснень сторін суду, об'єкти незакінченого будівництва, що розташовані в [ADDRESS], розташовані на земельній ділянці площею 4400кв.м. і належать двом власникам - позивачу і ВАТ «Бахус», спору між якими про належність частин будівель та споруд немає. Згідно зі статтею 328 Цивільного кодексу (ЦК) України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу, одним із способів захисту прав та інтересів може бути визнання права на об'єкт інвестування. У своїй постанові від 30 січня 2013р. № 6-168цс12 Верховний Суд України визначає майнове право як «право очікування», яке є складовою частиною майна як об'єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений деякими, але не всіма правами власника майна, і яке свідчить про правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно або інше речове право на певне майно у майбутньому. Відповідно до пункту 5 статті 7 та статті 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктом і результатом інвестицій (об'єктами інвестиційної діяльності може бути будь-яке майно, а також майнові права). У статті 2 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» вказано, що об'єкт інвестування - це квартира або приміщення соціально - побутового призначення в об'єкті будівництва, яке після закінчення будівництва стає окремим майном. В силу статті 392 ЦК України, власник майна може пред 'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В аспекті незаконної відмови відповідача у реєстрації права власності, а також цитованих норм цивільного законодавства, питання визнання права власності в даному випадку може бути, виключно, предметом судового розгляду. За змістом ч. 3 ст. 331 ЦК України, Закону України «Про запобігання впливу світової фінансової кризи...», а також ст.ст. 328, 392 ЦК України, зазначені обставини є підставою для задоволення позову про визнання права власності на об'єкт спірного будівництва за позивачем. У частині 3 статті 331 ЦК України вказано, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). В разі необхідності особа може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, дозволу на виконання будівельних робіт, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва. Державна реєстрація права на незавершене будівництво здійснюється відповідно до норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року №703 (далі - Порядок). Державна реєстрація права власності на об'єкт незавершеного будівництва проводиться у порядку, встановленому для державної реєстрації прав щодо нерухомого майна, право власності на яке заявлено вперше, з урахуванням певних особливостей. Оскільки позивачу було відмовлено у реєстрації права власності на його майно, суд вважає необхідним поновити його це право і визнати за ним право власності на об'єкти незавершеного будівництва, вказані у погові, оскільки це його право підтверджується наданими суду доказами і ніким не спростовано.

Outcome: approved