Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

У лютому 2020 року до суду звернувся позивач із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільпо-Фуд", третя особа [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 63503 грн. 76 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 13 червня 2017 року о 19 год. 48 хв. трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "КАМАЗ 4325", д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , що належить ТОВ "Сільпо-Фуд", та автомобіля марки "WOLKSVAGEN JETTA 1.8", д.н.з. [NUMBER] , яким керував позивач. 25.01.2018 р. Броварським міськрайонним судом Київської області винесено вирок у справі № 361/4543/17, згідно якого [PERSON] визнано винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. На час скоєння ДТП [PERSON] працював водієм у ТОВ "Сільпо-Фуд". Транспортний засіб марки "КАМАЗ 4325" р.н.з. [NUMBER] , який належить ТОВ "Сільпо-Фуд", застрахований у ПАТ "СК "Українська Страхова група". Внаслідок ДТП позивач отримав легкі тілесні ушкодження, у вигляді: саден в області правих ліктьового та колінного суглобів, правої гомілки; забій грудної клітини в області 7-9 ребер зліва, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Автомобіль марки "WOLKSVAGEN JETTA 1.8", р.н.з. [NUMBER] , власником якого є позивач, не підлягає ремонту. У ході проведення автотоварознавчого дослідження встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок пошкодження автомобіля марки "WOLKSVAGEN JETTA 1.8", р.н.з. [NUMBER] , становить 48 203 (сорок вісім тисяч двісті три) грн. 76 коп. Також, позивачем сплачено кошти за проведення експертизи у розмірі 2300 грн., за послуги евакуатора та тимчасове утримання транспортного засобу - 3000 грн. та за послуги адвоката - 10 000 грн. Загальна вартість матеріальної шкоди становить 63 503 (шістдесят три тисячі п`ятсот три) грн. 76 коп. З огляду на викладені обставини, позивач просить стягнути на свою користь із ТОВ "Сільпо-Фуд" матеріальну шкоду у розмірі 63 503 (шістдесят три тисячі п`ятсот три) грн. 76 коп. 27 лютого 2020 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження. 02 червня 2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Представник відповідача зазначив, що строк дії висновку від 07 грудня 2018 року № 442/18 сплинув ще 07 червня 2019 року, відповідно до ч.1 розділу 3 Порядку ведення єдиної бази даних звітів про оцінку, затвердженої Наказом державного майна України17 травня 2018 року № 658, а тому вважає вказаний доказ недостатнім та недостовірним для відшкодування отриманої шкоди. Щодо вартості витрат на правову допомогу, вказав, що у договорі про надання правової допомоги від 16 червня 2017 року, всупереч вимогам Цивільного кодексу України та п. 5 Договору від 16 червня 2017 року, не зазначено вартості послуг, неналежно оформленні первинні документи, а саме: акт наданих послуг,звіт. Щодо витрат на евакуатор, то надана квитанція до прибуткового ордеру від 03 серпня 2017 року не є первинним документом, у ній відсутній підпис головного бухгалтера чи касира. Також квитанція до прибуткового ордера видана від 03 серпня 2017 року видана юридичною особою -ПП "Розвиток", а печатка на квитанції до прибуткового ордера від 03 серпня 2017 року -ФОП" [PERSON] ". Щодо відшкодування шкоди зазначив, що обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування, тобто відшкодовувати шкоду позивачу повинна страхова компанія у межах страхової суми, а все що понад винною особою. Так, відповідно до полісу обов`язкового страхування № АК/6355782 страхова сума складає 100000 грн. Ця сума повністю покриває шкоду отриману позивачем. Однак, позивач з невідомих причин не звертався до страхової компанії та не подав до неї заяви про відшкодування шкоди у строки встановлені законодавством. В судовому засіданні позивач та його представник повністю підтримали позовні вимоги, просили задовольнити позов. Пояснення надали аналогічні змісту позовної заяви. Представники відповідача заперечували проти задоволення позовних вимог, пояснення надали аналогічні змісту відзиву. Третя особа в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. До суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Суд, вислухавши представника позивача та позивача, представників відповідача, дослідивши подані докази та проаналізувавши всі аргументи сторін, викладені у позовній заяві та у відзиві, встановив такі обставини і дійшов наступних висновків. Судом встановлено, 16 березня 2017 року між Приватним акціонерним товариством "Стахова компанія "Українська страхова група" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сільпо-Фуд" укладений Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/6355782, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності водіїв, що експлуатують автомобіль "КАМАЗ", державний реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується копією поліса АК/6355782. 13 червня 2017 року о 19 годині 48 хвилин у с. Требухів сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "КАМАЗ", д.н.з. [NUMBER] , який належить ТОВ "Сільпо-Фуд" та на час ДТП був під керуванням водія [PERSON] , та транспортного засобу "WOLKSVAGEN JETTA 1.8", р.н.з. [NUMBER] , що був під керуванням [PERSON] . За наслідками вищевказаного ДТП відкрите кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12017110130002184. 25 січня 2018 року Броварським міськрайонним судом Київської області ухвалено вирок, яким [PERSON] , визнано винним у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання за цією статтею у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік, без позбавлення права керувати транспортним засобом. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] перебував у трудових відносинах із ТОВ "Сільпо-Фуд" та на час скоєння ДТП керував транспортним засобом марки "КАМАЗ", д.н.з. [NUMBER] , який належить ТОВ "Сільпо-Фуд", на підставі подорожнього листа № 613940 від 13.06.2017 р., про що зазначено у повідомленні ТОВ "Сільпо-Фуд" до ТОВ "СК "Українська страхова група". Згідно висновку № 442/18 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, від 17 грудня 2018 року проведення відновлювального ремонту автомобіля VW JETTA, д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, яка сталася 13.06.2017 р., є неможливим з технічної точки зору. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля VW JETTA, д.н.з. [NUMBER] , в результаті його пошкодження внаслідок ДТП, яка сталася 13.06.2017 р., станом на дату проведення дослідження становить 48 203,76 грн. Згідно квитанції № 857716 позивачем сплачено 2300 грн. за виготовлення висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 442/18. Вказані витрати також підлягають стягненню із відповідача на користь позивача. На підтвердження обставин, викладених у позовній заяві та своїх вимог, стороною позивача додано до матеріалів справи копію квитанції до прибуткового касового ордеру про сплату 3000 грн. за послуги евакуатора, але суд не приймає їх до уваги і в цій частині відмовляє в стягненні вказаної суми із відповідача, оскільки вважає надану квитанцію від 03 серпня 2017 року неналежним доказом у справі, так як в ній містяться розбіжності щодо установи яка його видала -ПП "Розвиток", а завірена ФОП [PERSON] , також безперечно судом не встановлено, що вказані послуги надавалися саме за автомобіль позивача [PERSON] - VW JETTA, д.н.з. [NUMBER] , який зазнав механічних пошкоджень 13.06.2017 року. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно із ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Разом з тим, ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку із виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку, таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Так, із вищевикладеного вбачається, що на момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність ТОВ "Сільпо-Фуд", який є власником автомобіля марки "КАМАЗ", д.н.з. [NUMBER] , була застрахований у ПрАТ "СК "Українська страхова група", що підтверджується полісом обов`язкового страхування № АК/6355782. З цих підстав, позивач звертався із позовними вимогами про відшкодування матеріальної шкоди до ПрАТ "СК "Українська страхова група". Згідно із ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У вищевказаному законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1). За вимогами статті 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. У пункті 33.1.4 статті 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35). Згідно із пунктом 36.1 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ),

Outcome: partial