Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

В грудні 2014 року до суду звернувся позивач з позовом до [PERSON], в якому ставить питання про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у сумі 5778 грн. 15 коп. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № DNH4KP37270400 від 21.08.2006 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 5265 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору [PERSON] повинен був щомісяця, починаючи з місяця отримання кредиту, частково погашати суму зобов'язання згідно графіку погашення кредиту. Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 06.03.2012 року з [PERSON] було стягнено заборгованість за кредитним договором у сумі 32190 грн. 34 коп. Оскільки заборгованість за даним рішенням суду відповідачем не сплачена, відповідно до цього Банк нарахував заборгованість за кредитом у сумі 5096 грн. 58 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 12920 грн. 75 коп., пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитом у сумі 17190 грн. 76 коп., а також штрафи відповідно до п. 5.3 умов та правил надання банківських послуг, де 500 грн. штраф (фіксована частина), 251 грн. 34 коп. штраф (процентна складова). З урахування вказаного рішення суду загальна сума заборгованості складає 35208 грн. 09 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, проти розгляду справи на підставі ст. 224 ЦПК України не заперечує. Належно повідомлений через засоби масової інформації - газету «Донбасс від 09.01.2015 року» відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи у його відсутності суду не надавав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Так, відповідно до договору № DNH4KP37270400 від 21.08.2006 року, оформленого шляхом підписання [PERSON] заяви позичальника (а.с. 6-10), він отримав споживчий кредит у сумі 5265 грн., із зобов'язанням сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік. Однак, в порушення умов договору [PERSON] не сплачував суми кредиту, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість. Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 06.03.2012 року № 2-1311-11 (а.с. 4) з [PERSON] стягнена заборгованість за кредитом у сумі 32190 грн., 34 коп. (де 5096 грн. 58 коп. - заборгованість за кредитом, 12920 грн. 75 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 12163 грн. 95 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 500 грн. - штраф, 1509 грн. 06 коп. штраф (процент), яке набрало чинності, але на час розгляду справи в суді не виконане боржником. З огляду на це суд зазначає наступне. Відповідно до ст.ст. 1054, 1049 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до умови надання споживчого кредиту фізичним особам при порушенні позичальником будь - якого із зобов'язань, передбачених заявою та п.п. 3.2.2, 3.2.3 даних умов, має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% (п. 5.1.) від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожний день прострочки платежу (а.с. 10). Відповідно до п. 5.3. при порушенні позичальником строків платежів по будь - якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (а.с. 10). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема сплата комісії банку, пені, штрафу. Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, видав позичальнику грошові кошти, проте у порушення умов договору відповідачем порушено умови погашення кредиту та процентів за користування кредитом внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом у сумі 5096 грн. 58 коп., яка стягнута на користь банку рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 06.03.2012 року. Відповідно до роз'яснень викладених у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Таким чином, оскільки після постановлення рішення суду грошові кошти не повернуті, то банком продовжувалось нарахування відсотків, а також комісії, пені та передбачених договором штрафів. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № DNH4KP37270400 від 21.08.2006 року, укладеного між ПАТ КБ "ПриватБанком" та [PERSON] станом на 17.11.2014 року утворилась заборгованість на загальну суму 5778 грн. 15 коп., з них з урахуванням вказаного рішення суду 5096 грн. 58 коп. - заборгованість за кредитом, 12920 грн. 75 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 17190 грн. 76 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитом, штрафи відповідно до п. 5.3 умов та правил надання банківських послуг, де 500 грн. штраф (фіксована частина), 251 грн. 34 коп. штраф (процентна складова) (а.с. 2; 4; 5). Враховуючи рішення Дзержинського міського суду Донецької області 06.03.2012 року та представлений розрахунок заборгованості за кредитним договором, яка виникла станом на 07.06.2011 року, тобто на час винесення судом цього рішення суду заборгованість станом на 17.11.2014 року складає : - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у сумі 5026 грн. 81 коп. - штраф відповідно до п. 5.3 умов та правил надання банківських послуг, де 251 грн. 34 коп. штраф (процентна складова). Тому не підлягає задоволенню вимога про стягнення з останнього штрафу у розмірі 500 грн. (фіксована частина), нарахованого у відповідності до вимог п. 5.3. умов надання споживчого кредиту, оскільки зазначений штраф вже був стягненений з відповідача по справі за рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 06..03.2012 року. Приймаючи до уваги, що відповідач в порушення умов кредитного договору кредит позивачу не повернув та не сплачує відсотки за його користування, суд приходить до висновку, що позивач обґрунтовано звернувся до суду з вимогами про повернення заборгованості по кредитному договору у вигляді пені, штрафу передбаченими умовами договору. Таким чином, суд вражає позовні вимоги частково доведеними, тому підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial