Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

ПАТ "Дельта Банк", звернувшись 19.12.2013 р. до суду за захистом своїх порушених майнових прав та інтересів (як правонаступник публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк"), а 06.06.2014 р. - із заявою про уточнення позовних вимог, просить: в рахунок виконання відповідачем [PERSON] основного зобов'язання щодо оплати ним заборгованості в сумі 32977,64 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 387525 грн. 26 коп., за кредитним договором №11023390000 від 02 серпня 2006 року, укладеним між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON], звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме - квартиру загальною площею 40,3 кв.м., житловою площею 25,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], шляхом передачі іпотекодержателю вказаного предмету іпотеки у власність та визнання на нього права власності за іпотекодержателем - ПАТ "Дельта Банк" (код ЄДРПОУ 34047020, 01001, м.Київ, вул.Щорса, буд.36-Б) на підставі іпотечного договору №16917 від 02 серпня 2006 року, укладеного між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON]; припинити право власності іпотекодавця [PERSON], в тому числі право володіння, користування та розпорядження квартирою загальною площею 40,3 кв.м., житловою площею 25,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; припинити право користування житловим приміщенням усіх мешканців, які проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS]; стягнути з відповідача на користь банку документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого при пред'явленні позову судового збору в сумі 2320 грн. 25 коп. В судовому засіданні представник позивача вимоги ПАТ "Дельта Банк" підтримав та з мотивів, наведених у позовній заяві, а також у заяві про уточнення позовних вимог (а.с.3 - 9, 77 - 81), просить задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просить відмовити у задоволенні вимог ПАТ "Дельта Банк" у зв'язку з пропущенням позивачем встановленого цивільним законодавством трирічного строку позовної давності, а також за безпідставністю позовних вимог. Представник третьої особи, виступаючи в інтересах малолітньої дочки відповідача [PERSON] - [PERSON], [INFO], яка разом з батьками зареєстрована та проживає у житлі, що є предметом іпотеки (а.с.87, 95), просить у задоволенні позову відмовити, оскільки позбавлення дитини права на житло суперечить чинному законодавству щодо захисту прав дітей. З'ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. На підставі поданих сторонами та досліджених судом письмових доказів (копій документів) встановлено, що 02 серпня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" (як кредитодавцем) та [PERSON] (як позичальником) було укладено кредитний договір №11023390000, за умовами якого банк надав позичальнику, а позичальник прийняв грошові кошти (кредит) в іноземній валюті в сумі 24500 доларів США, зобов'язавшись повернути кредит та сплатити нараховані на нього проценти в строк до 27 липня 2016 року (а.с.10 - 17, 29 - 31). В забезпечення виконання позичальником [PERSON] взятих на себе перед АКІБ "УкрСиббанк" зобов'язань за кредитним договором №11023390000 від 02.08.2006 р., між цими ж особами 02 серпня 2006 року було укладено іпотечний договір №16917 (а.с.22 - 25). Як слідує з пункту 1.4 вказаного договору, предметом іпотеки є двокімнатна квартира загальною площею 40,3 квадратних метра, житловою площею 25,8 квадратних метра, розташована за адресою: [ADDRESS], належна іпотекодавцю [PERSON] на праві власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.05.2003 р. №3-446. Однак відповідач, як позичальник та одночасно майновий поручитель (іпотекодавець), не виконав взятих на себе перед банком зобов'язань, що вбачається з обчисленого позивачем станом на 27.05.2014 р. розрахунку заборгованості за кредитним договором №11023390000 від 02.08.2006 р. (а.с.82). Відповідно до підпункту 1 пункту 1 Закону України від 03 червня 2014 року №1304-VII "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Як передбачено ч.1 ст.5 Закону України від 05 червня 2003 року №898-IV "Про іпотеку", предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом. Аналізуючи вищевказані письмові докази, а також надані реєстраційною службою Рівненського міського управління юстиції інформаційні довідки (інформацію) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.127 - 137), суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] є власником нерухомого житлового майна, що є предметом іпотеки, і це майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України - позичальника та майнового поручителя [PERSON] за споживчим кредитом, наданим йому кредитною установою - резидентом України (АКІБ "УкрСиббанк") в іноземній валюті - доларах США. При цьому, таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника та його малолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], де й зареєстроване їхнє місце проживання. Крім того, загальна площа квартири [ADDRESS] не перевищує 140 квадратних метрів, вказане нерухоме майно належить на праві власності іпотекодавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.05.2003 р. №3-446, може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення, а також квартира зареєстрована у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності. Виходячи з наведених норм цивільного законодавства, встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити у зв'язку з набранням чинності та дією Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті".

Outcome: dismissed