Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення грошових коштів за кредитом солідарно, а саме 62291 грн. 62 коп., а також судових витрат по справі. Свої вимоги мотивує тим, що згідно договору « Автопакет» №630202/Ф0 80 від 08 серпня 2007 року (далі "Кредитний договір"), укладеного між ПАТ «КБ «Надра» (далі "Банк", "Позивач") та [PERSON] (далі "Позичальник". "Відповідач-1"), та [PERSON] (далі "Поручитель", "ВІдповідач-2"), Позичальник отримав 74100 гривень ( сімдесят чотири тисячі сто грн. ) на придбання автотранспортного засобу, під 19.904% річних, строком до 08 серпня 2014 року. Згідно п.п. 2.2.1 , 2.3.3 Кредитного договору , Позичальник повертає кредит та сплачує банку відсотки , передбачені п.п. 1.1.3.1 цього Договору , шляхом сплати суми мінімально необхідного платежу , що складає 1665 грн.48 коп. щомісячно до 18 числа поточного місяця. Передбачені Кредитним договором умови повернення кредиту , позичальником були порушені, у зв 'язку з чим з'явилась заборгованість по Кредитному договору , що підтверджується розрахунком боргу від 12.09.2013 року, згідно якого заборгованість [PERSON] складає 62291 грн.62 коп, з яких - 38851,35 грн. - основний борг - 12690,95 грн.-відсотки за користування - 3034,37 грн.- пеня за неповернення кредиту - 7410,00- заборгованість по штрафам - 304,95грн.-індекс інфляції Листами-претензіями № 3396 від 16.03.2009 року,№ 3397 від 16.03.2009 року ,№ 1064 від 13.04.2009 року, № 1138 від 27.04.2009 року, № 3465-3466 від 26.03.2010 року Банк нагадував Позичальнику та Поручителю про необхідність погашення кредитної заборгованості , але на день подачі позову заборгованість не погашена. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов і просить його задоволити. Відповідачка [PERSON] та її представник позов не визнали. Пояснили, відповідачка змінила прізвище на [PERSON]. З позовом не згодні, подали письмове заперечення проти позову , яке приєднане до матеріалів справи. .Вважають, що порука припинила свою дію, так як позивачем не направлена своєчасно протягом 6 місяців вимога до відповідачки , як поручителя, про виконання зобов'язань Позичальника. Претензії до неї направлені з порушенням строків, в них всупереч вимогам Договору не наведений розрахунок суми нарахованих штрафних санкцій , в зв язку з невиконанням Кредитного договору , а лише вказується , що за порушення зобов язання нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.Крім того, безпідставно заявлена вимога про стягнення штрафних санкцій як пені , так і штрафу за одне і теж саме порушення Позичальником умов Договору. Крім того, відповідачкою в запереченні зазначені підстави для зменшення розміру неустойки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з явився , про час розгляду справи повідомлений належним чином згідно ч.5 ст.76 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представників позивача та відповідача , відповідачку [PERSON] , вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобов'язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке визначення розкриває сутність зобов'язання як правового зв'язку між двома суб'єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов'язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов'язання надано право, що кореспондує обов'язку першої. Обов'язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов'язання (ст. 510 ЦК України). Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (ст.ст. 530, 631 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Про правові наслідки порушення зобов'язання боржником йдеться також в ч. 1 ст. 611, ч. 2-4 ст. 612, ч. 1,2 ст. 220 ГК України, які передбачають відповідальність боржника. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Що стосується доводів відповідача про порушення норм ст. 61 Конституції України та ст. 549 ЦК України у зв'язку з одночасним стягненням пені і штрафу, то необхідно виходити з такого. Умовами Договору п.5.1 передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за порушення Позичальником строків погашення кредиту . У той самий час, згідно з п. 5.2 Договору сторонами передбачена сплата Позичальником штрафу за порушення умов Договору. У разі встановлення у договорі різних видів цивільно-правової відповідальності за різні порушення його умов, одночасне застосування таких заходів відповідальності не свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. В судовому засіданні встановлено, що згідно договору « Автопакет»№ 630202/Ф0 80 від 08 серпня 2007 року (далі "Кредитний договір"), укладеного між ПАТ «КБ «Надра» (далі "Банк", "Позивач") та [PERSON] (далі "Позичальник". "Відповідач-1"), та [PERSON] (далі "Поручитель", "ВІдповідач-2"), Позичальник отримав 74100 гривень ( сімдесят чотири тисячі сто грн. ) на придбання автотранспортного засобу, під 19.904% річних, строком до 08 серпня 2014 року. Згідно п.2.2.1 Кредитного договору, Позичальник повертає кредит та сплачує банку відсотки, передбачені п.1.1.3.1 цього Договору, безготівковим перерахуванням або внесенням готівкових коштів на поточний рахунок, у порядку передбаченому п.2.2.3 цього Договору, шляхом сплати суми мінімально необхідного платежу, що складає 1665 грн. 48 грн. Позичальник, згідно п.2.2.3 цього договору, вносить чергові мінімальні платежі по Кредиту, визначені у п.2.2.1., 2.2.2., цього Договору, щомісячно до 18 числа поточного місяця, а банк здійснює списання з поточного рахунку на рахунок погашення заборгованості до 20 числа поточного місяця. У випадку, коли Позичальник до 18 числа поточного місяця не вніс (повністю або частково) суми мінімального необхідних платежів, внаслідок чого станом на 20 число поточного місяця не була погашена поточна заборгованість Позичальника, Банк починаючи з 21 числа поточного місяця застосовує до Позичальника штрафні санкції, передбачені цим Договором. Передбачені п.2.2.1. Кредитного договору умови повернення кредиту Позичальником були пропущені, у зв'язку з чим з'явилась заборгованість по Кредитному договору, що підтверджується рахунком боргу від 12 вересня 2013 року, згідно якого заборгованість [PERSON] складає 62291 грн.62 коп, з яких - 38851,35 грн. - основний борг - 12690,95 грн.-відсотки за користування - 3034,37 грн.- пеня за неповернення кредиту - 7410,00- заборгованість по штрафам - 304,95грн.-індекс інфляції В забезпечення виконання зобов'язань за договором «Автопакет» п.3.2. передбачена порука, згідно якої [PERSON] відповідає перед банком у тому ж об'ємі, що і Позичальник. Згідно п.3.2.2. зазначеного договору, Поручитель та Позичальник відповідають перед Банком як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене та абсолютне право банку вимагати виконання зобов'язань вказаних в договорі «Автопакет», повністю (чи в будь-якій його частині) як від Позичальника і Поручителя разом, так і від кожного окремо. Згідно положень ст.ст. 553-554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов"язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов"язання боржником. У разі порушення боржником зобов"язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором , як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (солідарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Поручитель [PERSON] . відповідно до умов договору зобов"язана виконати зобов"язання таким же чином, який установлено для позичальника кредитного договору в повному обсязі. Встановлено, що 13.04.2009 року за № 1064 та 27.04.2009 року за № 1138 , 16.03.2010 року , 26.03 2010 року за № 3466 позивач направляв Позичальнику листи- претензії про необхідність сплати простроченої заборгованості по Договору , а 16.03.2010 року за №3396 та 26.03.2010 року за № 3465 позивач направляв Поручителю листи- претензії про необхідність сплати простроченої заборгованості по Договору. Згідно п.4.2.5 Договору Банк має право вимагати від Позичальника дострокового виконання Зобов язань щодо повернення Кредиту , сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим договором , можливих штрафних санкцій , якщо Позичальник несвоєчасно чи не в повному обсязі сплатив черговий платіж. Банк пред явив вимогу до Позичальника та Поручителя щодо дострокового виконання Зобов язань шляхом пред явлення даного позову. Згідно п.24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року « Про практику застосування законодавства при вирішенні спорів , що виникають з кредитних правовідносин « відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Згідно кредитного договора строк виконання основного зобов язання 8 серпня 2014 року. Так як ні позичальник не виконував належним чином взятих на себе зобов"язань по кредитному договору, ні Поручитель не виконав своїх зобов"язань, не дивлячись на отримання повідомлення з вимогою виконати зобов"язання Позичальника, то договор поруки не закінчений. Строк пред явлення вимоги до поручителя не пропущений. Відповідно п.5.1. Кредитного договору передбачено сплату Позичальником на користь Банку пені в розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Відповідно п.5.2. Кредитного договору передбачено що у разі порушення Позичальником вимог п.п. 4.3.1 , 4.3.2 , 4.3.7 , 4.3.9. , 4.3.10 цього Договору , Позичальник зобов язаний сплатити Банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту , визначеної у п.1.1 цього договору за кожен випадок. Відповідно до п.5.4 Договору встановлено, що Поручитель , у разі невиконання чи неналежного виконання взятих на себе зобов язань по цьому Договору у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України , що діяла на час виникнення заборгованості за кожний день прострочення з дня виникнення зобов язання Поручителя погасити заборгованість Позичальника. Тобто частиною 5 Кредитного договору не передбачено стягнення з Поручителя штрафу і тому він не підлягає стягненню з Поручителя. В результаті приведення статуту ВАТ «КБ «Надра» у відповідність до вимог Закону України «Про акціонерні товариства», з 04.02.2011 року правонаступником всіх прав та обов'язків ВАТ КБ «Надра» стає Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» . Тому борг необхідно стягнути на користь ПАТ КБ « Надра» солідарно з боржників, крім штрафу, який необхідно стягнути лише з Позичальника. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. Відповідно до наданих платіжних доручень, позивач за надання цього позову до суду, сплатив судовий збір в сумі 622 грн.92 коп. , який необхідно стягнути з відповідачів.

Outcome: partial