Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до відповідача [PERSON] з позовною заявою про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 06.11.2008 [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 7000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Публічне акціонерне товариства комерційний банк "ПриватБанк» є правонаступником прав та обов'язків Закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК". 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису в ЄДРПОУ 12241050038006727). Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами Банку", з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 "Правил користування платіжною карткою". Одночасно пунктом 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 4.9 Умов та правил надання банківських послуг і п. 5.8 Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п. 6.3 до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509, 1054 ЦК України відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Відповідно до п. 5.7 "Правил користування платіжною карткою", банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором. Згідно п. 5.2 "Умов та правил надання банківських послуг" у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення Овердрафту Банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим Договором. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 28.02.2018 року має заборгованість 33973,55 грн., яка складається з наступного: 7000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 20839,57 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4040.00 - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 1593,98 грн. - штраф (процентна складова). Враховуючи те, що відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов'язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням прав ПАТ КБ «ПриватБанк», просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості у розмірі 33973,55 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн. 00 коп. Відповідач [PERSON] надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що проти позовних вимог заперечує та просить застосувати позовну давність, оскільки термін дії картки закінчився у 2010 році, а останній платіж по картці був проведений 17.05.2011. Позивач звернувся до суду з позовом 15.03.2018, тобто після спливу строку позовної давності. Представник позивача Гаренко Н.В. в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у відсутності представника. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. До початку судового засідання відповідач [PERSON] надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Заперечення, викладені у відзиві, підтримує та просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи, приходить до наступного. Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 06.11.2008 відповідач [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Привал надання банківських послуг у ПриватБанку, що складає між ним та банком Договір без номеру. Відповідно до вказаного Договору [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 7000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, у зв'язку з невиконанням збов`язань за кредитним договором відповідач станом на 28.02.2018 року має заборгованість в розмірі 33973,55 грн., яка складається з наступного: 7000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 20839,57 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4040.00 - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 1593,98 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки та відшкодування збитків. Відповідно до умов кредитування з використанням кредитної картки погашення заборгованості має відбуватися щомісячними платежами в строк до 25 числа кожного місяця. Згідно з випискою по кредитній картці відповідача останнє погашення заборгованості відбулося 17 травня 2011 року на суму 500 грн. (а.с.5 обор.) Отже, 26 червня 2011 року (після 25-го числа наступного місяця після останнього погашення заборгованості відповідачем) позивачу вже було відомо про порушення зобов`язання з боку відповідача, оскільки заборгованість за кредитним договором була погашена не в повному обсязі. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки умовами договору встановлено окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. З розрахунку заборгованості також видно, що заборгованість по відсотках нараховувалась щомісяця і за цей період жодних погашень заборгованості не було. Отже, оскільки за умовами договору погашення кредиту повинне здійснюватися позичальником частинами кожного місяця, то початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником цього зобов'язання. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Відповідно до ч.1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Статтею 257 Цивільного кодексу України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Доказів укладення між Банком та Позичальником договору про збільшення позовної давності сторонами не надано. Таким чином строк, у межах якого Банк мав право звернутися до суду з вимогою про захист свого права, а саме стягнення заборгованості, закінчився 26 червня 2014 року, проте позивач звернувся до суду з позовом лише 28 березня 2018 року. Відповідно до ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, є підставою для відмови у позові. Згідно зі ст. 266 Цивільного кодексу України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Наявність поважних причин пропущення строку позовної давності позивачем не доведено. Враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що в судовому засіданні відповідачем було зроблено заяву про застосування позовної давності, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у позові в повному обсязі, як до основної вимоги щодо стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом так і щодо стягнення пені та штрафу у зв'язку зі спливом позовної давності. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приходить до висновку, що понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed