Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

15.09.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом Приватного підприємства «Капітошка І К», Державної служби інтелектуальної власності України, в якому просила визнати недійсним повністю свідоцтво України № [NUMBER] на знак для товарів і послуг від 10.11.2011 року, виданого Приватному підприємству «Капітошка І К» та зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів та послуг про визнання недійсним свідоцтва України № [NUMBER] на знак для товарів і послуг від 10.11.2011 року повністю і здійснити відповідну публікацію в офіційному бюлетені "Промислова власність". Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначила, що вона є співавтором, зокрема автором сценарію, таких аудіовізуальних творів як мультиплікаційні фільми "[INFO]", "[INFO]" та має авторські права на свій твір. Також, в обґрунтування своїх вимог, позивачка зазначає, що 11 травня 2004 року їй було видано свідоцтво № [NUMBER] про реєстрацію авторських прав на твір "літературний твір "[INFO]". 15.03.2006 року на підставі заявки № 59631 Державною службою інтелектуальної власності України Приватному підприємству «Капітошка І К» було видано Свідоцтво України № [NUMBER] на знак для товарів і послуг. Знак для товарів і послуг за Свідоцтвом України № [NUMBER] від 10.11.2011 року є комбінованим позначенням, що складається зі словесного позначення - назви літературного твору та персонажу «[INFO]», зображення персонажу «[INFO]», а також інших незначних художньо-прикладних елементів. Як зазначає позивачка, на дату подання заявки № m200909572 від 03.08.2009 року знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № [NUMBER] від 10.11.2011 не міг бути зареєстрований, оскільки такий знак відтворює назву відомого в Україні твору мистецтва, а саме аудіовізуального (мультфільм) твору "[INFO]" та в ньому міститься зображення та назва відповідного персонажу "[INFO]" без згоди позивачки як власника немайнових авторських прав на зазначений твір. Враховуючи те, що Свідоцтво України № [NUMBER] від 10.11.2011 року на знак для товарів і послуг не відповідає умовам надання правової охорони та видано з порушенням законодавства, позивачка просить визнати недійсним повністю свідоцтво України [NUMBER] на знак для товарів і послуг від 10.11.2011 року. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача Державної служби інтелектуальної власності України у судовому засіданні проти позову заперечував та просив у задоволенні відмовити. Відповідач ПП «Капітошка І К» не направив свого представника в судове засідання. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника цього відповідача. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що в 1976-1979 роках письменницею [PERSON] і художником [PERSON] був створений літературно-художній персонаж "[INFO]". Анімаційні фільми "[INFO]" та "[INFO]", в яких був вперше оприлюднений літературно-художній персонаж "[INFO]", створені на кіностудії "Київнаукфільм", відповідно в 1980 та 1989 роках, що підтверджується листом Української кіностудії анімаційних фільмів № 146 від 30.09.2003 року (а.с. а.с. 12-13). Відповідно до чинного на той час законодавства - ст. 483 ЦК УРСР авторське право на кінофільм належало підприємству, яке здійснило зйомку, а авторові сценарію, художнику - постановникові та авторам інших творів, які увійшли складовою частиною у фільм, належало авторське право кожному на свій твір. Тому авторські майнові права на фільм належать кіностудії "Укранімафільм" (правонаступник кіностудії "Київнаукфільм"), а автору сценарію [PERSON] належить авторське право на свій твір. Відповідно ст. 437 ЦК України, ч. 2 ст. 11 Закону України "Про авторське право і суміжні права", авторське право на твір виникає внаслідок факту його створення. Для виникнення і здійснення авторського права не вимагається реєстрація твору чи будь-яке інше спеціальне його оформлення, а також виконання будь-яких інших формальностей. Одночасно ч. 5 ст. 11 Закону України "Про авторське право і суміжні права" визначено, що суб'єкт авторського права для засвідчення авторства (авторського права) на оприлюднений чи не оприлюднений твір, факту і дати опублікування твору чи договорів, які стосуються права автора на твір, у будь-який час протягом строку охорони авторського права може зареєструвати своє авторське право у відповідних державних реєстрах. Позивачка, користуючись своїм правом на реєстрацію авторських прав зареєструвала свої авторські права у Державному департаменті інтелектуальної власності і отримала відповідне свідоцтва, а саме: на ім'я [PERSON] видано свідоцтво про державну реєстрацію авторського права на твір від 11 травня 2004 року № [NUMBER] - Літературний твір "[INFO]". 12 жовтня 2011 року Державний департамент інтелектуальної власності на підставі заявки № m200909572 від 03.08.2009 року на реєстрацію знака для товарів та послуг видав свідоцтво України № [NUMBER] на знак для товарів та послуг для 32, 35, 40 класів Міжнародної класифікації товарів і послуг на ПП «Капітошка і К», зареєструвавши, таким чином, як знак для товарів та послуг відомий в Україні літературний твір "[INFO]", а саме, - зображення та власну назву персонажу "[INFO]" без згоди власника авторського права. Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази суд вважає їх достатніми для визначення того, що літературний твір та персонаж «[INFO]» є добре відомими в Україні, а тому посилання відповідачів суд вважає обгрунтованими. Крім того, як встановлено судом, 11 травня 2004 року Державним департаментом інтелектуальної власності були засвідчені авторські права позивачки шляхом видачі відповідного свідоцтва. Згідно з п. "б" ст. 4.3.2.2. "Правил складання, подання та розгляду заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів та послуг", затверджених наказом Державного патентного відомства України від 28.07.1995 року № 116, при проходженні експертизи заявка на реєстрацію знака для товарів га послуг перевіряється, чи не відтворює заявлене позначення назви відомих (добре знаних) в Україні творів науки, літератури і мистецтва або цитати і персонажі з них без згоди власників авторського права. Разом з тим, судом було встановлено, що знак для товарів та послуг за свідоцтвом України № [NUMBER] від 10.11.2011 відтворює назву відомого в Україні твору мистецтва, а саме аудіовізуального (мультфільм) твору "[INFO]" та в ньому міститься зображення та назва відповідного персонажу "[INFO]", авторські права на який належать позивачці, не були відомі закладу експертизи під час проведення експертизи заявки, за якою було видане свідоцтво України № [NUMBER] від 10.11.2011 на знак для товарів і послуг, оскільки Державна служба не має будь-яких організаційних та технічних можливостей проводити співставлення позначень та літературних і художніх творів. Також, судом встановлено, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 01 листопада 2010 року визнано та не оспорювалось, що літературний твір та персонаж "[INFO]" є добре відомим в Україні, а тому посилання позивачів є обґрунтованими. Відповідно до ч. 2 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Частиною 4 статті 6 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів та послуг", передбачено, що не реєструються як знаки позначення, які відтворюють, зокрема, назви відомих в Україні творів науки, літератури і мистецтва або цитати і персонажі з них, твори мистецтва та їх фрагменти без згоди власників авторського права або їх правонаступників. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 438 та ст. 439 ЦК України, автору твору належить право на недоторканість його твору, а також право протидіяти будь-якому перекручуванню, спотворенню або іншій зміні твору чи будь-якому іншому посяганню на твір. Згідно зі ст.ст. 440, 443 ЦК України, ч. 1 ст. 15 та ч. 1 ст. 32 Закону України "Про авторське право і суміжні права", до майнових прав автора належить виключне право на використання твору, а також виключне право надавати дозвіл або забороняти використання твору будь-яким одним або всіма відомими способами іншими особами. Відповідно до ст. 441 ЦК України, використання твору є його відтворенням будь-яким способом та у будь-якій формі, а також інші дії, встановлені законом. Як вбачається з матеріалів справи, дозвіл на використання твору - зображення літературно - художнього персонажу "[INFO]", в тому числі, на реєстрацію знака для товарів та послуг за свідоцтвом № [NUMBER], позивачка не давала і іншого відповідачкою доведено не було. Проте, Державним департаментом інтелектуальної власності було зареєстроване як знак для товарів та послуг комбіноване позначення, яке відтворює назву відомого в Україні твору літератури та персонажу з нього без згоди власників авторського права на твір, і видане свідоцтво України № [NUMBER] на знак для товарів та послуг. Згідно зі ст. 499 ЦК України права на торговельну марку визнаються недійсними з підстав, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів та послуг", правова охорона надається знаку, який не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та на який не поширюються підстави для відмови в наданні правової охорони. Пунктом "а" ч. 1 ст. 19 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів та послуг" передбачено, що свідоцтво може бути визнано у судовому порядку недійсним у разі невідповідності зареєстрованого знака умовам надання правової охорони. Крім того, відповідно до п. "в" ч. 1 ст. 19 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів та послуг", в разі, якщо видача свідоцтва, в результаті подання заявки, була здійснена з порушення прав та законних інтересів інших осіб, таке свідоцтво може бути визнано у судовому порядку повністю недійсним. Враховуючи викладене та те, що була здійснена реєстрація спірного знаку, який не відповідає умовам надання правової охорони, встановлених ст. 5 та ст. 6 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів та послуг", а також порушені права позивачки при цьому, то Свідоцтво України № [NUMBER] на знак для товарів і послуг від 10.11.2011 року, видане Приватному підприємству «Капітошка І К» підлягає визнанню недійсним.

Outcome: approved