Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

У липні 2014 року ТзОВ "Українська мікрофінансова мережа" (далі- Кредитодавець) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, яка виникла за договором № ХМ 01-00187 від 05.12.2013 року станом на 20.06.2014 року в сумі 7572 грн. 96 коп. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач [PERSON], отримала кредитні кошти в національній валюті на умовах строковості, платності та поворотності в розмірі 800 грн. 00 коп. строком до 19 грудня 2013 року зі сплатою 1,5% від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитними коштами. 21 грудня 2013 року між позивачем та [PERSON] була укладена додаткова угода №1 про внесення змін до договору № ХМ 01-00187 про надання фінансового кредиту, відповідно до якого за користування кредитними коштами встановлено плату в розмірі 1,5% за кожний день користування кредитними коштами, а строк повернення кредитних коштів встановлено до 04 січня 2014 року. Всупереч умовам укладеного договору, [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, внаслідок чого в неї станом на 20.06.2014 року склалась заборгованість перед позивачем в розмірі 7572 грн. 96 коп. Сторони в судове засідання не з'явились. Від представника позивача, Панчика А.С., до суду надійшла заява, в якій він підтримав заявлені позовні вимоги та просив справу слухати у відсутності представника позивача, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин. Враховуючи вимоги ст. 224 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду представника позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 грудня 2013 року між ТзОВ "Українська мікрофінансова мережа" та [PERSON] був укладений договір про надання фінансового кредиту № ХМ 01-00187, відповідно до якого відповідач отримала кредитні кошти в сумі 800 грн. 00 коп. зі сплатою 1,5% від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитними коштами. Окрім цього, 21 грудня 2013 року ТзОВ "Українська мікрофінансова мережа" та [PERSON] уклали додаткову угоду №1 до договору № ХМ 01-00187 від 05.12.2013 року, відповідно до якого відповідачу продовжено термін користування кредитними коштами до 04 січня 2014 року та встановлено плату в розмірі 1,5% за кожний день користування такими коштами. [PERSON] не виконувала взяті на себе зобов'язання з повернення грошових коштів, внаслідок чого станом на 20.06.2014 року у неї виникла заборгованість за кредитом у сумі 7572 грн. 96 коп., з яких: 800 грн. 80 коп. - розмір неповернутого фінансового кредиту, 168 грн. - проценти за користування фінансовим кредитом, 6504 грн. 96 коп. - пеня за несвоєчасне повернення фінансового кредиту, 100 грн. - штраф за несвоєчасне повернення фінансового кредиту, що підтверджується довідкою ТзОВ "Українська мікрофінансова мережа" за договором № ХМ 01-00187 від 05.12.2013 року Відповідно до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст. 1048 ч. 1 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 611 п.1 даного Кодексу у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Частинами 1, 3 ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. З огляду на наведене, суд приходить до висновку про доведеність обставин щодо невиконання [PERSON] зобов'язань за договором про надання фінансового кредиту, у зв'язку з чим відповідно до вимог наведеного чинного законодавства, ТзОВ "Українська мікрофінансова мережа" вправі ставити вимоги до неї про стягнення заборгованості, розмір якої ним визначено правильно. З відповідача на користь Кредитодавця підлягає стягненню кредитна заборгованість в розмірі 7572 грн. 96 коп. та 243 грн. 60 коп. сплаченого судового збору, а всього - 7816 грн. 56 коп. Питання про розподіл судових витрат вирішено відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved