Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

20 березня 2015 р. до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ПАТ "Всеукраїнський Банк розвитку" до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. "23" квітня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський банк розвитку" та [PERSON] укладено Кредитний договір. №IKAPNAIG. 124045.001 Відповідно п.п 1.1-1.10 Кредитного договору, Банк надав Відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти, надалі за текстом - "Кредит", на умовах, визначених договором: Кредит надається в сумі 127260, 00грн. надається з метою придбання Позичальником автомобіля (п.1.2 Кредитного договору). Термін користування Кредитом до 22 квітня 2018 р (п. 1.3.Кредитного договору). Процентна ставка за користування кредитом: 15,50 % процентів річних (п.1.4. Кредитного договору) та зі сплатою комісії за надання кредитних ресурсів в розмірі 0,20 % щомісяця у період сплати. Нарахування комісії здійснюється до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму кредиту, що зазначена у п. 1.2. (п. 1.6.Кредитного договору). З урахуванням положень п.1.2., Позичальник доручає Банку, без додаткового узгодження, перерахувати кредитні кошти з кредитного рахунку: у сумі 127260, 00грн. на поточний рахунок Продавця № 26005170858 у АТ "Райффайзен Банк Аваль" у м. Києві, МФО 380805, ЄДРПОУ 34407142, ПП "Автоцентр Восток -Плюс". ( п.1.9.Кредитного договору). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком і Заставодавцем [PERSON] був укладений договір застави рухомого майна № ZX019500.124045.002 від 23.04.2013 року. Згідно з п. 35.4 договору застави Позичальник надав в заставу автомобіль LIFANХ60, чорного кольору, 2012 року випуску, № шасі (кузов, рама) [NUMBER]. реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності Заставодавцю та підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого ВРЕР №3 УДАІГУМВС України в Запорізькій області від 18.04.2013 Також в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором від 23 жвітна 2013 року між Позивачем , [PERSON] та [PERSON] був укладений договір поруки № РХ029031.124061.001 від 23.04.2013р., згідно якого [PERSON] зобов'язалася відповідати перед Позивачем за виконання [PERSON] зобов'язань, щодо повернення кредиту, процентів за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків, визначених кредитним договором. Згідно п.6 Договору поруки у випадку невиконання [PERSON] зобов'язання за кредитним договором, [PERSON] та [PERSON] відповідають перед позивачем як солідарні Боржники. ПАТ "Всеукраїнський Банк розвитку" повністю виконав вимоги Договору, надавши [PERSON] кредит на вказану вище суму. Відповідач зобов'язання за договором виконував не в повному обсязі, внаслідок чого станом 20.02.2015р. загальна заборгованість [PERSON] по кредитному договору. 124045.001 від 23 квітня 2013 року становить 129 419,70, а саме:поточна заборгованість по тілу кредиту - 90 595,39 грн., прострочена заборгованість по тілу кредиту - 14 025,80 грн. ,поточна заборгованість за процентами - 748,95 грн.; прострочена заборгованість за процентами - 11 837,85 грн. Вказану суму позивач просить стягнути з відповідачів солідарно. В судове засідання представник позивача не з'явився, подавши до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідачі - [PERSON], [PERSON] не з'явилися, про причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчать два рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення з поміткою про неможливість вручення поштових відправлень за закінченням терміну зберігання, які були направлені в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України за останньою відомою адресою проживання відповідача. Вказане, в силу положень абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України є підтвердженням належного повідомлення особи. На підставі вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи заяву, подану представником позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши подані докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ПАТ "Всеукраїнський Банк розвитку" до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, виходячи з наступного. Як визначено у ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов'язання. В матеріалах справи міститься копія договору № №IKAPNAIG. 124045.001 від 23.04.2013 року. Відповідно п.п 1.1-1.10 Кредитного договору, Банк надав Відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти, надалі за текстом - "Кредит", на умовах, визначених договором: Кредит надається в сумі 127260, 00грн. надається з метою придбання Позичальником автомобіля (п.1.2 Кредитного договору). Термін користування Кредитом до 22 квітня 2018 р (п. 1.3.Кредитного договору). Процентна ставка за користування кредитом: 15,50 % процентів річних (п.1.4. Кредитного договору) та зі сплатою комісії за надання кредитних ресурсів в розмірі 0,20 % щомісяця у період сплати. Нарахування комісії здійснюється до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму кредиту, що зазначена у п. 1.2. (п. 1.6.Кредитного договору). З урахуванням положень п.1.2., Позичальник доручає Банку, без додаткового узгодження, перерахувати кредитні кошти з кредитного рахунку: у сумі 127260, 00грн. на поточний рахунок Продавця № 26005170858 у АТ "Райффайзен Банк Аваль" у м. Києві, МФО 380805, ЄДРПОУ 34407142, ПП "Автоцентр Восток -Плюс". ( п.1.9.Кредитного договору). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком і Заставодавцем [PERSON] був укладений договір застави рухомого майна № ZX019500.124045.002 від 23.04.2013 року. Згідно з п. 35.4 договору застави Позичальник надав в заставу автомобіль LIFANХ60, чорного кольору, 2012 року випуску, № шасі (кузов, рама) [NUMBER]. реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності Заставодавцю та підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого ВРЕР №3 УДАІГУМВС України в Запорізькій області від 18.04.2013 Також в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором від 23 квітня 2013 року між Позивачем , [PERSON] та [PERSON] був укладений договір поруки № РХ029031.124061.001 від 23.04.2013р., згідно якого [PERSON] зобов'язалася відповідати перед Позивачем за виконання [PERSON] зобов'язань, щодо повернення кредиту, процентів за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків, визначених кредитним договором. Згідно п.6 Договору поруки у випадку невиконання [PERSON] зобов'язання за кредитним договором, [PERSON] та [PERSON] відповідають перед позивачем як солідарні Боржники. ПАТ "Всеукраїнський Банк розвитку" повністю виконав вимоги Договору, надавши [PERSON] кредит на вказану вище суму. Відповідно до п. 4.2.1 Договору, позичальник зобов'язується здійснювати своєчасне повернення кредиту, сплачувати нараховані проценти та комісії, та виконувати свої зобов'язання у повному обсязі у строки передбачені Договором Розмір заборгованості підтверджено розрахунком заборгованості станом на 20 лютого 2015 року, який не спростовано відповідачем (а.с. 3-8). Оскільки відповідач не усунув порушення умов кредитного договору, не повернув кредит та не сплатив проценти за користування ним, загальна сума заборгованості Відповідача відповідно до Розрахунку заборгованості станом на 20.02.2015р. загальна заборгованість [PERSON] по кредитному договору. 124045.001 від 23 квітня 2013 року становить 129 419,70, а саме:поточна заборгованість по тілу кредиту - 90 595,39 грн., прострочена заборгованість по тілу кредиту - 14 025,80 грн. ,поточна заборгованість за процентами - 748,95 грн.; прострочена заборгованість за процентами - 11 837,85 грн. Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконувати свій обов'язок, а кредитор -прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. В силу 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, якщо позичальник затримує повернення чергової частини позики. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Таким чином, відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконано, внаслідок чого утворилась заборгованість, а тому сума заборгованості підлягає солідарному стягненню з боржника і поручителя, отже позовні вимоги про стягнення заборгованості законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. З урахуванням системного аналізу цієї норми Закону та норми ст. 88 ЦПК України, зазначене слід розуміти так, що особи, які звільнені від сплати судового збору при поданні окремих позовів, та певні категорії осіб незалежно від категорії позову звільняються не лише від сплати судового збору за подання позову, але й від участі у розподілі судових витрат. Тому, судовий збір слід стягнути з відповідачів на користь держави.

Outcome: approved