Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Горинь Агро» звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Корецьагротрейд», [PERSON] про визнання недійсним договору оренди землі б/н від 17 листопада 2015 року. В обгрунтування позовних вимог вказує, що 28 березня 2011 року між ТзОВ "Горинь Агро" та [PERSON] укладено договір № 15 оренди земельної ділянки площею 1,97 га., який зареєстровано 23 грудня 2012 року в Управлінні Держкомзему у Корецькому районі. Даний договір укладено строком на 10 (десять) років з дня його державної реєстрації. Вказують, що даний договір є чинним і на даний час, оскільки ніким не оскаржений та невизнаний в судовому порядку недійсним. Незважаючи на діючий договір оренди землі, відповідачі ТзОВ "Корецьагротрейд" та [PERSON] уклали договір оренди землі щодо вже орендованої ними земельної ділянки, право оренди земельної ділянки зареєстровано 11 березня 2016 року. Укладення даного договору оренди землі призвело до порушення їхнього права як орендаря щодо користування земельною ділянкою. Крім того, 13 березня 2017 року між ТзОВ "Горинь Агро" та [PERSON] укладено Додаткову угоду про продовження строку дії Договору оренди землі № 15 від 28 березня 2011 року до 27 березня 2031 року. А тому, просять суд, визнати недійсним договір оренди землі № б/н від 17 листопада 2015 року укладеного між відповідачами про передачу в строкове користування земельної ділянки сільськогосподарського призначення, а також стягнути з відповідачів сплачений судовий збір. Представник позивача Сидорук- Серединська Л.А. в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задоволити повністю. Представник ТзОВ «Корецьагротрейд» в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судових засідань повідомлявся належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Представник відповідача адвокат Жолудь І.О. в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву про визнання позову в частині визнання недійсним договору оренди земельної ділянки. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. 28 березня 2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОРИНЬ АГРО» та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки, згідно якого останній передав позивачу в оренду належну йому на праві власності земельну ділянку площею 1,97 га, кадастровий номер якої [NUMBER] , сільськогосподарського призначення, що знаходиться на території Самострілівської сільської ради Корецького району Рівненської області, строком на 10 (десять) років. 23 грудня 2012 року даний договір зареєстровано в Управлінні Держкомзему в Корецькому районі, про що вчинено відповідний запис за № 562300004004684, тобто строк дії договору укладеного між ТзОВ "Горинь Агро" та [PERSON] на момент укладення оспорюваного позивачем договору оренди землі від 17 листопада 2015 року, не закінчився. Відповідно до п. 12.5 Договору, розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. (аналогічна норма міститься у ст.31 ЗУ "Про оренду землі"). Договір набирає чинності після підписання сторонами та з дня його державної реєстрації (п.14.1 Договору). Крім цього, судом встановлено, що 17 листопада 2015 року між [PERSON] та ТзОВ "Корецьагротрейд" укладено договір оренди земельної ділянки 1,97 га, кадастровий номер якої [NUMBER] , сільськогосподарського призначення, що знаходиться на території Самострілівської сільської ради Корецького району Рівненської області, строком на 10 (десять) років. Згідно із інформаційної довідки № 145100447 від 13 листопада 2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, 11 березня 2016 року проведено державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки між ТзОВ «Корецьагротрейд» та [PERSON] від 17 листопада 2015 року. Відповідно до договору від 17 листопада 2015 року, [PERSON] передав ТзОВ «Корецьагротрейд» в оренду належну йому на праві власності земельну ділянку площею 1,97 га, кадастровий номер якої [NUMBER] , сільськогосподарського призначення, що знаходиться на території Самострілівської сільської ради Корецького району Рівненської області, строком на 10 (десять) років. Також, судом встановлено, що 13 березня 2017 року між ТзОВ "Горинь Агро" та [PERSON] укладено Додаткову угоду про продовження строку дії Договору оренди землі № 15 від 28 березня 2011 року до 27 березня 2031 року. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. За вимогами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч.1 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Стаття 203 ЦК України передбачає, що зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Як вольова дія правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов'язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети. Згідно із ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3, 5, 6 ст.203 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст.ст.627, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного судочинства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено обов'язок орендодавця не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилом ч.1 ст.651 ЦК України розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічне правило містить і ст.35 Закону України «Про оренду землі». Статтею 27 Закону України «Про оренду землі» забезпечено права орендаря на орендовану ним земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що на момент укладення оспорюваного договору оренди землі від 17 листопада 2015 року між ТзОВ «Корецьагротрейд» та [PERSON] діяв інший договір оренди тієї ж самої земельної ділянки від 28 березня 2011 року, укладений між ТзОВ «Горинь Агро» та [PERSON] . Тобто, укладенням договору оренди між ТзОВ «Корецьагротрейд» та [PERSON] останній в односторонньому порядку відмовився від виконання умов договору і виконання зобов'язань за договором оренди, раніше укладеним з ТзОВ «Горинь Агро». За таких обставин, суд приходить до висновку, що при укладанні 17 листопада 2015 року оспорюваного договору оренди землі, сторонами недодержані вимоги ст.ст. 203, 215 ЦК України та приписи Закону України «Про оренду землі», оскільки був укладений без попереднього розірвання договору оренди земельної ділянки укладеного між ТзОВ «Горинь Агро» та [PERSON] А тому є всі підстави для визнання договору оренди від 17 листопада 2015 року недійсним. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1, ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до платіжного доручення, при подачі позову ТзОВ "Горинь Агро" сплачено судовий збір в сумі 1 762 грн. Тому на підставі ст.141, 142 ЦПК України з відповідачів підлягають до стягнення на користь позивача сплачені судові витрати.

Outcome: approved