Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Просто", Товариства з обмеженою відповідальністю "АТ Сервіс" про визнання правочину недійсним та застосування реституції. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 28 грудня 2018 року між нею та ТОВ «Авто Просто» було укладено договір № 801025, предметом якого є надання учаснику фінансових послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, спрямованих на придбання автомобіля, за рахунок об єднання грошових коштів учасників через систему «Автофонд». Договір укладено шляхом підписання сторонами договору та додатку № 1, додатку № 2, які є невід`ємною частиною договору. 28 грудня 2018 року між нею та ТОВ «АТ Сервіс» було укладено договір доручення № 801025, предметом якого є зобов`язання сплатити повіреним винагороду ТОВ «Авто Просто» у сумі 17440,80 грн. за рахунок довірителя. Тобто, останній договір взаємопов`язаний і укладений з метою виконання попереднього. Текст укладеного договору доручення він на руки не отримав, але на його виконання наданий TOB «АТ Сервіс» рахунок, був ним оплачений. Отже, метою підписання договорів № 801025 від 28.12.2018 року було отримання автомобіля марки/моделі LADA X-RAY вартістю 363350,00 грн. Таким чином, предметом оскаржуваного договору є надання особі послуг з адміністрування системи, що умовно називається «Автофонд» та базується на створенні груп покупців (учасників), метою яких є придбання автомобілів. Вона ознайомлювалась із його змістом, проте мало що зрозумів з нього. Ні в самому договорі, ані в додатках до нього не вказані підприємство, з яким відповідач уклав договір на постачання автомобіля, виробник, імпортер та/або дистрибютор, а також інші основні характеристики автомобіля та кінцевий термін дії самого договору. Вважає, що вказаний договір був укладений під впливом обману та із застосуванням нечесної підприємницької практики, зокрема, вона отримала не чітку, неправдиву інформацію стосовно оспорюваного договору, дії відповідача є забороненими та підпадають під дію ст. ст. 18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки Законом забороняється нечесна підприємницька практика, яка виключає будь - яку діяльність, що вводить в оману споживача. Зазначає, що при умові належного роз`яснення йому усіх умов та наслідків даного договору, він не погодився б на його укладення. Умови вказаного договору є несправедливими по відношенню до неї, оскільки всупереч принципу добросовісності цивільних відносин, створюють істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду позивача. Вважає укладений договір таким, що не відповідає чинному законодавству України, грубо порушує його права, як споживача послуг та як громадянина України, договір не відповідає його внутрішній волі на момент укладення та на даний час, а тому підлягає визнанню судом недійсним. Правовідносини, які виникли між сторонами на підставі спірного договору регулюються і Законом "Про захист прав споживачів" та прийняті з порушенням ст.18 вказаного Закону. В договорі № 801025 від 28 грудня 2018 року не встановлено строк, після якого договір припиняє свою дію. Згідно змісту вказаного договору він набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами й діє до моменту виконання обома сторонами всіх зобов`язань, передбачених договором. З договору вбачається, що в ньому не встановлено строк, після якого він припиняє свою дію, а умова договору про його дію до повного виконання сторонами своїх зобов`язань не є встановленим сторонами строком припинення дії договору, оскільки суперечить частині першій ст. 251 та частині першій ст. 252 ЦК України. Отже, спірний договір не містить: строків та (або) термінів отримання учасником автомобіля; строку, після якого договір припиняє свою дію. Також, умовами спірного договору встановлюється обов`язок позивача виконати всі зобов`язання, навіть якщо продавець (виконавець, виробник) не виконає своїх. При цьому, порушується п. З ч. З ст. 18 Закону "Про захист прав споживачів", відповідно до якого несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця. Отже, умовами договору встановлено жорсткі обов`язки споживача (позивача), тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця (відповідача), оскільки останній не несе будь-якої відповідальності за не виконання умов договору. У випадку розірвання договору за ініціативою учасника йому повертаються лише періодичні платежі, сплачені за договором, за вирахуванням відступного за відмову від договору у розмірі 2 (двох) періодичних платежів, розрахованих відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної на дату повернення. Тобто, не підлягають поверненню вступний внесок, внески в оплату послуг й страхові внески, тобто умовами спірного договору для нього встановлені жорсткі обовязки. Крім того, у спірному договорі взагалі не зазначена відповідальність відповідача у випадку порушення або не виконання умов Договору, що є порушенням ч. ч. 1,2,3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Таким чином, спірний договір містить ознаку, зазначену в п. 16 ч. З ст. 18 вказаного Закону, а тому такі умови договору слід визнати як несправедливі. Відповідно до ч. З ст.18 Закону "Про захист прав споживачів несправедливими є, зокрема, умови договору про визначення ціни товару на момент його поставки споживачеві або надання продавцю (виконавцю, виробнику) можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору, що полягає в наступному. По спірному договору про надання фінансових послуг № 801025 від 28 грудня 2018 року, було здійснено оплату у розмірі 17440,80,00 грн., а також по договору доручення № 801025 від 28 грудня 2018 року було сплачено 4499,91 грн, що підтверджується квитанціями. Загальна сума сплачених ним коштів становить 21940,71 грн. Відповідно до п. 5.1. ст. 5 Розділу II Договору «Функціонування системи адміністрування фінансових активів для придбання автомобілів у групах «Авто Так» учасник, який належним чином виконує свої зобовязання за даним Договором, отримує автомобіль через визначені договором форми та механізми надання права на отримання автомобіля. При цьому, згідно із п. 2.1.ст.2 Розділу II Договору «Функціонування системи адміністрування фінансових активів для придбання автомобілів у групах «Автофонд» поточна ціна автомобіля є критерієм-основою для розрахунку розміру складових Повних внесків та інших платежів, передбачених договором, протягом всього строку існування групи, та повідомляється відповідачем постачальником. Разом з тим, п. 2.5. ст.2 Розділу II Договору «Функціонування системи адміністрування фінансових активів для придбання автомобілів у групах «Автофонд» встановлено, що періодичні платежі, сплачені учасником у встановлені строки та відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної на момент сплати, зараховуються як відсоток від поточної ціни автомобіля та не підлягають перерахунку. Вищевикладене дає підстави стверджувати, що у зв`язку із зміною вартості автомобіля, збільшуються і витрати позивача по виконанню спірного договору, що не було обговорено під час його укладення. Таким чином, умовами договору передбачено надання відповідачу можливості збільшувати ціну без надання позивачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору. Відповідно до положень ст. 1 Закону про захист прав споживачів» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) договором є усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Згідно із ч. ч. 1, 2, 3 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. Отже, у спірному договорі відсутнє визначення - «Ціна автомобіля», яке застосовується у додатку № 1 до спірного договору, при цьому міститься визначення поняття - «поточна ціна автомобіля», яка є критерієм для розрахунку розміру складових поточних внесків, а саме чистих внесків та має тенденцію до збільшення. Вважає, що відповідач використав підміну поняття, сутність якого полягає в тому, що замість одного поняття і піж виглядом даного поняття вживають інше поняття. Підміна поняття означає підміну предмета міркування. Вказане дає підстави стверджувати, що відповідач, застосовуючи підміну понять («Ціна автомобіля» та «Поточна ціна автомобіля»), використовує нечесну підприємницьку практику, яка включає, зокрема, будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману тим самим порушуючи норми ст. 19 Закону про захист прав споживачів. Умовами спірного договору встановлено обовязок позивача сплачувати періодичні платежі разом із щомісячною винагородою, розмір яких постійно змінюється залежно від поточної ціни на автомобіль, навіть після отримання автомобіля. При цьому, договором встановлено, що учасник, який вже отримав автомобіль, може достроково розірвати договір лише за умови повного виконання всіх платіжних зобов`язань за договором, тобто поки не буде повністю виплачена вся вартість автомобіля і щомісячні винагороди, згідно з графіком, що дає підстави стверджувати, що умови спірного договору надали можливість відповідачу збільшувати ціну без надання позивачу права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору. Отже, спірний договір містить ознаку, зазначену в п. 13 ч. З ст. 18 Закону про захист прав споживачів, а тому такі умови договору слід визнати як несправедливі. Вказані порушення призводять до значного та постійного збільшення витрат позивача при виконанні ним умов спірного договору, що завдає останньому майнової шкоди та не узгоджується з тими витратами, які були визначені сторонами договору в момент його вчинення у графі «Ціна автомобіля у грн.» додатку № 1 до спірного договору. З договору вбачаються явно невигідні одній стороні (позивачеві) договірні умови, які протилежна сторона правочину (відповідач) сформулювала в односторонньому порядку, тим самим створила істотний дисбаланс між правами та обовязками сторін за договором на свою користь і не врахувала при цьому інтересів позивача. Також, посилається на здійснення відповідачем нечесної підприємницької практики, оскільки під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. На момент вчинення спірного договору відповідач - ТОВ «Авто Просто» не роз`яснив її, що він не продає автомобілі, а надає послуги з адміністрування системи придбання автомобілів у групах. Як вбачається з рекламного оголошення - «Автофонд»: «Кращий шлях до твого авто», відповідач не повно виклав інформацію стосовно надання своїх послуг, що є порушенням ч. 1 ст. 15 Закону про захист прав споживачів. При укладанні спірного договору, відповідач, допустивши при цьому нечесну підприємницьку практику, не надав позивачу необхідну, доступну та достовірну інформацію про предмет договору та строки його виконання, в договорі використовуються неконкретизовані поняття (підміна понять), внаслідок чого позивача було введено в оману щодо поняття товару, умов отримання, строків отримання бажаного автомобіля, чим порушено вимоги ст. 15 Закону про захист прав споживачів, внаслідок чого позивач, помиляючись щодо обставин, які мають істотне значення, уклав оспорюваний договір. Умови вказаного договору є несправедливими та непрозорими, унаслідок чого утворюється істотний дисбаланс договірних прав і обов`язків на шкоду споживачеві, і що відповідач здійснює нечесну підприємницьку практику, оскільки його діяльність вводить споживача в оману, фонди групи з придбання автомобіля формуються виключно за рахунок внесків інших учасників системи, без залучення коштів відповідача, а оплата товару здійснюється за кошти, внесені учасниками "Авто Просто", в подальшому його учасник, який отримав товар, сплачує внески, які фактично компенсують кошти іншим учасникам, тобто один учасник програми за свої власні кошти, без інвестування коштів відповідача оплачує товар іншому учаснику програми. Він сплачував відповідачу не за одержання товару чи послуги, а фактично за можливість одержання права на купівлю товару, яке надавалось не за рахунок відповідача, а за рахунок залучення інших споживачів і їх коштів до такої ж схеми, право отримати товар позивачем залежить від розміру фонду і внесення коштів іншими учасниками. Просить суд визнати недійсним з моменту укладення договір № 801025 від 28 грудня 2018 року, укладений між ним та ТОВ "Авто Просто"; стягнути з ТОВ "Авто Просто" на її користь грошові кошти в розмірі 17440,80 гривень; визнати недійсним з моменту укладення договір доручення № 801025 від 28 грудня 2018 року, укладений між нею то ТОВ "АТ Сервіс"; стягнути з ТОВ "АТ Сервіс" на її користь кошти в сумі 4499,91 гривень; судовий збір стягнути з відповідача на користь держави. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Представник відповідача - ТОВ "Авто Просто" в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи в його відсутність та відзив на позовну заяву, в якому зазначив, 28 грудня 2018 року між ТОВ Авто Просто" та [PERSON] було укладено Договір № 801025 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі, який укладено у повній відповідності до Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів та перевірено його відповідність Ліцензійним умовам Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, що в поєднанні з отриманою ліцензією гарантує законність такого Договору та його повну відповідність Законодавству України. Щодо посилань на введення позивача в оману: позивач не навів жодного доказу, що його обманювали щодо природи правочину або прав чи обов`язків за Договором. Позивачем не зазначено які положення, що зазначені в договорі, не відповідають дійсності. Про природу правочину, перелік прав і обов`язків позивача, а також перелік прав та обовязків ТОВ Авто Просто позивачу було відомо. Договір підписаний сторонами, і містить детальний опис послуг, що надаються відповідачем. В момент підписання договору позивач отримав примірник договору, які містять опис послуг, що надаються відповідачем. Опис послуг приведено детально, щоб виключити необхідність їх усного тлумачення та уникнення подальших непорозумінь між сторонами з приводу трактування умов угоди. Всі положення угоди чітко викладені в договорі. Кожне положення договору прописано детально з метою виключити можливість усного тлумачення умов угоди. Учасник своїм підписом засвідчує факт ознайомлення та згоду з умовами Договору, підтверджує свої права та обов`язки за Договором, підтверджує здатність набувати прав та обов`язків за Договором, умови Договору йому зрозумілі та він вважає їх справедливими по відношенню до себе. Учасник своїм підписом засвідчує, що фінансова послуга, що надається за цим Договором, обрана ним самостійно, свідомо, без навязування з боку Товариства, що також свідчить про повне ознайомлення та розуміння умов договору, що додатково закріплюється окремим підписом для цієї частини договору, яку неможливо підписати помилково. Додатковою гарантією виступає також п. 12.1.4 Договору, яка передбачає, що Якщо Учасник виявить бажання односторонньо відмовитись від Договору про адміністрування протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дати підписання Договору, Договір вважається розірваним, і учасник звільняється від будь-яких зобовязань за ним. Такому Учаснику повертається вся сума коштів, сплачена за Договором про адміністрування. Протягом зазначених 14 (чотирнадцяти) днів Учасник зобовязаний письмово повідомити про односторонню відмову від Договору шляхом подання заяви в центральний офіс "Авто Просто", тобто учаснику додатково надається 14 днів з дати підписання договору для детального вивчення його умов та можливості його розірвання без втрати коштів, що також спростовує посилання позивача на той факт, що він нібито «мало що зрозумів з Договору, ознайомившись з ним». Жодної умови Договору або прав позивача, наданих йому Договором або Законом відповідачем порушено не було. Щодо несправедливості умов Договору: незрозумілими є посилання позивача в позові на те, що умови договору є несправедливими та нібито існує істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Щодо посилань позивача на відсутність строків: згідно Статті 5 Розділу І Договору, що має назву «Строк дії договору», Договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами й діє протягом десяти років, але в будь-якому разі до моменту виконання обома сторонами всіх зобов`язань, передбачених Договором. З наведеного вбачається, що в договорі прямо встановлено строк його дії, а отже посилання позивача на невизначеність строків дії Договору є просто безпідставними. Договором прямо передбачено мінімальний та максимальний строки одержання права на отримання автомобіля, що спростовує посилання позивача на невизначеність строків отримання автомобіля, що у повному обсязі відповідає Ліцензійним умовам. Відтак, в діях ТОВ Авто Просто відсутні порушення прав позивача, оскільки воно діє у повній відповідності з умовами договору та згідно з вимогами Законодавства України. В задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Представник відповідача - ТОВ "АТ Сервіс" в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність та відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що звертаючись до суду з позовом про захист прав споживачів, визнання договору недійсним та стягнення коштів, позивач у тексті позову взагалі не зазначає, яким чином договір доручення, укладений між ним та ТОВ АТ Сервіс порушує її права. Більше того, у тексті позову взагалі не міститься посилань на порушення прав позивача їх компанією та не міститься вимог до них. Вважає, що вимоги позивача не ґрунтуються на чинному законодавстві та фактичних обставинах справи; відсутні правові підстави для стягнення з відповідача будь-яких коштів; відповідачем взяті на себе обов`язки виконано у повному обсязі та у повній відповідності до умов укладеного Договору доручення. В задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Враховуючи вимоги ст.247 ЦПК України, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. За правилами статей 2,12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК). Судом встановлено, що 28 грудня 2018 року між [PERSON] та ТОВ «Авто Просто» було укладено Договір № 801025 «Про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі, відповідно до умов розділу 1 ст. 1 якого, предметом договору є надання учаснику фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля за рахунок об`єднаних періодичних платежів учасників групи через систему «Автофонд». Договір укладається шляхом його підписання та підписанням додатку № 1, який є невід`ємною частиною договору. "Авто Просто" є товариством, що надає фінансову послугу з адміністрування фінансових активів для придбання автомобілів учасниками через систему придбання у групах Автофонд. "Авто Просто" забезпечує придбання автомобіля за рахунок об`єднаних грошових коштів учасників на умовах договору та у відповідності до внутрішніх правил за умови виконання учасником всіх зобов`язань, передбачених договором про адміністрування ( а.с. 22-26, 27,28). Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до умов Додатку № 1 до договору № 801025 [PERSON] погоджено марку автомобіля та його модель, а також поточну ціну автомобіля, а саме: транспортний засіб «LADA X-RAY» вартістю 363350,00 гривень. Відповідно до умов Додатку №1 до договору № 801025 [PERSON] зобов`язано сплатити винагороду за послуги, пов`язані з включенням договору до системи Автофонд та формування групи у % + ПДВ у розмірі 17440,80 гривень, періодичний платіж у % - 0,8333, щомісячна винагорода - 0,415+ПДВ; винагороду за послуги, пов`язані з передачею автомобіля учаснику 3,00+ПДВ. ( а.с. 27). Відповідно до умов Додатку №2 до договору № 801025 [PERSON] , як учасника, зобов`язано протягом строку дії договору належним чином та у встановлений договором строк виконати усі зобов`язання зі сплати періодичних платежів разом із щомісячною винагородою товариства, учасник має право на сплату 50 % від розміру щомісячної винагороди у складі кожного сплаченого авансового платежу. Також, 28 грудня 2018 року між [PERSON] та ТОВ «АТ Сервіс» був укладений договір доручення, відповідно до умов п. 1.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, повірений зобов`язується вчинити визначені договором дії від імені довірителя. Відповідно до умов п. 2.1. договору доручення передбачено, що між довірителем та ТОВ «Авто Просто» укладено договір про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) в групах через систему Автофонд № 801025 від 28 грудня 2018 року. Умовами договору про адміністрування передбачений обов`язок довірителя по сплаті на користь ТОВ «Авто Просто» винагороди у розмірі 17440,80 гривень, що визначена у договорі про адміністрування, як винагорода за послуги ТОВ «Авто Просто», пов`язані з включенням договору про адміністрування до системи Автофонд та формуванням групи. Відповідно до умов п. 2.3. договору доручення шляхом укладення цього договору довіритель уповноважує повіреного сплатити від імені довірителя винагороду ТОВ «Авто Просто», отриману повіреним від довірителя за цим договором. 28 грудня 2018 року згідно квитанції № ПН851003 [PERSON] на розрахунковий рахунок ТОВ «АТ Сервіс» сплатила 17440,80 гривень ( а.с. 20). Крім того, копіями квитанцій, долучених до матеріалів справи, підтверджується, що на виконання умов договору [PERSON] сплатила на рахунок ТОВ "АвтоПросто" - періодичні платежі із щомісячною винагородою в сумі 4499,91 гривень ( а.с.21). Пунктом 19.2 ст.19 Договору підтверджується, що підписання цього Договору та Додатків до нього є свідченням факту ознайомлення, розуміння Сторонами та згоди Сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом Договору та Додатків до нього. Тобто, підписавши зазначений договір, позивач погодився зі всіма його умовами. Договір № 801025 містить опис послуг, що надаються відповідачем. Опис послуг приведено детально, щоб виключити необхідність їх усного тлумачення та уникнення подальших непорозумінь між сторонами з приводу трактування умов Договору. Таким чином, позивачу до підписання Договору, довелась вичерпна інформація про послуги, що надаються відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Підпис позивача в Договорі № 801025 стоїть поряд із текстом наступного змісту: "Учасник заявляє, що отримав усі коректно викладені пояснення та [PERSON] проінформована про всі можливі витрати у зв`язку із укладенням Договору, уважно прочитала та зрозуміла Договір та Додатки до нього. Учасник своїм підписом засвідчує факт ознайомлення та згоду з умовами Договору, підтверджує свої права та обов`язки за Договором, підтверджує здатність набувати прав та обов`язків за Договором, умови Договору йому зрозумілі та він вважає їх вигідними для себе." Даний факт є свідченням обізнаності позивача, як відносно предмету Договору, так і щодо його прав та обов`язків за договором. Додатковою гарантією повного усвідомлення кожним учасником своїх прав та обовязків за договором виступає п. 12.1.4 ст. 12 Договору, відповідно до якого: Якщо учасник виявить бажання односторонньо відмовитись від Договору про адміністрування протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів від дати підписання Договору, Договір вважається розірваним, і учасник звільняється від будь-яких зобовязань за ним. Такому Учаснику повертається вся сума коштів, сплачених за Договором про адміністрування. Тобто, підписавши Договір Учасник має 14 днів на додаткове детальне ознайомлення з її умовами, а також прийняття остаточного рішення про участь чи відмову від участі в системі Автофонд, причому у разі відмови йому були б повернуті всі сплачені ним кошти. Про своє рішення Учасник має повідомити ТОВ «Авто просто» у письмовій формі. Неподання своєї заяви про розірвання Договору згідно п.12.1.4 ст. 12 Договору та підпис позивача на Договорі та Додатку до нього є доказом того, що позивачу були повністю зрозумілі усі визначення, умови та зміст Договору та Додатку до нього, і що сторони досягли домовленості з усіх істотних для них умов, а також те, що позивач вважає дані умови Договору № 801025 справедливими по відношенню до себе. Протягом 14 днів позивач не подавав заяву відповідачу про відмову від участі в системі "Автофонд", тобто позивачу були повністю зрозумілі усі визначення, умови та зміст Договору та Додатку до нього, і що сторони досягли домовленості з усіх істотних для них умов, а також те, що позивач вважає дані умови Договору № 801025 справедливими по відношенню до себе. Договір № 801025 укладено сторонами у повній відповідності до Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів. Типовий договір, який укладений з позивачем було перевірено на його відповідність Ліцензійним умовам Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, що в поєднанні з отриманою ліцензією гарантує Законність такого Договору, його повну відповідність Законодавству України та відсутність порушень умовами договору прав споживачів. Посилання позивача на ст. 652 ЦК України, як на підставу розірвання Договору є необґрунтованим, оскільки: п.2.1 та п.2.2 ст.2 Договору № 801025, підтверджується, що сторони погодили те, що поточна ціна автомобіля є критерієм-основою для розрахунку розміру складових періодичних платежів, Винагороди Товариства та інших платежів, передбачених Договором, протягом всього строку існування групи, та повідомляється Авто Просто Постачальником. У разі зміни поточної ціни автомобіля ТОВ Авто Просто може змінювати розмір періодичних платежів та винагороди, які мають вноситися учасниками групи. Про зміну поточної ціни товару автомобіля письмово повідомляє учасників групи протягом 7 (семи)робочих днів з дати отримання від Постачальника документа, що підтверджує її зміну (дачі - дата зміни поточної ціни товару)». Таким чином, позивачу на момент підписання Договору було відомо про можливість зміни ціни автомобіля та вплив такої зміни на розмір періодичних платежів, Винагороди Товариства та інших платежів, передбачених Договором, про зміну ціни товару відповідач повідомив позивача у строк, передбачений договором, що підтверджується копією повідомлення ТОВ "АвтоПросто". Крім того, відповідно до Ліцензійних умов: «Ліцензіат під час провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах з урахуванням вимог цих Ліцензійних умов може змінювати розмір періодичних платежів на підставі зміни поточної ціни товару, встановленої постачальником;». Отже, умови Договору, в частині можливості зміни ціни автомобіля не суперечать нормам чинного законодавства. Ст. 652 ЦК України передбачено, що якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Відповідно до постанови Пленуму ВССУ №5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин «15. При вирішенні спорів щодо розірвання кредитного договору з посиланням, зокрема, на світову фінансову кризу чи інші суттєві обставини, суд має враховувати положення частини другої статті 652 ЦК і виходити з того, що закон пов`язує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю одночасно чотирьох умов, визначених частиною другою цієї статті, при істотній зміні обставин». Жодної обставини, яка має існувати для застосування ст. 652 ЦК України в позовній заяві позивачем не викладено. Тим більше, вказані обставини мають існувати одночасно. Крім того, порядок розірвання Договору, закріплений у ст. 12 Договору, відповідно до п. 12.1 якого учасник, який ще не отримав автомобіль, має право розірвати Договір за власним бажанням, про що має повідомити "АвтоПросто" у письмовій формі. В строк, встановлений чинним законодавством, "АвтоПросто" розглядає заяву учасника та надає письмову відповідь, в якій повідомляє про розірвання договору та про наслідки його розірвання. Поверненню підлягають тільки періодичні платежі, сплачені за Договором, з урахуванням положень, викладених в цій статті». В матеріалах справи міститься претензія позивача адресована відповідачам з вимогою до 25 березня 2019 року відшкодувати кошти, сплачені за наслідками укладання договору про надання фінансових послуг № 801025 від 28 грудня 2018 року та по договору доручення № 801025 від 28 грудня 2018 року, датована 06 березня 2019 року, але ніяких доказів того, що дана претензія направлялася на адресу відповідачів, позивачем суду не надано, тому, відсутні правові підстави для розірвання договору без ініціативи позивача ( а.с. 29-33). Відповідно до розділу "Визначення термінів" Договору № 801025: «Винагорода за послуги, повязані з включенням договору до системи Автофонд та формуванням групи: вказана винагорода сплачується після того, як Учаснику буде повідомлено про дату створення групи та номер групи, до якої включено його договір про адміністрування. Розмір цієї винагороди складає зазначений у Додатку №1 до Договору про адміністрування відсоток від Поточної ціни автомобіля, дійсної на дату підписання Договору». Підписавши Додаток №1 до Договору № 801025, сторони погодили, що розмір Винагороди за послуги, пов`язані з включенням договору до системи Автофонд та формуванням групи становить 4% від поточної ціни автомобіля + ПДВ = 17440,80 гривень. 28 грудня 2018 року, зазначені кошти в розмірі 17440,80 гривень були перераховані позивачем на рахунок ТОВ «АТ Сервіс» (згідно квитанції), та які, в подальшому, надійшли на рахунок відповідача. При виконанні договорів з учасниками, укладеними в рамках системи Автофонд, відповідач надає учасникам послуги, що направлені на придбання автомобіля на основі системи Автофонд. Ці послуги полягають в формуванні груп учасників, організації і проведенні в групах асигнаційних актів а також інших послуг, передбачених угодою. Відповідно до «Термінології» додатку №2 до угоди, Автофонд - це торговельна марка, зареєстрована згідно з законодавством України та використовується для позначення послуг з адміністрування системи придбання автомобілів у групах. Кожна укладена угода включається в групу, кожній сформованій групі надається порядковий номер, кожному учаснику системи надається порядковий номер в його групі. Після формування групи учасників, залучення інших учасників (споживачів) не відбувається, не вимагається такого залучення інших осіб і від позивача. [PERSON] зобов`язується провести перший асигнаційний акт у кожній групі в місяці, наступному за місяцем, в якому підлягає сплаті перший повний внесок в групі. Наступні асигнаційні акти проводяться щомісяця. Згідно ст.2 угоди Автофонд гарантує учаснику системи, що він одержить право на отримання автомобіля за умови, що учасник системи виконує всі зобов`язання, які випливають з цієї угоди. Ст.5 ч.11 угоди також передбачено, що учасник системи повинен отримати автомобіль за умови виконання зобов`язань, встановлених угодою. Тобто, кінцевим результатом укладених угод з учасниками певної групи є отримання автомобіля всіма учасниками групи за умови дотримання ними встановлених договором умов. Згідно зі статтею 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частин третьої та п`ятої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до статті 19 угоди підписання останньої та додатків до неї є підтвердженням факту ознайомлення, розуміння сторонами та їх згоди з усіма визначеннями, умовами та змістом угоди й додатків до неї. Учасник заявляє, що отримав усі коректно викладені пояснення від представника ТОВ «Авто просто», уважно прочитав та зрозумів угоду та додатки до неї, що засвідчив своїм підписом. Позивач погодився з умовами угоди, підписавши її та вчиняючи дії на її виконання. Дійсність договору сторонами не оспорюється. Відповідно до частин першої та другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до положень, зазначених у частині першій, пункту 7 частини третьої, частини шостої статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» забороняється здійснення нечесної підприємницької практики. Нечесна підприємницька практика включає в себе будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Зокрема, відповідно до пункту 7 частини третьої статті 19 цього Закону забороняються як такі, що вводять в оману, утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. ТОВ «Авто Просто» відповідно до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 19 січня 2012 року № 40, було зареєстровано у державному реєстрі фінансових установ згідно з вимогами закону та отримало ліцензію на здійснення діяльності (надання фінансової послуги) щодо «придбання товарів у групах» у Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринку фінансових послуг, про що також зазначив суд апеляційної інстанції. Законом України «Про захист прав споживачів» закріплена можливість визнання недійсними правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема, у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми. При цьому, в зазначеному Законі нормативне визначення поняття «пірамідальної схеми» не надано, однак визначені ознаки, які відносять діяльність суб`єкта підприємництва до «пірамідальної схеми». Результат аналізу пункту 7 частини третьої статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» дає підстави для висновку, що поняття «пірамідальна схема» у розумінні цієї норми має такі обов`язкові ознаки: а) здійснення сплати за можливість одержання учасником компенсації; б) компенсація надається за рахунок залучення учасником інших споживачів схеми; в) відсутність продажу або споживання товару. Таким чином, для кваліфікації «пірамідальної схеми» необхідна наявність усіх зазначених ознак. Відсутність вищевказаних ознак виключає можливість визнання схеми як «пірамідальної», тобто такої, що порушує норми чинного законодавства України. Так, пірамідальній схемі властива сплата за можливість одержання окремим учасником компенсації, яка повинна надаватися за рахунок залучення цим учасником схеми інших споживачів. Аналогічний правовий висновок щодо застосування статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» висловлений у постановах Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року у справі № 6-40цс13, від 25 червня 2014 року у справі № 6-74цс14, і в постанові Верховного Суду в справі №371/292/17 від 01 серпня 2018 року, постанові Верховного суду України від 13 грудня 2018 року № 188/1470/16-ц. Укладена угода між сторонами в рамках системи придбання товарів у групах не є утворенням та розвитком пірамідальних схем у розумінні пункту 7 частини третьої статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки ТОВ «Авто Просто» надає споживачам послуги на основі системи, кінцевим результатом якої на підставі угод з учасниками групи є отримання автомобіля всіма учасниками, а споживачі сплачують кошти саме за одержання послуги, яка споживається в процесі її виконання. Кожний учасник отримує автомобіль відповідно до платежів, здійснених ним самим, та продовжує сплачувати за автомобіль до повної виплати. Доводи позивача щодо неможливості розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, яка була погоджена на момент укладення договору, суд не бере до уваги, оскільки таке право на розірвання договору закріплено як статтею 651 ЦК України, так і умовами договору. Посилання [PERSON] на те, що умови договору є несправедливими, що призводить до дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін, порушує вимоги статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», не обґрунтовані з огляду на таке. Визначення поняття «несправедливі умови договору» закріплено в частині другій статті 18 цього Закону. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу. Для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві. Угоду було укладено з дотриманням положень цивільного законодавства, і її зміст не суперечить Закону України «Про захист прав споживачів». Позивач зазначив про те, що він уклав оспорюваний договір під впливом обману, оскільки до нього було застосовано нечесну підприємницьку діяльність, оскільки при укладанні оспорюваного договору йому була надана не чітка та неправдива інформація по договору, що суперечить вимогам ст. ст. 18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. На підставі вищезазначеного вбачається, що правочин може бути визнаний вчиненим під впливом обману у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману щодо фактів, які впливають на укладення правочину. Крім того, відповідні обставини наявності умислу, істотність значення обставин, щодо яких введено в оману, і сам факт обману, повинна довести сторона, яку введено в оману. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] добровільно виявила бажання скористатися послугами відповідача та укласти оспорюваний договір. Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом (нікчемний правочин) або якщо він визнаний судом недійсним (оспорюваний правочини). Оскільки відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним, вкрай важливим є розмежування двох понять: «нікчемний правочин» та «оспорюваний правочин», бо кожен з видів недійсності правочинів передбачає різні шляхи захисту цивільних прав та інтересів. Договір та умови програми «Автофонд» свідчать про те, що послуга, яка надавалася позивачу, за своєю суттю є фінансовою послугою у вигляді адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах (п. 111 ч.1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг»), оскільки послуги, які є предметом договору, здійснюються шляхом створення адміністратором груп учасників та формування фонду групи для придбання на користь та за рахунок учасників бажаних товарів та/або отримання відповідної суми боргу, з проведенням розподілу права на отримання товару чи позики відповідно до визначеної процедури; за двома договорами передбачено залучення коштів фізичної особи. Відповідно до ч. 5 ст. 1 Закону України "Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг" під поняттям "фінансова послуга" розуміється операція з фінансовими активами, що здійснюється в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Як вбачається з матеріалів справи відповідач ТОВ «Авто Просто» має ліцензію на здійснення діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах № 2239 від 15 вересня 2015 року. 19 січня 2012 року ТОВ «Авто Просто» було зареєстровано як фінансову установу, що підтверджується виданим свідоцтвом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. Щодо відсутності в договорі характеристики автомобіля та постачальника: зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач, в обґрунтування позовних вимог, з посиланням на ст. 19. ЗУ "Про захист прав споживачів" зазначає, що договір повинен бути визнаний недійсним оскільки, серед іншого, не містить основних технічно - якісних характеристик автомобіля, а також не вказано підприємство з яким укладено договір на постачання автомобіля, виробник та/або імпортер та/або дистрибютор. Як вже зазначалося, предметом договору укладеного між сторонами є не купівля- продаж автомобіля, а надання учаснику фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля за рахунок обєднаних періодичних платежів учасників групи через систему Автофонд (ст. 1 Договору), Згідно з Визначенням термінів автомобіль або товар - це транспортний засіб, що придбавається через Систему Автофонд згідно з укладеним договором про адміністрування. Марка та базова комплектність моделі автомобіля вказуються в Додатку № 1 до Договору про адміністрування. [PERSON] вказує в позовній заяві на те, що при укладенні оспорюваного правочину сторонами не був встановлений конкретний строк, після якого договір припиняє свою дію. Про те, ст. 5 Договору Сторони визначили, що договір набирає чинності з моменту його підписання обома Сторонами й діє протягом десяти років, але в будь-якому разі до моменту виконання обома Сторонами всіх зобов`язань, передбачених Договором. Визначено й строки (терміни) отримання автомобіля, оскільки в Розділі II п. 1.2. зазначено, що Право на отримання автомобіля надається на найближчому розподілі Товару, який буде проводитись у місяці, наступному за місяцем, в якому Учасник повністю виконав усі зобов`язання за Договором, але не пізніше двох місяців з моменту повної оплати Поточної ціни автомобіля та виконання інших зобов`язань за договором. Угодою не передбачено можливості зміни ціни послуг ТОВ «Авто Просто» ані шляхом погодження, ані тим більше в односторонньому порядку, оскільки ціна послуг погоджена між учасниками у відсотках від взаємно обраного критерію і складає узгоджений відсоток від поточної ціни автомобіля на весь період дії Угоди між сторонами: щомісячний цілий чистий внесок - 0,8333 % від поточної ціни автомобіля, щомісячна винагорода - 0,415 % + ПДВ, винагорода за послуги, пов`язані з передачею автомобіля учаснику - 3,00% + ПДВ. Крім того, відповідач в межах своїх повноважень не має змоги самостійно встановлювати Поточну ціну автомобіля , оскільки у відповідності до умов Угоди (що також відповідає чинним Ліцензійним умовам) Поточна ціна автомобіля щомісячно повідомляється компанії ТОВ «Авто Просто» постачальником/виробником/імпортером автомобіля в останній робочий день кожного місяця. Необґрунтованими є посилання позивача на те, що умови договору містять жорсткі обов`язки для нього, як до споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця, проте не вказав у чому саме полягає несправедливість таких положень Угоди, (ураховуючи, що ст. 4 Угоди містить 11 пунктів, а ст. 2 - 15 пунктів). Отже, позивач не довів у судовому засіданні, що умови оспорюваної угоди та додатки до неї призводять до дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін, не відповідають умовам ринку, обраному порядку придбання автомобіля, що є його обов`язком відповідно до засад змагальності процесу за ст. 12 ЦПК України, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, а позивача звільнено від сплати судового збору на підставі ЗУ "Про захист прав споживачів", судовий збір слід віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed