Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

02.01.2014 року представник ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 19791,56 грн., судові витрати - 229,40 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.07.2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н на суму 4000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач порушив умови кредитного договору в частині повернення грошових коштів, в результаті чого, станом на 22.11.2013 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 19791,56 грн., з яких: 3747,31 грн. - заборгованість за кредитом; 9147,69 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 5477,91 грн. - заборгованість з комісії за користування кредитом, 500 грн. - фіксована частка штрафу, 918,65 грн. - процентна складова штрафу, яку позивач просить стягнути та понесені судові витрати. Позивач у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з'явилася про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи в її відсутність не надавала. Судом відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу не здійснювалася Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається що між ПАТ Комерційний банк "Приватбанк" та [PERSON] укладено договір б/н від 17.07.2007 року у розмірі 4000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом ( а.с. 8). Відповідно до п. 3.4. умов і правил надання банківських послуг клієнт використовує платіжну карту в розмірі платіжного ліміту як засіб для розрахунків за товари (послуги), для перерахування коштів з картрахунку на рахунок інших осіб, атакож як засіб для отримання готівкових засобів у касах банків, фінансових установах. Відповідно до п. 6.5 умов клієнт зобов'язався погашати заборгованість по кредиту, процентам за його користування, по перевитратам платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах передбачених договором. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 22.11.2013 року виникла заборгованість у сумі 19791,56 грн. (а.с. 4-7). Згідно з вимогами ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язань не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд, вважає, що відповідач не виконав умови договору, в односторонньому порядку відмовився від виконання взятих на себе зобов'язань, допустив наявність боргу, що стало підставою стягнення з нього суми заборгованості за кредитним договором. У зв'язку з тим, що відповідач не виконав свої зобов'язання за кредитним договором суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача заборгованість по грошовому зобов'язанню у розмірі - 19791,56грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі - 229 грн. 40 коп. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, керуючи ст. 11,60, 88, 212-215, 224 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved