Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м.Рівному звернулось із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач в обґрунтування заявлених вимог вказує, що 05 липня 2007 року між ВАТ "Державний експортно-імпортний банк України" та [PERSON] було укладено кредитний договір №6507С51. Відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит в сумі 300 000 доларів США з кінцевою датою погашення 04 липня 2016 року. 26 березня 2008 року [PERSON] було укладено з ВАТ "Державний експортно-імпортний банк України" кредитний договір №65208С11. Відповідно до умов даного договору банк надав [PERSON] кредит в сумі 100 000 доларів США з кінцевою датою погашення 15 березня 2017 року. 17 вересня 2008 року між ВАТ "Державний експортно-імпортний банк України" та відповідачем було укладено кредитний договір №65208С47. Відповідно до умов якого банк надав позичальнику [PERSON] кредит в сумі 50 000 доларів США з кінцевою датою погашення 15 вересня 2020 року. В якості забезпечення своєчасного виконання своїх зобов'язань за кредитними договорами, [PERSON] передав АТ «Укрексімбанк» в іпотеку: земельну ділянку загальною площею 9296,0 кв.м, кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться за адресою [ADDRESS], та розміщене на ній нежитлове приміщення, цех по виготовленню меблів з складськими приміщеннями та сушильною камерою загальною площею 3733,5 кв.м., про що було укладено Іпотечний договір №65208263 (посвідчений 17 вересня 2008 року приватним нотаріусом Березнівського районного нотаріального округу Рівненської області Трембіцьким В.Я. та зареєстровано в реєстрі за номером 1962). На виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства» №514-VI від 17.09.2008р. було змінено найменування відкритого акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України» на публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України», що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серія А01 №370608 та змінами до статуту АТ "Укрексімбанк", погодженими НБУ 06.05.2009р. реєстраційний №5, державну реєстрацію змін до установчих документів проведено 08.05.2009р. номер запису 10681050035001397, а тому АТ «Укрексімбанк» являється правонаступником ВАТ "Укрексімбанк". Позивач вказує, що рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 29 березня 2012 року у справі №2-916/11 було задоволено позовні вимоги заступника прокурора Рівненської області в інтересах держави в особі АТ «Укрексімбанк» до [PERSON], в рахунок погашення заборгованості, що підлягає стягненню з [PERSON] за кредитними договорами, що становить 373 782,13 доларів США та 216 971,7 грн. пені, звернуто стягнення на предмет іпотеки, із зазначенням початкової ціни продажу 3 700 000 гривень. 01 червня 2012 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Березнівського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження з примусового виконання даного рішення суду. Предмет іпотеки було реалізовано в ході виконавчого провадження згідно акту про реалізацію предмета іпотеки від 02.11.2016 за ціною 2 220 000,00 грн. Після утримання комісії спеціалізованої торгуючої організації та виконавчого збору, 08.11.2016 кошти в розмірі 1 917 115,44 грн. були направлені органами ДВС на рахунок позивача для погашення заборгованості відповідача. За рахунок коштів отриманих від реалізації предмета іпотеки 11.11.2016 було частково погашено заборгованість в розмірі 74 964,88 дол. США, з яких: 71 168,34 дол. США - основного боргу, 796,54 дол. США - процентів. Згідно п.2.8.5. Кредитного договору №6507С51 від 05.07.2007 року, п.2.8.7. Кредитного договору №65208С11 від 26.03.2008 року, п.2.8.7. Кредитного договору №65208С11 від 26.03.2008 року за виконання зобов'язань за вказаними кредитними договорами позичальник несе повну відповідальність перед кредитором усім належним йому майном, у т.ч. коштами, на яке може звертатися стягнення у порядку, визначеному чинним законодавством України. 23 листопада 2012 року рішенням Березнівського районного суду Рівненської області було задоволено позов заступника прокурора Рівненської області в інтересах АТ «Укрексімбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами в розмірі 36 584,80 доларів США та 353 002,21 грн. пені. 20 лютого 2013 року апеляційним судом Рівненської області прийнято рішенням про зміну рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 25 листопада 2012 року в частині зменшення пені з 353 002,21 грн. до 35 000,00 грн., в решті рішення суду першої інстанції було залишено без змін. 21 червня 2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Березнівського районного управління юстиції було відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаних рішень судів. 29.11.2013 року державним виконавцем була винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату боржника [PERSON], яку він отримує в ТОВ «Атлант-Транс», а 28.01.2015 року - про звернення стягнення на заробітну плату боржника [PERSON], яку він отримує в ТОВ «ЮЛІС і Ко». За період з 29.11.2013 по 22.12.2017 із заробітної плати [PERSON] в рахунок погашення заборгованості в розмірі 36 584,80 дол. США згідно рішення Березнівського районного суду по справі №1701/1535/12 було стягнуто 1 212,92 доларів США, що підтверджується меморіальними ордерами Отже, станом на 22.12.2017 рішення Березнівського районного суду Рівненської області по справі №1701/1535/12 не виконано в розмірі 35 371,88 доларів США та 35 000 грн. Таким чином, станом на 22 грудня 2017 року заборгованість відповідача перед позивачем становить: 1) за кредитним договором №6507С51 від 05.07.2007р. - 226 885,68 доларів США - заборгованість за основним боргом, та 96 606,02 доларів США - заборгованість за відсотками; 2). за кредитним договором №65208С11 від 26.03.2008р. - 57 509,60 доларів США - заборгованість за основним боргом та 30 073,13 доларів США - заборгованість за відсотками; 3). за кредитним договором №65208С47 від 17.09.2008р. - 21 324,44 доларів США - заборгованість за відсотками. Позивач зазначає, що з урахуванням рішення Березнівського районного суду Рівненської області по справі №1701/1535/12, розмір заборгованості відповідача перед позивачем, що не визнана судом, становить станом на 22.12.2017 року: 432 398,87 доларів США - 35 371,88 доларів США = 397 026,99 дол. США, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь позивача. Представник позивача Цибульська О.К. підтримала позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами з [PERSON] з підстав, що викладені у позовній заяві. Щодо заяви відповідача про застосування наслідків пропуску позивачем строку позовної давності вказала наступне. Виконання рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 29 березня 2012 року щодо звернення стягнення на предмет іпотеки було тривалим у часі з незалежних від позивача причин. Реалізації предмета іпотеки перешкоджали об'єктивні причини, такі як: відсутність зареєстрованих покупців для участі в прилюдних торгах з реалізації предмета іпотеки, відсутність договору між органами ДВС та спеціалізованими торгуючими організаціями на проведення торгів з реалізації арештованого майна, відсутність нормативного регулювання реалізації арештованих земельних ділянок. У зв'язку з чим позивач не міг звернутися з позовом у термін до 30.03.2015 року, так як у цей проміж часу, ще фактично не було виконано рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 29 березня 2012 року . Крім того, представник позивача зазначила, що згідно ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Так, зокрема, в період з 29.03.2012 року по 30.03.2015 року, який визначений стороною відповідача як строк позовної давності, [PERSON] було вчинено ряд дій, що свідчать про визнання ним свого боргу за кредитними договорами, а саме, 22.12.2014 року між позивачем та [PERSON] були укладені Договір №6507С51-6 про внесення змін до Кредитного договору №6507С51 від 05.07.2007 року, Договір №65208011-6 про внесення змін до Кредитного договору №65208С11 від 26.03.2008 року та Договір №65208С47-6 про внесення змін до Кредитного договору №65208С47 від 17.09.2008 року. Відповідно до п.4 зазначених Договорів про внесення змін до кредитних договорів позивач та відповідач визначили, що умови відповідних кредитних договорів не змінені цими Договорами про внесення змін зберігають свою чинність і позивач та відповідач підтверджують свої зобов'язання за ними. Також, 22.12.2014 року за результатами переговорів про невиконання відповідачем зобов'язань за кредитними договорами було складено протокол, у якому [PERSON] зазначив, що від своїх зобов'язань перед банком не відмовляється та планує збільшити погашення суми заборгованості по кредитних договорах. 23.10.2017 року між позивачем та відповідачем був складений протокол переговорів про невиконання [PERSON] своїх зобов'язань за укладеними кредитними договорами, і в даному протоколі відповідач зазначив, що докладе зусиль для збільшення заробітної плати, що посприяє для більших відрахувань по боргу. На підставі вищевикладених обставин, покликаючись на звернення до суду в межах строків позовної давності представник позивача Цибульська О.К. просить позовні вимоги задовольнити повністю. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав, вказуючи, що 29.03.2012 року на користь позивача було винесено рішення Березнівського районного суду Рівненської області у справі за позовом заступника прокурора Рівненської області в інтересах держави в особі АТ «Укрексімбанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В даному рішенні було зазначено, що станом на 23.02.2012 року борг [PERSON] перед позивачем за кредитними договорами №6507С51, №65208С11, №65208С47 становить 373782,13 доларів США та 216 971,70 грн. Таким чином, скориставшись правом про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату процентів за його користування та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й був зобов'язаний пред'явити позов до боржника протягом трьох років. Відповідач починає здійснювати відлік позовної давності не з моменту прострочення заборгованості по кредитним договорам, а з моменту винесення рішення суду з 29.03.2012 року. Представник відповідача [PERSON] зазначив, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а тому, враховуючи, що згідно рішення Березнівського районного суду Рівненської області суду від 29 березня 2012 року позивач скористався своїм правом щодо дострокового стягнення боргу та змінив кінцеву дату погашення кредитів, як наслідок розпочався відлік позовної давності, який закінчився - 30.03.2015 року. Однак з позовною заявою позивач звернувся до суду 27.12.2017 року, тобто через 2,5 роки після спливу строку позовної давності. У відповідності до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. У випадку встановлення судом факту спливу строків позовної давності суд зобов'язаний відмовити у задоволенні позовних вимог. Враховуючи зазначене, положення ст.257 ЦПК України, сторона відповідача, просить відмовити у задоволенні позовних вимог відмовити у зв'язку з пропуском строку позовної давності. Щодо покликання сторони позивача на переривання строку позовної давності, представник відповідача [PERSON] вважає, що укладення договорів про внесення змін до кредитних договорів, а також підписання протоколів переговорів не є вчиненням дій, що свідчать про визнання заборгованості, та були вчинені під психологічним тиском працівників банку. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до умов кредитного договору №6507С51 від 05.07.2007 року, укладеного між відкритим акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" та [PERSON], банк надав [PERSON] кредит в сумі 300 000 доларів США з кінцевою датою погашення 04 липня 2016 року. 27.01.2009 року між сторонами даного договору було укладено Договір №6507С51-1 про внесення змін до кредитного договору №6507С51 від 05.07.2007 року, згідно якого були внесені зміни до підпунктів 2.2.1, 2.5.1, 3.3.1 договору та викладено у новій редакції Графік надання та погашення кредиту за договором, наведений в Додатку 1, а також Таблицю визначення сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, наведену в Додатку 2. 15.10.2009 року між сторонами було укладено Договір №6507С51-2 про внесення змін до кредитного договору №6507С51 від 05.07.2007 року, згідно якого були внесені зміни до підпунктів 2.2.1, 2.5.1, 3.3.1 договору та викладено у новій редакції Графік надання та погашення кредиту за договором, наведений в Додатку 1, а також Таблицю визначення сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, наведену в Додатку 2. 01.04.2010 року між сторонами було укладено Договір №6507С51-3 про внесення змін до кредитного договору №6507С51 від 05.07.2007 року, згідно якого були внесені зміни до підпункту 2.2.2 та вилучено пункт2.2.3 статті 2 договору. 15.10.2010 року між сторонами було укладено Договір №6507С51-4 про внесення змін до кредитного договору №6507С51 від 05.07.2007 року, згідно якого були внесені зміни до пункту 2.1 договору та викладено у новій редакції Графік надання та погашення кредиту за договором, наведений в Додатку 1, а також Таблицю визначення сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, наведену в Додатку 2. Крім того, у п.4 сторони домовились про те, що у разі виникнення у період з 01.10.2010 року по 30вересня 2011 року простроченої заборгованості за відсотками та платежами зі сплати основного боргу за Договором більш,ніж 30 днів даний Договір про внесення змін вважається достроково розірваним і банк розпочинає процедуру примусового стягнення заборгованості за Договором та забезпечує здійснення усіх необхідних заходів щодо примусового стягнення заборгованості за договором відповідно до нормативних документів Банку. 31.07.2013 року між сторонами було укладено Договір №6507С51-5 про внесення змін до кредитного договору №6507С51 від 05.07.2007 року, згідно якого було вилучено пункт 2.2.4 статті 2 «Кредити на проценти» договору. 26 березня 2008 року між [PERSON] та ВАТ "Державний експортно-імпортний банк України" було укладено кредитний договір №65208С11. Відповідно до умов даного договору, банк надав [PERSON] кредит в сумі 100 000 доларів США з кінцевою датою погашення 15 березня 2017 року для оплати поточних потреб. 27.01.2009 року між сторонами даного договору було укладено Договір №65208С11-1 про внесення змін до кредитного договору №65208С11 від 26.03.2008 року, згідно якого були внесені зміни до підпунктів 2.2.1, 2.5.1, 3.3.1 договору та викладено у новій редакції Графік надання та погашення кредиту за договором, наведений в Додатку 1, а також Таблицю визначення сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, наведену в Додатку 2. 15.10.2009 року між сторонами було укладено Договір №65208С11-2 про внесення змін до кредитного договору №65208С11 від 26.03.2008 року, згідно якого були внесені зміни до пункту 2.1, підпунктів 2.2.1, 2.5.1, 3.3.1 договору та викладено у новій редакції Графік надання та погашення кредиту за договором, наведений в Додатку 1, а також Таблицю визначення сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, наведену в Додатку 2. 01.04.2010 року між сторонами було укладено Договір №65208С11-3 про внесення змін до кредитного договору №65208С11 від 26.03.2008 року, згідно якого було вилучено пункт 2.2.3 статті 2 договору. 15.10.2010 року між сторонами було укладено Договір №65208С11-4 про внесення змін до кредитного договору №65208С11 від 26.03.2008 року, згідно якого були внесені зміни до пункту 2.1 договору та викладено у новій редакції Графік надання та погашення кредиту за договором, наведений в Додатку 1, а також Таблицю визначення сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, наведену в Додатку 2. Крім того, у п.4 сторони домовились про те, що у разі виникнення у період з 01.10.2010 року по 30 вересня 2011 року простроченої заборгованості за відсотками та платежами зі сплати основного боргу за Договором більш,ніж 30 днів даний Договір про внесення змін вважається достроково розірваним і банк розпочинає процедуру примусового стягнення заборгованості за Договором та забезпечує здійснення усіх необхідних заходів щодо примусового стягнення заборгованості за договором відповідно до нормативних документів Банку. 31.07.2013 року між сторонами було укладено Договір №65208С11-5 про внесення змін до кредитного договору №65208С11 від 26.03.2008 року, згідно якого було вилучено пункт 2.2.3 статті 2 «Кредити на проценти» договору. 17 вересня 2008 року між ВАТ "Державний експортно-імпортний банк України" та [PERSON] було укладено кредитний договір №65208С47. Відповідно до умов даного договору банк надав відповідачу кредит в сумі 50 000 доларів США з кінцевою датою погашення 15 вересня 2020 року. 27.01.2009 року між сторонами даного договору було укладено Договір №65208С47-1 про внесення змін до кредитного договору №65208С47 від 17.09.2008 року, згідно якого були внесені зміни до підпунктів 2.2.1, 2.5.1, 3.3.1 договору та викладено у новій редакції Графік надання та погашення кредиту за договором, наведений в Додатку 1, а також Таблицю визначення сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, наведену в Додатку 2. 15.10.2009 року між сторонами було укладено Договір №65208С47-2 про внесення змін до кредитного договору №65208С47 від 17.09.2008 року, згідно якого були внесені зміни до пункту 2.1, підпунктів 2.2.1, 2.5.1, 3.3.1 договору та викладено у новій редакції Графік надання та погашення кредиту за договором, наведений в Додатку 1, а також Таблицю визначення сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, наведену в Додатку 2. 01.04.2010 року між сторонами було укладено Договір №65208С47-3 про внесення змін до кредитного договору №65208С47 від 17.09.2008 року, згідно якого було вилучено пункт 2.2.2 статті 2 договору. 15.10.2010 року між сторонами було укладено Договір №65208С47-4 про внесення змін до кредитного договору №65208С47 від 17.09.2008 року, згідно якого були внесені зміни до пункту 2.1 договору, підпункту 2.2.1 та викладено у новій редакції Графік надання та погашення кредиту за договором, наведений в Додатку 1, а також Таблицю визначення сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, наведену в Додатку 2. Крім того, у п.5 сторони домовились про те, що у разі виникнення у період з 01.10.2010 року по 30вересня 2011 року простроченої заборгованості за відсотками та платежами зі сплати основного боргу за Договором більш,ніж 30 днів даний Договір про внесення змін вважається достроково розірваним і банк розпочинає процедуру примусового стягнення заборгованості за Договором та забезпечує здійснення усіх необхідних заходів щодо примусового стягнення заборгованості за договором відповідно до нормативних документів Банку. 31.07.2013 року між сторонами було укладено Договір №65208С47-5 про внесення змін до кредитного договору №65208С47 від 17.09.2008 року, згідно якого було вилучено пункт 2.2.3 статті 2 «Кредити на проценти» договору. Відповідно до Іпотечного договору №65208263, посвідченого 17 вересня 2008 року, в якості забезпечення своєчасного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитними договорами, [PERSON] передав АТ «Укрексімбанк» в іпотеку: земельну ділянку загальною площею 9296,0 кв.м., кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться за адресою [ADDRESS], та розміщене на ній нежитлове приміщення, цех по виготовленню меблів з складськими приміщеннями та сушильною камерою загальною площею 3733,5 кв.м. Згідно п.2.8.5. Кредитного договору №6507С51 від 05.07.2007 за виконання зобов'язань за Кредитним договором Відповідач несе повну відповідальність перед Позивачем усім належним йому майном, у т.ч. коштами, на яке може звертатися стягнення у порядку, визначеному чинним законодавством України. Відповідно до п.2.8.7. Кредитного договору №65208С11 від 26.03.2008 за виконання зобов'язань за Кредитним договором Відповідач несе повну відповідальність перед Позивачем усім належним йому майном, у т.ч. коштами, на яке може звертатися стягнення у порядку, визначеному чинним законодавством України. Пункт 2.8.7. Кредитного договору №65208С47 від 17.09.2008 визначає, що за виконання зобов'язань за Кредитним договором Відповідач несе повну відповідальність перед Позивачем усім належним йому майном, у т.ч. коштами, на яке може звертатися стягнення у порядку, визначеному чинним законодавством України. Згідно рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 29.03.2012 року у справі за позовом заступника прокурора Рівненської області в інтересах держави в особі ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №6507С51 від 05.07.2007 року, кредитним договором №65208С11 від 26.03.2008 року, кредитним договором №65208С47 від 17.09.2008 року для задоволення грошових вимог ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернуто стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку загальною площею 9296,0 кв.м., кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться за адресою [ADDRESS] та розміщене на ній нежитлове приміщення - цех по виготовленню меблів з складськими приміщеннями та сушильною камерою загальною площею 3733,5 кв.м. шляхом реалізації їх з прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» за початковою ціною 3 700 000 грн. 01 червня 2012 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Березнівського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження з примусового виконання даного рішення суду. Як вбачається із повідомлень Головного територіального управління юстиці у Рівненській області, управління ДВС Головного територіального управління юстиці у Рівненській області реалізація предмету іпотеки - земельної ділянки була неможлива у зв"язку із відсутністю нормаивного регулювання реалізації земельних ділянок під час здійснення виконавчого провадження. Із акту про реалізацію предмет іпотеки від 02.11.2016 року вбачається, що в ході виконавчого провадження предмет іпотеки було реалізовано за 2 220 000,00 грн. 09.12.2016 державним виконавцем ВПВР управління ДВС ГТУЮ у Рівненській області прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження при примусовому виконанні виконавчого листа №2-916/11 від 25.05.2012 на підставі п.5 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження, у зв'язку з реалізацією предмета іпотеки». Стягувачу було перераховано в рахунок погашення заборгованості 1 917 115,44 грн. 23 листопада 2012 року рішенням Березнівського районного суду Рівненської області було задоволено позов заступника прокурора Рівненської області в інтересах держави в особі ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами в розмірі 36 584,80 доларів США та 353 002,21 грн. пені. Відповідно до рішення апеляційного суду Рівненської області від 20.02.2013 року рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 23.11.2012 року було змінено в частині зменшення розміру стягуваної з [PERSON] пені на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» з 353 002,21 грн. до 35 000 грн. В решті рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 23.11.2012 року залишено без змін. 21 червня 2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Березнівського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаних судових рішень, яке 31.10.2013 року було прийнято до виконання державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Рівненській області. Згідно постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Рівненській області від 28.01.2015 року звернуто стягнення з заробітної плати [PERSON] в розмірі 20% із суми, що залишилась після утримання податків до погашення загального боргу в розмірі 3 204 425, 37 грн. Меморіальні ордери підтверджують часткову сплату [PERSON] грошових коштів в рахунок заборгованості за відсотками відповідно до кредитного договору №65208С47. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 47 Закону України «Про іпотеку», якщо сума одержана від реалізації предмета іпотеки, не покриває вимоги іпотекодержателя, він має право отримати решту суми з іншого майна боржника у порядку, встановленому законом. Судом встановлено, що сума, яка була одержана від реалізації предмету іпотеки у розмірі 74 964,88 доларів США, не покрила вимоги банку до боржника [PERSON] Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Із розрахунків заборгованості [PERSON] за основним боргом та процентами, довідки по рахунку [NUMBER] за 22.12.2018 року, довідки по рахунку [NUMBER] за 22.12.2018 року, довідки по рахунку [NUMBER] за 22.12.2018 року, довідки по рахунку [NUMBER] за 22.12.2018 року, довідки по рахунку [NUMBER] за 22.12.2018 року та довідки філії АТ «Укрексімбанк» у м.Рівному встановлено, що станом на 22.12.2017 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором №6507С51 від 05.07.2007 року, кредитним договором №65208С11 від 26.03.2008 року, кредитним договором №65208С47 від 17.09.2008 року в загальному розмірі становить 397 026,99 доларів США, що за офіційним курсом НБУ (станом на 22.12.2017 року офіційний курс гривні до долара США: за 100 доларів - 2785,5935 грн.) становить 11 059 588 грн. 03 коп. Розмір вказаної заборгованості стороною відповідача не оспорювався, будь-яких доказів щодо невірного обрахунку позивачем заборгованості [PERSON] стороною відповідача суду представлено не було. Стороною відповідача заявлено про застосування позовної давності щодо вимог позивача. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Стаття 257 ЦПК України визначає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно із частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. У відповідності до ст. 267 ЦК позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. У випадку встановлення судом факту спливу строків позовної давності суд зобов'язаний відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд погоджується зі стороною відповідача, що скориставшись правом про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату процентів за його користування та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання, а тому строк позовної давності щодо стягнення основого боргу та відсотків розпочався з 29.03.2012 року (дати постановлення рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 29.03.2012 року про звернення стягнення на предмет іпотеки). Однак суд не погоджується зі стороною відповідача, що позов було подано поза межами строку позовної давності, так як вважає, що має місце переривання перебігу позовної завності з огляду на наступне. Згідно частини першої статті 264 ЦК перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Аналіз вказаної правової норми дозволяє дійти до висновку, що вона пов'язує переривання позовної давності з будь-якими активними діями зобов'язаного суб'єкта (боржника), що свідчать про визнання боргу. Такий же висновок зроблений і Верховним Судом України. Зокрема, у постанові від 27 квітня 2016 року у справі № 3-269гс16 вказано, що «до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, з урахуванням конкретних обставин справи, можуть належати: визнання пред'явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій». Як вбачається із протоколів переговорів про невиконання відповідачем зобов'язань за Кредитним договором №6507С51, Кредитним договором №65208С11 та Кредитним договором №65208С47 від 17.09.2008 року, що були складені 16.09.2013 року, 20.01.2014 року, 21.03.2014 року, 03.04.2014 року, 21.10.2014 року [PERSON] визнавалось існування заборгованості за вищевказаними кредитним договорами. 22.12.2014 року між позивачем та [PERSON] були укладені Договір №6507С51-6 про внесення змін до Кредитного договору №6507С51 від 05.07.2007 року, Договір №65208011-6 про внесення змін до Кредитного договору №65208С11 від 26.03.2008 року, Договір №65208С47-6 про внесення змін до Кредитного договору №65208С47 від 17.09.2008 року. Вказанми договорами було змінено проценти за користування кредитними коштами. Відповідно до п.4 зазначених Договорів про внесення змін до кредитних договорів Сторони визначили, що умови відповідних кредитних договорів не змінені цими Договорами про внесення змін зберігають свою чинність і Сторони підтверджують свої зобов'язання за ними. 22.12.2014 року між банком та [PERSON] складений протокол переговорів про невиконання відповідачем зобов'язань за Кредитним договором №6507С51 від 05.07.2007, Кредитним договором №65208С11 від 26.03.2008 та Кредитним договором №65208С47 від 17.09.2008 року. У вказаному протоколі [PERSON] зазначив, що від своїх зобов'язань перед банком не відмовляється; планує збільшити погашення суми заборгованості по кредитних договорах. 23.10.2017 року між сторонами складений протокол переговорів про невиконання відповідачем зобов'язань за Кредитним договором №6507С51 від 05.07.2007, Кредитним договором №65208С11 від 26.03.2008 та Кредитним договором №65208С47 від 17.09.2008. У даному протоколі [PERSON] зазначив, що докладе зусиль для збільшення заробітної плати, що посприяє для більших відрахувань по боргу. Стороною відповідача не було представлено суду будь-яких доказів, які б свідчили про те, що укладення договорів про внесення змін до кредитних договорів, підписання протоколів переговорів було зійснено [PERSON] під тиском з боку посодових осіб банку. Таким чином, судом було встановлено, що після 29.03.2012 року (дати постановлення рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки) [PERSON] визнавалась заборгованість за кредитними договорами і укладення особою 22.12.2014 року Договіру №6507С51-6 про внесення змін до Кредитного договору №6507С51 від 05.07.2007 року, Договіру №65208011-6 про внесення змін до Кредитного договору №65208С11 від 26.03.2008 року, Договіру №65208С47-6 про внесення змін до Кредитного договору №65208С47 від 17.09.2008 року, якими було зменшено відсоткову ставку за користування кредитними коштами, є тими діями, які свідчать про визнання [PERSON] свого боргу. Відповідно до ч.3 ст.264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Отже, з урахуванням переривання перебігу позовної давності, позивач звернувся з позовною заявою (22.12.2017 року позовну заяву було здано до поштового відділення, що вбачається із поштового штампу, який міститься на конверті; 27.12.2017 року позовна заява надійшла до Березнівського районного суду) в межах позовної давності. Що стосується стягнення відсотків за користування кредитними коштами, що були нараховані відповідачу в період з 22.12.2014 року по 22.12.2017 року, то трирічний строк позовної давності щодо даних вимог на час звернння до суду банку із позовом не завершився. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 165 893, 37 грн., що підтверджується платіжним дорученням №121396 від 22.12.2017 року.

Outcome: approved