Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

\~ \~Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, на неповнолітню дитину, на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років посилаючись на те, що з відповідачем по справі\~ уклала шлюб 25 грудня 2015 року, від шлюбних відносин мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час сторони припинили шлюбні відносини, син [PERSON] проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку по утриманню дитини, матеріального забезпечення не надає, тому вона просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини та дружини, в твердій грошовій сумі, на утримання сина в розмірі 1000 грн., та на її утримання в розмірі 1000 грн. Позивачка в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з обставин викладених в позові, до пояснень додала, що відповідач працює неофіційно, займається ремонтами, у володінні відповідача є автомобілі "жигуль",«Форд», але на нього не зареєстровані та на даний час відповідач в якості неофоційного підробітку возить групи людей до Почаєвського монастиря. Вона перубуває в дикретній відпустці та отримує соціальну виплату на дитину, але даних коштів, на утримання її та дитини бракує. Відповідач в судовове засідання не зявився, надіслав суду заперечення а потім подав заяву в якій просить розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги винає частково в розмірі 1/6 частини від його заробітку на утримання дитини та 1/8 частини від його заробітку на утримання дружини. Також надіслав до суду заперечення в яких зазначив, що не заперчує проти стягнення аліментів, але просить суд врахувати, що рішенням Новоукраїнського районного суду від 23.12.2015 року з нього вже стягнуто аліменти а утримання доньки від першого шлюбу, Єлизавети, [INFO], в розмірі ? частини від всіх видів його заробітку (доходу), до заперечень надав копію даного рішення та свідоцтва про народження доньки Єлизавети. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, \~суд вважає, що позовні вимоги підлягають\~ частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ОЛ № 196574, виданого 30.08.2016 року Новоукраїнським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (а.с. 8). Вирішуючи питання стягнення аліментів, суд виходить із принципу рівності прав та обовязків батьків щодо своїх дітей, передбаченого ст.141 СК України, а також приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей, у відповідності до ст.3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією ГА ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 року. Установленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.51 Конституції України, ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини, ст.5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 180-184,191 СК України. Відповідно до ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789-Х11 від 27.02.1991 року), батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом. Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. У п.26 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" та п.23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України №2" наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"). Згідно з вимогами ст.ст. 60, 213, 214 ЦПК України та принципу оцінки доказів (ст.212 ЦПК України) суд перевірив доводи сторін як у підтвердження, так і в заперечення позову та факти, які підлягають встановленню, з метою з'ясування та дослідження матеріального стану, стану здоров'я сторін, відсутність інших непрацездатних членів сім'ї, його спроможності сплачувати аліменти на утримання дружини у розмірах, визначених в позовній заяві. Відповідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~\~ Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.\~ За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом встановлено, що після припинення шлюбних відносин з 01.11.2017 року син [PERSON] залишився проживати біля позивачки. Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-х річного віку, що підтверджується довідкою (а.с.9). Коштів, які позивачка отримує від держави\~ недостатньо для забезпечення достатнього рівня життя її та дитини. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. В частинах 2, 3 ст.182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Частиною 1 ст. 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Тобто спосіб стягнення аліментім визначає виключно стягувач, а не суд. Відповідно ч.ч. 2, 3 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні встановлено, що відповідач офіційно не працює, має доньку від першого шлюбу, Єлизавету, [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 23). Відповідно рішення суду, щомісячно, сплачує аліменти на її утримання в розмірі , в розмірі ? частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, що підтверджується копіями рішенням суду, виконавчого листа та довідкою Новоукраїнського РВДВС (а.с. 20-22). Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із вхідним штампом Новоукраїнського районного суду позивач звернулася до суду із позовною заявою 25 жовтня 2017 року. Таким чином, з оглядом на вищевказану норму матеріального закону, аліменти на утримання неповнолітньої дитини потрібно стягувати з відповідача, починаючи з 25 жовтня 2017 року. Позивачка на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, а тому не має змоги працевлаштуватися. Джерел доходу крім соціальних виплат не має. Коштів бракує. Статтею 84 СК України, передбачено право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. При цьому, згідно положень ч. 4 цієї статті таке право має жінка за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідач є батьком неповнолітньої дитини, яка\~ проживає разом з матір»ю - позивачкою по справі, що не спростовувалось відповідачем в ході розгляду справи, та доказів зворотнього відповідачем суду не надано. В зв'язку з наведеним, суд вважає, що вимога позивачки про стягнення аліментів на її утримання є законною та обґрунтованою. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 01.05-31.11.2017 та з 01 грудня 2017 року, прожитковий мінімум на одну особу: дитину віком до 6 років становить - 1426,1492 грн., відповідно. Суд, визначаючи розмір аліментів на утримання дітей у єдиній частці від доходу відповідача, яка буде стягуватися до досягнення дітьми повноліття, виходить з призумції фізичного здоровя відповідача та дітей, здатності відповідача до продуктивної праці і взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі, який достатній для її нормального фізичного та духовного розвитку. Враховуючи, що відповідач працює неофіційно, має не постійний та не стабільний заробіток, має на утриманні доньку Єлизавету, [INFO], сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, згідно рішення Новоукраїнського р/суду від 23.12.2005 року, та що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та обов'язку обох батьків по утриманню дитини, суд прийшов до переконання, що розмір аліментів може бути визначений щомісячно в частині заробітку відповідача на утримання дитини та справедливим розміром аліментів на утримання Враховуючи, вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований частково, в зв'язку з чим вважає, що законним та достатнім розміром стягуваних аліментів\~ з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню, як аліменти на утримання\~ дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. та аліменти на утримання дружини\~ в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. В силу вимог ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати на користь держави в розмірі 1280 грн. за позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини.

Outcome: partial