Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

08 грудня 2020 року Кредитна спілка «Берегиня» звернулася в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15 травня 2019 року між КС "Берегиня" та відповідачем [PERSON] було укладено договір споживчого кредиту №195 у розмірі 6650 грн. на строк 18 місяців. Пунктами 1.1 розділу 1, п.2.4 розділу 2, п.3.4 розділу 3 договору обумовлено, що відповідач зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Погашення зобов`язань здійснюється у строки та розміри передбачені п.3.8 розділу 3 договору, сума загального платежу визначена фіксованою. Відповідно до п.п.3.1 та розділу 3 плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою і становить 80% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредиту та дня його повернення. Згідно рішення кредитного комітету кредитної спілки, з метою забезпечення повернення суми кредиту, одночасно з укладенням договору про споживчий кредит був укладений договір поруки №195 від 15 травня 2019 року з поручителем [PERSON] . Поручитель, за умовами договору, зобов`язувався відповідати перед кредитором в повному обсязі за виконання боржником взятого на себе грошового зобов`язання за кредитним договором №195 від 15 травня 2019 року. Фінансова установа виконала взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, однак [PERSON] , користуючись кредитними коштами, не дотримувався умов кредитного договору щодо його погашення, допускаючи систематичне порушення термінів повернення кредиту. КС "Берегиня" було здійснено заходи досудового регулювання спору, направлено повідомлення позичальнику та поручителю у письмовій формі про наявність заборгованості та вимогу про її сплату, однак заборговані кошти так і не були повернуті. Оскільки добровільно повертати кошти відповідачі не бажають, а за договором споживчого кредиту рахується заборгованість всього на суму 12695,70 грн., тому просить суд стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] вищевказану суму заборгованості за договором споживчого кредиту №195 від 15 травня 2019 року та судові витрати по справі, що становлять 2102 грн. Ухвалою від 03 лютого 2021 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, також запропоновано відповідачам подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] до початку першого судового засідання, у визначений судом строк, відзивів на позовну заяву та будь-яких інших клопотань до суду не подали. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 15 травня 2019 року між КС "Берегиня" та відповідачем [PERSON] було укладено договір споживчого кредиту №195. Сума кредиту становила 6650 грн., строк кредитування складав 18 місяців (а.с.27-28). Пунктами 1.1 розділу 1, п.2.4 розділу 2, п.3.4 розділу 3 договору обумовлено, що [PERSON] внаслідок підписання договору зобов`язувалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Погашення зобов`язань здійснюється у строки та розміри передбачені п.3.8 розділу 3 договору, сума загального платежу визначена фіксованою. Відповідно до п.п.3.1 та розділу 3 плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою і становить 80% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредиту та дня його повернення (а.с.27-30). З метою забезпечення повернення суми кредиту, одночасно з укладенням договору про споживчий кредит, також фінансовою установою з поручителем [PERSON] був укладений договір поруки №195 від 15 травня 2019 року. Поручитель, за умовами договору, зобов`язувалася відповідати перед кредитором в повному обсязі за виконання боржником взятого на себе грошового зобов`язання за кредитним договором №195 від 15 травня 2019 року (а.с.7). Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором становила 12 695,70 грн., що складається з: 6 394,34 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 6 301,36 грн. - заборгованості за відсотками (а.с. 8). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. З урахуванням основних засад цивільного законодавства враховуючи, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір підписаний сторонамами і фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку фінансовій установі не були повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд дійшов висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення отриманої суми кредитних коштів та процентів за користування кредитом. Розглядаючи спір в межах доводів позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачів [PERSON] , [PERSON] в солідарному порядку на користь КС "Берегиня" заборгованості за споживчим кредитним №195 від 15 травня 2019 року в розмірі 12 695,70 грн., підлягають задоволенню. Згідно з п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі по 1051 грн. з кожного відповідача, що підтверджується документально (а.с.39).

Outcome: approved