Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду з позовом, в якому просить суд визнати виконавчий напис № 44238 від 08.09.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, таким, що не підлягає виконанню та повернути майно, а саме грошові кошти в суми 1974, 36 гривень, що належали позивачу та були стягнуті на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд». В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначено,\~наприкінці грудня місяця 2020 року, [PERSON] стало відомо, що за її місцем роботи надійшов виконавчий документ про стягнення з неї на користь невідомої їй фірми ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» невідомого боргу. Так, отримавши розрахунковий лист позивач побачила проведені з її заробітної плати відрахування у розмірі 2840,80 гривень за «виконавчим листом». Приблизно 11.01.2020 року позивач отримала лист від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельника Юрія Анатолійовича, з постановами від 10.12.2020 року про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості в розмірі 9380,54гривень, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, що становить 669 гривень та про стягнення з боржника основної винагороди, що становить 938,05 гривень. Представник позивача зазначає, що позивач дійсно,\~у 2012\~році мала\~фінансові зобов`язання\~перед ПАТ\~«Платинум Банк».\~Позивач зазначає,\~що не\~отримувала інформувань\~від Кредитора\~щодо переуступлення\~права вимоги\~на стягнення\~за договором\~кредитування.\~Також,\~жодних вимог\~щодо сплати\~простроченої заборгованості\~від ПАТ\~«Платинум Банк»\~не надходило.На думку Позивача, виконавчий напис №44238 від 08.09.2020 року, виданий приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., вчинено з порушенням норм законодавства. Ухвалою суду від 20.01.2021 року вжито заходи забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича від 08.09.2020 року за № 44238 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості. Ухвалою суду від 25.01.2021 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 23.02.2021 року витребувано у приватного\~нотаріуса Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович належним чином засвідчену копію нотаріальної справи, яка була заведена у зв`язку з вчиненням виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі № 44238 від 08.09.2020 року, в тому числі із копією відповідного виконавчого напису. Ухвалою суду від 17.03.2021 року відмовлено у прийнятті уточненої позовної заяви та повернуто її позивачу. Ухвалою суду від 21.04.2021 року витребувано з Житомирського обласного державного нотаріального архіву належним чином засвідчену копію нотаріальної справи, яка була заведена у зв`язку з вчиненням виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі № 44238 від 08.09.2020 року, в тому числі із копією відповідного виконавчого напису. Ухвалою суду від 09.06.2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності та просила позовну заяву задовольнити з підстав в ній наведених. Представник відповідача в судове засіданні не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзив не надав. Третя особа в судове засідання не з`явилась, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Суд, перевірив матеріали справи, приходить до наступного. 12 листопада 2013 року [PERSON] було підписано договір № 06754/0008XSGF про відкриття банківського ( карткового) рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту з Публічним акціонерним товариством «Платінум банк». 08 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 було вчинено виконавчий напис № 44238, яким було стягнуто з позивача на користь відповідача кошти в сумі 9380,54 грн. У виконавчому написі зазначено, що стягнення заборгованості проводиться за період з 11.08.2020 року по 17.08.2020 року. Сума заборгованості складає 8880,54 грн., в тому числі: заборгованість по кредиту 4000,00 грн.; заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом 4880,54 грн. 10 грудня 2020 року постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельника Юрія Анатолійовича було відкрито виконавче провадження ВП 63876108 щодо примусового стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості у розмірі 9380,54 грн. Згідно копії розрахункового листа за грудень 2020 року встановлено, що з позивача стягнуто 1974,36 грн. за виконавчим листом. Згідно із\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Згідно з частиною першої\~статті 1 Закону України "Про нотаріат"\~(далі Закон "Про нотаріат") нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим\~Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом "Про нотаріат"\~та іншими актами законодавства України (частина перша\~статті 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5\~та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19\~статті 34 Закону України "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена\~Глава 14 Закону України "Про нотаріат"\~та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі\~статтею 87 Закону України "Про нотаріат"\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат"\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,\~законом\~встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України "Про нотаріат"\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому\~стаття 50 Закону України "Про нотаріат"\~передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України "Про нотаріат"\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України "Про нотаріат"\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справі на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Даний правовий висновок Верховного Суду викладений у постановах від 4 березня 2015 року в справі №6-27цс15, від 11 березня 2015 року в справі №6-141цс14. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Отже, виконавчий напис вчинено відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса». Пунктом 2 вказаної вище Постанови передбачено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин подаються: оригінал кредитного договору, засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Тобто п. 2 зазначеної Постанови передбачений вичерпний перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Крім того, нотаріус лише перевіряє безспірність заборгованості по наданим документах, але не визначає та не перевіряє її розмір. Так, у інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні», прийнятого на підставі Постанови ВССУ № 2 від 07.02.2014 р., вказано, що судам слід мати на увазі, що, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не розглядає спір про право. Виконавчий напис вчиняється виключно за документально оформленими вимогами, які викладені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів тільки за наявності всіх умов, передбачених Законом № 3425-ХІІ. Безспірність вимог визначається не нотаріусом або стягувачем, а відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Отже, нотаріус лише перевіряє безспірність заборгованості згідно наданим документам для вчинення виконавчого напису. Окрім цього, як було з`ясовано при вивчені виконавчого напису, приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис на підставі кредитного договору, який не було нотаріально посвідчено, на підставі п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», яким передбачено, що до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів належить така форму договору, як кредитний договір. Вказаний пункт № 2 був ключений до Переліку Постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів". Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 р., постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету\~Міністрів\~України\~№662\~від\~26.11.2014\~року\~"Про\~внесення\~змін\~до переліку\~документів,\~за\~якими\~стягнення заборгованості\~провадиться\~у\~безспірному порядку\~на\~підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів" було визнано незаконною та нечинною постанову № 662 в частині, доповнення переліку документів, на підставі яких вчинюється виконавчий напис, оригіналу кредитного договору. Оскільки виконавчий напис, який є предметом спору у даній справі вчинено 08.09.2020 року, тобто після визнання недійсною\~постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014\~в частині, що свідчить про його вчинення\~\~без дотримання діючого на той час нормативного акту. При цьому, на сайті Верховної ради України, а саме за посиланням http://zakon.rada.gov.ua/laws/show/662-2014-п\~Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014\~\~«Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~вказано про необхідність додатково дивитись Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва\~\~\~\~№ 826/20084/14 від 20.03.2015 та додатково дивитись Постанову Київського апеляційного адміністративного суду\~\~\~\~№ 826/20084/14 від 22.02.2017. Таким чином, виконавчий напис було вчинено на підставі та в порядку нормативного акту, який було визнано незаконним та нечинним. Таким чином, існують підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а тому суд вважає за необхідне\~позов задовольнити\~і визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 44238 від 08.09.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем. Крім того, що стосується вимоги про повернення безпідставно набутих коштів, які належать [PERSON] , суд зазначає наступне. Частиною 2\~статті 77 ЦПК України\~встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Частиною 5, 6\~статті 81 ЦПК України\~докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом частини першої\~статті 1212ЦК\~України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Загальна умова частини першої\~статті 1212ЦК України звужує\~застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов`язанні підлягає поверненню інший стороні тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Тобто, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна,\~стаття 1212ЦК України\~може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Згідно відповіді наданої приватним виконавцем Ю.А. Мельником, станом на 19.10.2021 року в рамках виконавчого провадження № 63876108 стягнуто кошти у розмірі 2840,80 гривень, з яких: 1974, 36 грн.- борг за виконавчим документом ( на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», 669, 00 гривень- витрати виконавчого провадження та 197, 44- основна винагорода приватного виконавця. На підставі вищевикладеного, з матеріалів справи вбачається, що в рахунок погашення боргу за виконавчим написом з заробітної плати позивача було утримано 1974,36 грн. за виконавчим написом нотаріуса, який не підлягає виконанню. Тому, враховуючи вказане, суд вважає, що порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом стягнення на підставі\~ст. 1212 ЦК України\~з відповідача на її користь 1974,36 грн. Згідно ч.7\~ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Застосовуючи нормист.141\~ЦПК України\~і беручи до уваги, що суд позовні вимоги задовольняє, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені витрати на оплату судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1816 грн. і за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454,00 грн., а всього - 2270 грн.00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved