Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

12 липня 2019 року представник позивача [PERSON] \~ [PERSON] звернувся з позовною заявою до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибог Олександра Сергійовича, третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 27.08.2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, та зареєстрований в реєстрі за № 1192, про звернення стягнення на нерухоме майно майновий комплекс, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] ; стягнути з Акціонерного товариства\~Комерційного банку\~«ПриватБанк»на користь [PERSON] сплачений судовий збір. В обґрунтування позовних вимог представник позивача послався на те, що від невідомих [PERSON] осіб були передані поштові відправлення від приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибог Олександра Сергійовича, що були направлені на невідому для [PERSON] адресу, а саме [ADDRESS] , в яких містилися: постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника від 25.04.2019 року та постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадження. У відповідності до вказаних постанов, у провадженні приватного нотаріуса виконавчого округу Запорізької області Сколибог Олександра Сергійовича перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 1192, виданого 27.08.2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною по зверненню стягнення на нерухоме майно майновий комплекс, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] . Про вчинення виконавчого напису № 1192, виданого 27.08.2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною по зверненню стягнення на нерухоме майно майновий комплекс, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , до теперішнього часу нічого не було відомо, як і не було відомо про відкриття виконавчого провадження, так як зазначені документи не надходили як за місцем реєстрації [PERSON] , так і за місцем фактичного проживання місцем знаходження майна, на яке звернуто стягнення. Також зазначає, що заочним рішенням Оріхівського районого суду Запорізької області від 26.01.2017 року у справі № 323/3647/15-ц (провадження № 2/323/1/17) було задоволено позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» та cтягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору в сумі 105383,73 грн.; стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору в сумі 30000,00 грн.; стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» суму сплаченого судового збору в розмірі 2030,76 грн. Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 09.11.2018 року відстрочено виконання заочного рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 26.01.2017 року у справі № 323/3647/15-ц (провадження № 2/323/1/17) про стягнення з [PERSON] , [PERSON] заборгованості за кредитним договором в розмірі 82414,00 грн., строком на 12 місяців рівними щомісячними платежами по 6867,83 грн. На теперішній час, рішення суду, а саме ухвала Оріхівського районного суду Запорізької області від 09.11.2018 року виконується належним чином, заборгованості з періодичних платежів не має, а тому заявник бажає оскаржити виконавчий напис № 1192, виданий 27.08.2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною по зверненню стягнення на нерухоме майно майновий комплекс, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] в судовому порядку. 02.07.2019 року із письмовим запитом, з метою оскарження такого виконавчого напису в судовому порядку, він звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибог Олександра Сергійовича, про надання належним чином завірену копію виконавчого напису № 1192, виданого 27.08.2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною по зверненню стягнення на нерухоме майно майновий комплекс, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , однак до теперішнього часу така копія виконавчого напису не надходила. Зміст оскаржуваного виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 27.08.2018 року, що частково міститься в постановіпро опис майна та арешт майна (коштів) боржника від 25.04.2019 року та постанові про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, не відповідає вимогам ст. 87 Закону України «Про нотаріат», оскільки нотаріусом не перевірено факт одержання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень за договором, так як незважаючи на те, що строк виконання основного зобов`язання не закінчився, стягнута вся сума боргу за кредитним договором. Таким чином, даним нотаріусом для вчинення виконавчого напису належним чином не здійснена перевірка наявності певних умов, за яких може бути вчинена зазначена нотаріальна дія, а також перевірка всіх пред`явлених для вчинення виконавчого напису документів, які підтверджують безспірність зазначеної заборгованості боржника перед стягувачем, оскільки боржник повинен бути повідомлений не менш ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, лише тоді зазначена заборгованість вважається безспірною. Ухвалою суду від 15.07.2019 року зазначену позовну заяву було залишено без руху, у зв`язку з тим, що позивачем не надано доказів сплати останнім судового збору, а також представником позивача не в повній мірі надані докази на представлення інтересів позивача та права на підписання позовної заяви від імені позивача. 25.07.2019 року до канцелярії суду від позивача, на виконання ухвали суду від 15.07.2019 року, надійшли квитанція про сплату судового збору та позовна заява, яка підписана позивачем [PERSON] . Ухвалою суду від 02.08.2019 року було відкрито провадження у справі, а розгляд справи призначений в порядку загального позовного провадження та було призначено підготовче судове засідання. 24.09.2019 року до канцелярії суду від відповідача АТ КБ «ПриватБанк», надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позовних вимог позивача відмовити. В обгрунтування своїх заперечень відповідач зазначив, що відповідно до укладено договору позивач отримав кредит, зобов`язання за яким належним чином не виконав та не повернув в межах строку, встановленого договором, суму кредиту та не сплатив процент, комісію та інше за користування кредитом. Позивачем не надано жодного доказу відсутності заборгованості за кредитним договором. АТ КБ «ПриватБанк» до нотаріуса були подані всі необхідні документи, які зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 та нотаріус, при винесенні оскаржуваного виконавчого напису, діяв відповідно до вимог чинного законодавства України, яке регулює вчинення виконавчих написів нотаріуса, а саме ЦК України, Закону України «Про нотаріат», Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 року № 296/5. 17.10.2019 року до канцелярії суду від третьої особи приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., надійшли письмові пояснення на позовну заяву в яких зазначає, що про будь-які спори, суперечки, зміни та доповнення до кредитного договору, винесені з приводу цього судові та інші рішення, злочини, що впливають на відносини кредитора і боржника, кредитор її не повідомляв, а присутність боржника під час вчинення виконавчого напису не передбачена чинним законодавством. Вона діяла в межах чинного законодавства України, яке регулює вчинення виконавчих написів нотаріуса, а саме ЦК України, Закону України «Про нотаріат», Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 року № 296/5, а тому вчинення нею виконавчого напису є цілком правомірним, а доводи позивача є неспроможними. Просить суд у даній справі прийняти законне і справедливе рішення з урахуванням її пояснень. 25.10.2019 року до канцелярії суду від представника позивача адвоката Швайковського А.А. надійшла відповідь на відзив відповідача в якому він просить позовні вимоги задовольнити повністю. Ухвалою від 13.11.2019 року підготовче провадження у справі закрито, а справу призначено до судового розгляду. Судові засідання, як були призначені судом на 04.12.2019 року, 10.01.2020 року, 30.01.2020 року відкладалися у зв`язку з клопотаннями представника позивача адвоката Швайковського А.А. В судове засідання, яке було призначено на 18.02.2020 року, позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. В судове засідання, яке було призначено на 18.02.2020 року, представник позивача адвокат Швайковський А.А. не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Крім цього просив долучити до матеріалів справи належним чином завірені копії квитанцій про сплату заборгованості за кредитним договором, визначене згідно заочного рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 26.01.2017 року. Представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився, яке було призначено на 18.02.2020 року, про час та місце розглядусправи був повідомлений належним чином, у відзиві на позовну заяву, окрім іншого, просив розгляд справи проводити без його участі. В судове засідання, яке було призначено на 18.02.2020 року, відповідач приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Сколибог О.С. не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. у судове засідання не з`явився, яке було призначено на 18.02.2020 року, не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Викладення обставин, встановлених судом. Позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить майновий комплекс, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідним витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.102-103, і учасниками справи даний факт не заперечується. 09.06.2008 року між ПриватБанком в особі Керуючого Першого Оріхівського відділення Запорізького РУ ПриватБанку [PERSON] , що діє на підставі довіреності, з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони був укладений Кредитний договір № 29. Відповідно до п. п. 1.1.-1.5. цього Кредитного договору [PERSON] , як позичальник, отримав кредит у сумі 125000,00 грн., який зобов`язався повернути у строк не пізніше 09.06.2018 року, сплативши проценти за користування кредитом за ставкою 15,5% річних. Погашення кредиту передбачалось шляхом внесення щомісячних платежів відповідно до узгодженого сторонами графіку (а.с. 88-92). В забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов`язань за Кредитним договором № 29, в той же день, 09.06.2008 року, між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» був укладений Іпотечний договір № 29/1. За умовами цього договору позивач передав вказаному банку в іпотеку комплекс, нерухоме майно майнового комплексу, розташований за адресою [ADDRESS] , вартість якого була оцінена сторонами у 137900,00 грн. Відповідно до п.п. 1-2 Іпотечного договору він забезпечує вимоги іпотекодержателя, що випливають з Кредитного договору № 29, за умовами якого боржник зобов`язаний повернути іпотекодержателю в термін до 09.06.2018 року кредит у розмірі 125000,00 грн., проценти за користування ним у розмірі 24% річних, сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 50 % річних від суми залишку не погашеної заборгованості, при порушенні позичальником зобов`язань по погашенню кредиту, сплати винагороди за резервування кредитних коштів в розмірі 0,5 % від суми кредиту, сплати за кожний випадок порушення пені в розмірі 0,2 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період за який сплачується пеня, сплати за кожний випадок порушення штрафу у розмірі 2 % від суми одержаного кредиту, сплати штрафу у розмірі 0 % від суми кредиту, використаного не за цільовим призначенням за кожний випадок порушення. Також відшкодувати іпотекодержателю всі понесені ним збитки з приводу утримання іпотечного майна, витрат на його страхування, збитків, завданих порушенням іпотекодавцем цього договору, витрат по реєстрації предмету іпотеки в Державному реєстрі іпотек, витрат по внесенню змін в запис у Державному реєстрі іпотек, витрат по виключенню запису про реєстрацію предмету іпотеки з Державного реєстру іпотек, а також витрат по нотаріальному посвідченню цього договору та всіх додаткових угод до нього, якщо такі витрати зроблені іпотекодержателем, штрафних санкцій, передбачених цим договором (п. 4 Іпотечного договору). Відповідно до 29 Іпотечного договору термін дії договору до повного виконання позичальником та іпотекодержателем зобов`язань за Кредитним договором та всіма додатковими угодами до них (а.с. 85-87). Відповідно до Єдиного реєстру судових рішень 26.01.2017 року Оріхівським районим судом Запорізької області у справі № 323/3647/15-ц (провадження № 2/323/1/17) було винесено заочне рішення, яким задоволено позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» та cтягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору в сумі 105383,73 грн.; стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору в сумі 30000,00 грн.; стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» суму сплаченого судового збору в розмірі 2030,76 грн. Також, даним рішенням було встановлено, що в забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором №29 між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] був укладений договір поруки в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором [PERSON] на суму 30000,00 грн. Дане заочне рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 26.01.2017 року сторонами не оскаржувалось і набрало законної сили 06.02.2017 року, що підтверджується відповідною відміткою в Єдиному реєстрі судових рішень. 10.02.2017 року, на виконання заочного рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 26.01.2017 року був виданий виконавчий лист № 323/3647/15-ц (2/323/1/17) та на підставі зазначено виконавчого листа постановою державного виконавця Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Калюжної Н.І. від 16.03.2018 року було відкрито виконавче провадження (а.с. 21-22). Відповідно до Єдиного реєстру судових рішень 09.11.2018 року Оріхівським районним судом Запорізької області було винесено ухвалу, якою відстрочено виконання заочного рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 26.01.2017 року у справі № 323/3647/15-ц (провадження № 2/323/1/17) про стягнення з [PERSON] , [PERSON] заборгованості за кредитним договором в розмірі 82414,00 грн., строком на 12 місяців рівними щомісячними платежами по 6867,83 грн. Дана ухвалаОріхівського районного суду Запорізької області від 09.11.2018 року сторонами не оскаржувалось і набрала законної сили 27.11.2018 року, що підтверджується відповідною відміткою в Єдиному реєстрі судових рішень. 18.07.2018 року представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» за довіреністю Ситник К.В. направила позивачу [PERSON] письмову вимогу про усунення порушення за Кредитним договором № 29 від 09.06.2008 року, в якій\~вимагала від\~позивача погашення\~заборгованості станом\~на 16.07.2018\~року у\~розмірі 368788,09\~грн.,\~ в\~тому числі\~88662,68\~грн.\~заборгованості за\~тілом кредиту,\~133179,21\~грн.\~заборгованості за\~процентами,\~129146,77\~грн.\~заборгованості з\~пені,\~250,00\~грн.\~штраф (фіксована\~частина),\~17549,43\~грн.\~штраф (відсоток\~від суми\~заборгованості). Також відповідач повідомляв вказану особу про наслідки невиконання вимоги у виді звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с. 76-81). Водночас доказів отримання позивачем [PERSON] цієї вимоги відповідач не надав, а позивач факт її отримання заперечував. 27.08.2018 року приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинила виконавчий напис, яким запропонувала звернути стягнення на належне позивачу нерухоме майно майнового комплексу, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , що є предметом іпотеки за Іпотечним договором № 29/1 від 09.06.2008 року, та за рахунок коштів, отриманих від реалізації цього предмету іпотеки, задовольнити вимоги відповідача за Кредитним договором за період з 09.06.2008 року по 16.07.2018 року в розмірі 368538,09 грн., в тому числі 88662,68 грн. заборгованість за кредитом, 133179,21 грн. заборгованість за відсотками, 129146,77 грн. пеня, 17549,43 штраф., а також витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису у сумі 3500,00 грн. та всього, з урахуванням витрат пов`язаних з вчиненням виконавчого напису 372038,09 грн. (а.с. 74). Наразі у провадженні приватного нотаріуса виконавчого округу Запорізької області Сколибог Олександра Сергійовича перебуває виконавче провадження ВП № 57678207 з примусового виконання виконавчого напису № 1192, виданого 27.08.2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною по зверненню стягнення на нерухоме майно майновий комплекс, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] . 25.04.2019 року приватним нотаріусом виконавчого округу Запорізької області Сколибог Олександром Сергійовичем була винесена у виконавчому провадження ВП № 57678207 постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника. 17.05.2019 року приватним нотаріусом виконавчого округу Запорізької області Сколибог Олександром Сергійовичем була винесена у виконавчому провадження ВП № 57678207 постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. Норми права та правові висновки Верховного Суду, що підлягають застосуванню. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України "Про нотаріат"). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України "Про нотаріат"). Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 (надалі Постанова № 662) були внесені зміни до Переліку документів, відповідно до яких, серед іншого, в абзаці першому пункту 1 після слів «заставлене майно» доповнено словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1 цього Переліку)». Крім того, розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» доповнено пунктом 11 такого змісту: «Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу». Також Перелік було доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та пунктом 2 такого змісту: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною в силі Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, пункти 1 і 2 Постанови № 662 були визнані незаконними і нечинними в наведеній частині з моменту прийняття. Мотивами таких судових рішень стало, зокрема, те, що Постанова № 662 у відповідній частині створила умови для позбавлення осіб житла в позасудовому порядку, що суперечить нормі прямої дії, закріпленій у ст. 47 Конституції України, яка забороняє примусове позбавлення інакше як на підставі закону за рішенням суду. Крім того, запроваджений Постановою № 662 перелік документів, необхідних для звернення стягнення за іпотечними договорами, фактично не підтверджував безспірність заборгованості. Відомості про визнання судом незаконними та нечинними п. 1 та п. 2 Постанови № 662 були оприлюднені в Офіційному вісник України 21.03.2017 року. Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 року у справі № 826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд Ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду. Крім того, розглядаючи правову природу відносин, що виникають у зв`язку з вчиненням нотаріусом виконавчого напису, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16-ц зазначила про таке. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Можливість звернення стягнення на предмет іпотеки передбачена як загальним Законом України "Про нотаріат", так і спеціальним Законом України "Про іпотеку". При цьому стаття 33 Закону України "Про іпотеку" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачала, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Частинами першою, другою статті 35 цього Закону визначено, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Проте, вирішуючи спір\~про визнання\~виконавчого напису\~таким,\~що не\~підлягає виконанню,\~суд не\~повинен обмежуватися\~лише перевіркою\~додержання нотаріусом\~формальних процедур\~і факту\~подання стягувачем\~документів на\~підтвердження безспірної\~заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Мотиви суду при вирішенні цієї справи. Оскільки станом на день вчинення спірного виконавчого напису Перелік документів був чинним в редакції, що існувала до винесення Постанови № 662, і іпотечні договори до нього не входили, відповідач АТ КБ «ПриватБанк» не мав правових підстав звертатись за вчиненням виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки, що є майновим комплексом, а приватний нотаріус Бондар І.М. не мала права його вчиняти. Вчинивши спірний виконавчий напис, приватний нотаріус Бондар І.М. вийшла за межі своїх повноважень, що потягло й порушення прав позивача, створивши загрозу позбавлення його житла в позасудовому порядку. Крім того, представник позивача, у своїй відповіді на відзив відповідача, посилається на те, що приватним нотаріусом Бондар І.М. не було звернуто увагу на той факт, що письмове звернення стягувача про погашення заборгованості позивачу не надсилалося, було проігноровано заочне рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 26.01.2017 року у справі № 323/3647/15-ц, яким було cтягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору в сумі 105383,73 грн.; стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору в сумі 30000,00 грн.; стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» суму сплаченого судового збору в розмірі 2030,76 грн., а також факт виконання цього рішення саме в період часу, за який стягувачем була нарахована заборгованість, для погашення якої був вчинений виконавчий напис. Проте суд не може погодитися з такими ствердженнями представника позивача, так як відповідно до наданих приватним нотаріусом пояснень та доданих до даних пояснень доказів, відповідачем до приватного нотаріуса жодних рішень, які виносилися з приводу стягнення заборгованості по Кредитному договору № 29 від 09.06.2008 року та документів, які б підтверджували факт виконання цих рішень не надавалося, дані документи до Переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~проводиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів,\~затвердженому Постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~29.06.1999\~року №\~1172\~не входять.\~Таким чином,\~на переконання\~суду,\~дані документи\~могли бути\~досліджені приватним\~нотаріусом лише\~у випадку\~надання їх\~стягувачем \~АТ КБ\~«ПриватБанк»,\~чого зроблено\~не було. Тоді як, відповідачем було надано приватному нотаріусу докази направлення на адресу позивача [PERSON] , яка зазначена в Кредитному договорі № 29 від 09.06.2008 року і в Іпотечному договорі № 29/1 від 09.06.2008 року як адреса реєстрації та проживання останнього, письмової вимоги про усунення порушень за Кредитним договором № 29 від 09.06.2008 року. Водночас саме ця обставина (наявність рішення суду) вказує на те, що заборгованість за Кредитним договором № 29 від 09.06.2008 року не є безспірною, і не була такою станом на день вчинення спірного виконавчого напису, а спір щодо її наявності та розміру підлягає вирішенню в судовому порядку, але поза межами цієї справи, так як відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду викладених у постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Виходячи з цього суд відхиляє доводи відповідача про те, що спірний виконавчий напис не може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом були дотримані всі формальні процедури. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Таким чином, позов є законним та обґрунтованим, і підлягає задоволенню. При вирішенні питання щодо судових витрат суд виходить з того, що приватний виконавець\~виконавчого округу\~Запорізької області\~Сколибог О.С. не є належним відповідачем за цим позовом, а тому понесені позивачем витрати на сплату судового збору підлягають стягнення з АТ КБ «ПрриватБанк». Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. ст. 15, 16, 1048, 1054 ЦК України, ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Главою 16 Порядку вчинення\~нотаріальних дій\~нотаріусами України,\~затвердженого наказом\~Міністерства юстиції\~України від\~22\~лютого 2012\~року N\~296/5,\~ Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172,

Outcome: approved