Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Звернувшись до суду з даним позовом та уточнивши свої позовні вимоги, Приватне акціонерне товариство «Горлівськтепломережа» просить стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на свою користь заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з березня 2001 року по лютий 2003 року в сумі 250 грн. 06 коп., 3% річних у сумі 89 грн. 54 коп., інфляційні нарахування в сумі 1 грн. 05 коп., за квітень 2006 року в сумі 28 грн. 67 коп., 3% річних в сумі 6 грн. 69 коп., інфляційні нарахування в сумі 0 грн. 03 коп., за період з червня 2009 року по січень 2014 року в сумі 794 грн. 47 коп., 3% річних у сумі 99 грн. 18 коп., інфляційні нарахування в сумі 7 грн. 17 коп., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 229 грн. 40 коп. Позивач посилаючись на те, що відповідно до п.п. 3.5 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний сплачувати вартість житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Термін сплати вартості житлово-комунальних послуг встановлений п. 18 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення", затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року, щомісяця не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідачі несвоєчасно та не в повному обсязі сплачували вартість послуг з централізованого опалення, у зв'язку з чим утворилася вищевказана заборгованість. Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України ПрАТ "Горлівськтепломережа" також нарахувало відповідачам за порушення виконання грошового зобов'язання 3% річних на суму заборгованості та інфляційні нарахування. Представники позивача Мєшкова О.О. та Михайлова О.О. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що він значиться зареєстрованим у гуртожитку, що знаходиться на балансі КП "Сервіс". У 2003 році КП "Сервіс" демонтувало радіатори опалення в його кімнаті через їх непридатність. З цього часу послугами централізованого опалення він не користується. Погодився лише із заборгованістю, яка утворилася до відключення від системи централізованого опалення. Крім того, просив застосувати до позовних вимог ПрАТ "Горлівськтепломережа" позовну давність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають за наступних підстав: У судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є наймачами кімнати [ADDRESS], що знаходиться на балансі КП "Сервіс", зокрема відповідач [PERSON] з 20.03.2001 року, відповідач [PERSON] - з 03.08.2006 року. Згідно договорів про умови надання послуг з централізованого опалення № 676 від 15.10.2006 року та від 30.07.2010 року, укладених між ЗАТ "Горлівськтепломережа", як виробником теплової енергії, правонаступником якого є позивач, та комунальним підприємством «Сервіс» як виконавцем, за надані послуги Споживач сплачує вартість отриманих послуг з централізованого опалення на розрахунковий рахунок Виробника, який вказано у договорі між виконавцем та споживачем. Виробник самостійно веде облік оплати за поставлену теплову енергію, заборгованість споживачів, веде облік пільг і надання субсидій для населення. Самостійно або через виконавця виконує стягнення заборгованості наданих послуг з централізованого опалення в судовому порядку. З матеріалів справи вбачається, що на ім'я відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] відкритий особовий рахунок [NUMBER], що фактично свідчить про наявність договірних відносин між сторонами. Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають з дій осіб, які передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, які не передбачені цими актами, але по аналогії породжують цивільні права і обов'язки. У даному випадку цивільні права та обов'язки сторін виникають з відносин по фактичній поставці послуг з теплопостачання (юридичний факт), а саме: ПАТ «Горлівськтепломережа» поставляє відповідачам послугу з теплопостачання і щомісячно виставляє платіжні документи (квитанції) для оплати послуг з теплопостачання, а відповідачі, в свою чергу, мають оплачувати вартість одержаних послуг відповідно до виставлених квитанцій ПАТ «Горлівськтепломережа», чим фактично визнається наявність між сторонами цивільно-правових відносин. Згідно ст. ст. 67, 68 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами; наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, розрахунком періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунком, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідачі не сплачували вартість послуг з централізованого опалення, внаслідок чого згідно довідок про розмір заборгованості за послуги з централізованого опалення заборгованість за адресою: [ADDRESS] складає за період з березня 2001 року по лютий 2003 року 250 грн. 06 коп., за квітень 2006 року 28 грн. 67 коп., за період з червня 2009 року по квітень 2010 року 794 грн. 47 коп. При цьому враховуючи, що відповідач [PERSON] зареєстрований за вищевказаною адресою лише з серпня 2006 року, обов'язок щодо оплати вартості послуг з централізованого опалення за період з березня 2001 року по лютий 2003 року та за квітень 2006 року має нести лише відповідач [PERSON] , а за період з червня 2009 року по квітень 2010 року зобов'язання відповідачів є солідарним. Суд не приймає до уваги доводи відповідача [PERSON] з приводу того, що послугами з централізованого опалення він не користується з 2003 року, оскільки КП "Сервіс" демонтувало радіатори опалення в його кімнаті через їх непридатність, оскільки у відповідності з положеннями статті 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, проте відповідач не надав суду доказів, що відключення від системи централізованого опалення було проведено без його згоди КП «Сервіс» та з дотриманням вимог законодавства. Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється /пункти 24-25/. Порядок відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджений наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (зі змінами згідно наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства № 169 від 6 листопада 2007 року). Але відповідач не надав суду доказів, що відключення житлового приміщення було здійснено із дотриманням вищенаведеного порядку. Крім того, частиною 6 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку встановленому законом. Статтею 651 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Оскільки відповідачі не ставили питання про розірвання договіру у встановленому законом порядку, самовільно відключилися від мережі централізованого опалення, тому вони не звільняються від обов'язку проводити оплату за послуги з теплопостачання. Разом з тим, статтею 257 ЦК України встановлена загальна позовна давність тривалістю у три роки. Аналогічне положення було закріплено й у статті 71 ЦК УРСР, який діяв до 01.01.2004 року. Позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з березня 2001 року по лютий 2003 року, за квітень 2006 року, за період з червня 2009 року та фактично по квітень 2010 року. Як вбачається з матеріалів справи, позивач із даними вимогами звернувся до суду 29 травня 2013 року, що підтверджується копією ухвали суду від 3 червня 2013 року, якою ПрАТ "Горлівськтепломережа" було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу. Згідно ст. 84 ЦК УРСР, статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Відповідно до частин 3 і 4 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. А статтею 75 ЦК УРСР було передбачено, що позовна давність застосовується судом незалежно від заяви сторін. Відповідачем [PERSON] заявлено про застосування позовної давності, що є підставою для її застосування судом. За таких обставин у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed