Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОСТІ ЗАЙМИ" (далі-ТОВ "ПРОСТІ ЗАЙМИ" або позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі-відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його тим, що 31.08.2018 між ТОВ "ПРОСТІ ЗАЙМИ" та відповідачем укладено Договір про надання фінансових послуг № 180831-172809 на суму 3 000 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 60 гривень за кожен день такого користування строком на 18 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача. Кредитний договір було укладено в Інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства в електронній формі, яка відповідно до норм чинного законодавства прирівнюється до письмової форми. ТОВ "ПРОСТІ ЗАЙМИ" є фінансовою установою та здійснює діяльність щодо надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Товариство виконало свої зобов`язання з приводу надання грошових коштів та зазначають, що кошти за Кредитним договором перераховані на банківську картку позичальника (відповідача) платіжною системою ТОВ ФК "ВЕЙ ФОР ПЕЙ", яка є учасником внутрішньодержавної платіжної системи "Flashpay". Так, відповідно до довідки, наданої ТОВ ФК "ВЕЙ ФОР ПЕЙ" на підтвердження виконання переказу, 31.08.2018 17:37:44 відповідачу були перераховані грошові кошти у розмірі 3 000 гривень. Таким чином, згідно з Кредитним договором, відповідач взяв на себе зобов`язання повернути кредит у розмірі 3 000 гривень та сплатити проценти у розмірі 1 080 гривень у строк 18 днів до 17.09.2018. Окрім зазначеного, відповідач також взяв на себе зобов`язання, у разі виникнення заборгованості, сплатити неустойку у вигляді пені згідно Кредитного договору. 17.09.2018 термін платежу за договором настав, однак відповідач не виконав свої зобов`язання, а саме: не повернув отримані на підставі укладеного договору кошти та не сплатив проценти. Станом на 26.07.2021 заборгованість відповідача за Кредитним договором склала: сума кредиту 3 000 гривень, проценти за користування кредитом - 62 655 гривень 21 копійка, пеня - 1 200 гривень 79 копійок, індекс інфляції за весь період прострочення - 814 гривень 92 копійки та три проценти річних від простроченої суми - 2 945 гривень 19 копійок Загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 70 616 гривень 11 копійок. 19.09.2018 відповідач частково здійснив внесення коштів на рахунок Товариства в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором. У зв`язку з цим, можна стверджувати, що відповідач здійснив дії, що свідчать про визнання боргу і тим самим підтвердив свій обов`язок повернути кредит у розмірі 3 000 гривень та сплатити проценти у розмірі 1 080 гривень. Просить стягнути з [PERSON] вищевказану заборгованість та судові витрати в сумі 2270 гривень. Ухвалою суду від 11 лютого 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін. У судове засідання директор ТОВ "Прості Займи" Яворницька О.В. не з`явилася, проте надала суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судові засідання призначені на 09.11.2021 та 29.11.2021 не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення повісток за зареєстровани місцем проживання, конверт з рекомендованим повідомленням повернувся без вручення адресату з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Будь яких заяв та клопотань, в тому числі відзиву на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходило. За таких підстав відповідач вважається належно повідомленим про дату, час і місце судового засідання. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, відповідно до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 31.08.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОСТІ ЗАЙМИ" та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансових послуг № 180831-172809. Відповідно до умов договору [PERSON] отримав кредит на суму 3 000 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 60 гривень за кожен день такого користування строком на 18 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача. Відповідно до умов договору при виникненні заборгованості [PERSON] зобов`язався сплатити неустойку у вигляді штрафу у розмірі 3% за кожен день користування у межах встановленого строку та пеню у розмірі 3,64% від суми заборгованості, починаючи з першого дня заборгованості, на 15-й день 5,02 %, на 30-й день 7,67% . (а.с.11). Кредитний договір було укладено в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ "ПРОСТІ ЗАЙМИ" в електронній формі, так, відповідач заповнив свої дані на сайті позивача, ознайомився з правилами та умовами позики (оферта), переглянувши їх за посиланням www.bistrozaim.ua і підтвердив свою згоду, поставивши відповідну галочку в пункті "З Правилами й умовами надання позики ознайомлений, і підтверджую направлення оферти у відповідності до запропонованої редакції, а також згоду на обробку персональних даних, в тому числі на передачу даних в бюро кредитних історій", після подачі заявки, відповідач отримав унікальний код підтвердження оформлення позики через СМС на свій мобільний номер, зазначений ним при реєстрації на сайті Товариства, СМС відправляється через зовнішній сервіс СМС-розсилок TurboSMS (http://turbosms.ua), після отримання СМС, відповідач ввів отриманий код на сайті і таким чином підтвердив подачу заявки та підписав договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором у вигляді алфавітно-цифрової послідовності. (а.с.26-31). Позивач взяті на себе зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, на підтвердження чого позивачем надано довідку ТОВ "Фінансова компанія "ВЕЙ ФОР ПЕЙ" №576 від 26.07.2021 на підтвердження виконання переказу 31.08.2018 17:37:44, відповідно до якої відповідачу були перераховані грошові кошти у розмірі 3 000 гривень. (а.с.16). Відповідно до довідки ТОВ "Фінансова компанія "ВЕЙ ФОР ПЕЙ" №576 від 26.07.2021, відповідач [PERSON] 19.08.2018 13:02:54 частково здійснив внесення коштів на рахунок Товариства в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором розмірі 1 304 гривень. (а.с.32). Відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконав, внаслідок чого станом на 26.07.2021 заборгованість відповідача за Кредитним договором склала: сума кредиту 3 000 гривень, проценти за користування кредитом - 62 655 гривень 21 копійка, пеня - 1 200 гривень 79 копійок, індекс інфляції за весь період прострочення - 814 гривень 92 копійки та три проценти річних від простроченої суми - 2 945 гривень 19 копійок. Загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 70 616 гривень 11 копійок, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.33-39), розрахунком трьох відсотків річних (а.с.40-49) та розрахунком збитків від інфляції (а.с.50-57). Згідно ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст.530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Наведене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду у постанові від 30.03.2018 року у справі №918/344/17: формулювання ст.625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів. За змістом ч.2 ст.625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови ВСУ від 25 травня 2016 року у справі №6-157цс16, від 30 березня 2016 року у справі №6-2168цс15). Отже, проценти, передбачені ст.625 ЦК України, не є штрафними санкціями. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику (ст.1054 ЦК України). Законом України "Про електронну комерцію" встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію"). Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що Правила про порядок надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ "ПРОСТІ ЗАЙМИ" перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційному сайті фінансової установи та в розумінні статтей 641, 644 ЦК України є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики із визначенням порядку і умов кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Враховуючи викладене, а також те, що право позивача порушено невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, тому підлягає захисту, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором надання фінансових послуг №180831-172809 від 31.08.2018. При зверненні з позовом до суду, позивачем сплачено судовий збір згідно платіжного доручення № 5210 від 09.08.2021 року в сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень, який відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved