Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Представник позивача звернувся із заявою, якою просить суд стягнути з [PERSON] (далі за текстом - відповідач 1) та [PERSON] (далі за текстом - відповідач 2) заборгованість за кредитним договором, оскільки останні в добровільному порядку не виконують взяті на себе зобов'язання. Сторони в судове засідання не з'явились, проте від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, а також останній не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач 2 спрямувала до суду заяву про перенесення судового засідання в зв'язку з хворобою, однак доказів на підтвердження даної обставини суду не надала, а тому суд визнав її неявку як з неповажних причин. Також, в судове засідання не з'явився відповідач 1, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи. За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки в судове засідання відповідача 1, належне сповіщення останнього про день та час розгляду, визнання неявки в судове засідання відповідача 2 як з неповажних причин, та беручи до уваги той факт, що представник позивача не заперечує проти заочного порядку розгляду даної справи, суд вважає за можливе відповідно до положень ст. ст. 224, 225 ЦПК України провести судове засідання за правилами заочного розгляду справи. Дослідив матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідно ним правовідносини. 2 жовтня 2007 року між ЗАТ "ОТП Банк" та відповідачем 1 укладено кредитний договір (а.с.6-10), відповідно до якого останньому надано кредит в сумі 161 286,08 швейцарських франків. Виконання зобов'язань відповідачем 1 за вищевказаним договором забезпечено порукою, а саме укладеним між позивачем та відповідачем 2 договором поруки (а.с.11), відповідно до якого останній поручається перед позивачем за виконання відповідачем 1 зобов'язань за вищевказаним кредитним договором. Правонаступником ЗАТ "ОТП Банк" є позивач. Відповідно до договору купівлі-продажу кредитного портфелю та додатку №1 до нього (а.с.18-28) укладеного між ТОВ "ОТП Факторинг Україна" та ПАТ "ОТП Банк", останньому продано право вимоги, зокрема, по кредитним зобов'язанням відповідача 1. Відповідач 1 припинив виконувати взяті на себе зобов'язання по поверненню отриманого кредиту, в зв'язку з чим виникла заборгованість, яка становить 167 804,04 швейцарських франків, що в гривневому еквіваленті станом на 8.10.2014 рік складає 2 255 683,65 гривні. За розрахунком наданим позивачем така заборгованість та її розмір в гривневому еквіваленті станом на 8.10.2014 рік складається з: заборгованості за кредитом - 158 220,54 швейцарських франків (2 126 858,72 гривень); заборгованості за відсотками - 9 583,50 швейцарських франків (128 824,93 гривні); пеня та штрафні санкції - 8 233 245,40 гривень (а.с. 16). Даним правовідносинам відповідають наступні норми зобов'язального права. Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають нормам зобов'язального права. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України.) Кредитний договір за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України). За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ч. 1 ст. 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. ч. 1-2 ст. 554 ЦК України). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Позивач з метою захисту своїх порушених прав, що знайшли своє відображення у порушенні відповідачем 1 умов кредитного договору та взятих на себе зобов'язань, звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, як одним із способів та видів такого захисту. На даний час кредитний договір є діючим, оскільки позичальником не дотримано зобов'язань по поверненню грошових коштів. Також, суд встановив, що тривале порушення боргових зобов'язань в причинно-наслідковому зв'язку потягнуло за собою появу заборгованості. Відповідач 2, в свою чергу, як поручитель, відповідно до закону відповідає перед позивачем у тому ж обсязі, що і відповідач 1, відтак є солідарним боржником. Разом з тим, частковість задоволення позову суд аргументує тим, що заявлена вимога про стягнення з відповідачів в солідарному порядку понесених позивачем судових витрат, у вигляді сплаченого судового збору, не може бути задоволена з огляду на те, що солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Дана правова теза також декларується в абзаці шостому п. 35 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" № 10 від 17 жовтня 2014 року. Водночас, так як позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати за розгляд даної цивільної справи пропорційно до задоволених вимог на підставі приписів ст. 88 ЦПК України. Судові витрати складаються з судового збору за розгляд даної цивільної справи в розмірі 3 654,00 гривень за позовну вимогу (майнового характеру) про стягнення заборгованості. Відтак, з відповідачів на користь позивача судом стягується судовий збір пропорційно, по 1 827,00 гривень з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial