Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

У грудні 2014 р. позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача ПАТ "Дельта Банк" про стягнення суми вкладу 43 000,00 гривень та нарахованих відсотків в розмірі 562,43 гривень, що разом становить43 562 гривні 43 коп., моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн., посилаючись на порушення останнім умов договору № 001-20506-260514 банківського вкладу (депозиту) «8 років разом» у гривнях від 26.05.2014 року та норм цивільного законодавства. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити та у разі неявки відповідача прийняти заочне рішення. Представники відповідача ПАТ "Дельта Банк" в судове засідання не з'явилися, про місце та час слухання справи були повідомлені належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.05.2014 року між відповідачем ПАТ "Дельта Банк" та позивачем [PERSON] укладено договір № 001-20506-260514 банківського вкладу (депозиту) «8 років разом» у гривнях. Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно п. 1.2. договору, сума вкладу складає 45 000,00 гривень. Відповідно до п. 1.3. договору вклад залучається на строк із моменту зарахування вкладу на рахунок по 22.11.2014 р. включно. Після закінчення терміну договору позивач звернулася до банку з вимогою повернути кошти, їй було видано 2000 грн. 26.11.2014 року позивач звернулася до Нацбанку із письмовою заявою про повернення вкладу, проте банком вклад повернуто не було. Згідно з ч. 1 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно положення ч. 1 ст. 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України, проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові. Згідно п. 1.4. договору процентна ставка на суму вкладу становить 25.5 процентів річних. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Враховуючи це, ПАТ "Дельта Банк" зобов'язаний повернути вклад та проценти по ньому на вимогу вкладника [PERSON], а тому підлягають стягненню сума вкладу та відсотки на суму вкладу, що в сукупності складає 43 562 грн.43 коп. Також, позивач просить стягнути з ПАТ «Дельта Банк» моральну шкоду в розмірі 5000 грн. Встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян. Відповідно до ч.1, ч.4 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зі змісту ст. ст. 10, 60 ЦПК України випливає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Ситуація, що стала підставою цього позову, за звичайних умов суспільного життя є неодмінно психотравмуючою за своєю сутністю. Вона створює переживання, емоційну напруженість, порушує життєві плани та змінює звичайний життєвий устрій (необхідність відвідування банківських установ, судових органів). Позивач є пенсіонеркою, яка має онкологічне захворювання. В наслідок обставин, що є предметом розгляду в цій справі, позивач зазнала моральних та фізичних страждань. З огляду на ці обставини та з урахуванням вимог розумності і справедливості суд вважає, що позовні вимоги, щодо стягнення моральної шкоди, заподіяної [PERSON], у розмірі 5000 гривень підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору згідно із Законом України «Про захист прав споживачів» судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 169, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved