Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

У листопаді 2013 року представник позивача звернувся до суду із наведеним позовом в якому просив звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки № 02/980/К/043-2012 від 06.12.2012 року на трьохкімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 62,40 кв.м., житловою площею 41,90 та належить [PERSON] на праві власності. Позов мотивовано тим, що 06.12.2012 року між сторонами було укладено кредитний договір відповідно до якого позивач надав кредитні кошти в розмірі 500 000 грн. на умов платності та строковості, з процентною ставкою 45% річних та цього ж дня для забезпечення кредитного договору сторонами було укладено договір іпотеки відповідно до якого відповідач передав позивача в іпотеку квартиру. Внаслідок неналежного виконання зобов'язань за кредитним договором, станом на 24.10.2013 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість по виконанню кредитного договору, яка становить 623 826,54 грн., а тому позивач посилаючись на ст. 33 Закону України «Про іпотеку» просив задовольнити його вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач, у судове засідання, не з'явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, за адресою його реєстрації та фактичного проживання як шляхом направлення поштового листа так і шляхом направлення до відповідного ЖЕО, який обслуговує будинок, де мешкає відповідач. Згідно акту, складеного представниками КП «Печерськжитло» у складі трьох осіб, відповідач [PERSON] від отримання судової повістки відмовився. Відповідно до ч. 8 ст. 76 ЦПК України особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Відповідно до ст. 224, 225 ЦПК України у зв'язку із неявкою відповідача у судове засідання, який повідомлений належним чином, суд визнав за можливе розгляд справи провести у його відсутність, в заочному порядку, оскільки представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що між позивачем ПАТ «Старокиївський банк» та відповідача [PERSON] 06.12.2012 року було укладено кредитний договір № 02/980/К/043-2012 (а.с.4), а також додаткові угоди до нього (а.с.12, 13). Відповідно до кредитного договору та з урахуванням додаткових угод, позивач надав, а відповідач одержав для споживчих потреб кредитні кошти в сумі 500 000,00 грн. із процентною ставкою за користування кредитом - 45% річних, із кінцевою датою повернення кредиту до 05 червня 2013 року. З метою забезпечення виконання відповідачем основного зобов'язання перед позивачем, між сторонами 06 грудня 2012 року було укладено договір іпотеки № 02/043/980/001 та договір про внесення змін № 1 до договору іпотеки (а.с. 14-20) відповідно до якого на забезпечення виконання зобов'язань відповідач передав позивачу нерухоме майно, а саме 3-кімнатну квартиру [ADDRESS]. Судом встановлено, що позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав Відповідачу грошові кошти, що підтверджується випискою з поточного рахунку та заявою на видачу готівки (а.с. 23, 24). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. Згідно вимог ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно до п. 2.6 Договору іпотеки, Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки, в разі, якщо в момент настання строку виконання основного зобов'язання за кредитним договором, воно не буде виконано, а саме при повному або частковому неповерненні основної суми боргу, та/або при несплаті або частковій несплаті сум процентів, та/або при несплаті або частковій несплаті сум неустойки (пені, штрафів). Судом з'ясовано, що відповідач не виконав зобов'язання із повернення кредитних коштів та сплати процентів в розмірах та в строки, встановлені договором та станом на 24.10.2013 року має заборгованість по основному боргу, несплачених відсотків та штрафних санкцій у розмірі 623 826,54, яка складається з суми основного боргу в розмірі 457 256,27 грн.; заборгованості за відсотками в розмірі 86 252,30 грн.; пені за несвоєчасну сплату основного боргу в розмірі 32 119,53 грн.; пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 2 472,81 грн.; штрафу за несвоєчасну сплату основного боргу в розмірі 22 862,81 грн.; штрафу за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом в розмірі 22 862,81 грн. Таким чином, позивач вправі звернутися до суду за захистом свого права із вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.1 ст. 41 Закону України "Про іпотеку", реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Згідно ч. 1 ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження" визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Згідно п.42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). Між тим, відповідач в судове засідання не з'явився, свого представника до суду не направив, від отримання судової повістки відмовився, жодних доказів, пояснень чи письмових заперечень суду не надав, своєї позиції щодо справи не висловив, доводи представника позивача не спростував. За таких обставин, дослідивши та оцінивши докази, які подані представником позивача, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та задоволення позову у повному обсязі. У зв'язку із тим, що суд задовольняє позов, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягнення судовий збір в сумі 3 441 грн. 00 коп.

Outcome: approved