Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

Позивач ТзОВ "ФОЗЗІ-ФУД" звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором суборенди №3630-фф від 18.02.2014 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18.02.2014 року між ТзОВ "ФОЗЗІ-ФУД" та відповідачем укладено договір суборенди №3630-фф. Відповідно до умов даного договору орендар передав суборендарю частину нежилого приміщення за адресою: [ADDRESS], загальною площею 5, 80 кв.м. Відповідно до п. 2.1. договору суборенди, строк суборенди починається з дати підписання акту приймання-передачі об'єкта суборенди та закінчується 30.06.2015 року. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання та передав в суборенду частину нежитлових приміщень відповідачу за адресою та загальною площею, зазначеною в договорі. 18.02.2014 року відповідач надав власноруч написаний гарантійний лист, яким зобов'язався до 30.06.2014 сплатити гарантійний платіж в розмірі 8700,00 грн., згідно договору №3630-фф. Відповідно до п. 3.1 договору, за користування об'єктом суборенди суборендар сплачує на користь орендаря місячну орендну плату в розмірі 8700,00 грн., в тому числі ПДВ 20% та експлуатаційні платежі в розмірі 174,00 грн. Згідно укладеної додаткової угоди від 01.09.2014 року орендна плата зменшена та складає 4930,00 грн., в тому числі ПДВ 20% та експлуатаційні платежі у сумі- 203,00 грн., що разом становить- 5133,00 грн., в тому числі ПДВ 20%. П.п. 1.1 та 3.3 договору передбачено, що відповідач зобов'язаний сплачувати суборендну ставку та експлуатаційні платежі авансом, двома окремими платежами, не пізніше п'ятого числа поточного місяця за наступний місяць. Проте відповідач неодноразово порушував умови договору, не здійснюючи оплати за користування об'єктом суборенди, внаслідок чого утворилася заборгованість. 21.02.2017 позивачем було направлено вимогу щодо сплати боргу та підписання акту звірки взаєморозрахунків, який додавався в двох примірниках до вимоги, але відповіді та підписаний акт не отримано. Станом на 01.06.2017 борг відповідача перед позивачем становить 13956,81 грн., що складається з: 10067,00 грн- суми основного боргу, 1390,07 грн- пені, 493,00 грн.- суми штрафу (10%), 1530,15 грн.- інфляційної складової боргу та 476,59 грн.- 3% річних. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по Договору суборенди №3630-фф від 18.02.2014 року в розмірі 13956,81 грн. та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи за відстуності представника, проти ухвалення заочного рішення також не заперечив. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про проведення заочного розгляду справи та задоволення позовних вимог в повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.02.2014 року між ТзОВ "ФОЗЗІ-ФУД" та відповідачем укладено договір суборенди №3630-фф. Відповідно до умов даного договору орендар передав суборендарю частину нежилого приміщення за адресою: [ADDRESS], загальною площею 5, 80 кв.м. Відповідно до п. 2.1. договору суборенди, строк суборенди починається з дати підписання акту приймання-передачі об'єкта суборенди та закінчується 30.06.2015 року. Відповідно до п. 3.1 договору, за користування об'єктом суборенди суборендар сплачує на користь орендаря місячну орендну плату в розмірі 8700,00 грн., в тому числі ПДВ 20% та експлуатаційні платежі в розмірі 174,00 грн. 18.02.2014 року відповідач надав власноруч написаний гарантійний лист, яким зобов'язався до 30.06.2014 сплатити гарантійний платіж в розмірі 8700,00 грн., згідно договору №3630-фф. Згідно укладеної додаткової угоди від 01.09.2014 року орендна плата зменшена та складає 4930,00 грн., в тому числі ПДВ 20% та експлуатаційні платежі у сумі- 203,00 грн., що разом становить- 5133,00 грн., в тому числі ПДВ 20%. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання та передав в суборенду частину нежитлових приміщень відповідачу за адресою та загальною площею, зазначеною в договорі. Проте відповідач неодноразово порушував умови договору, не здійснюючи оплати за користування об'єктом суборенди, внаслідок чого утворилася заборгованість. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України встановлює, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. 21.02.2017 позивачем було направлено вимогу щодо сплати боргу та підписання акту звірки взаєморозрахунків, який додавався в двох примірниках до вимоги, але відповіді та підписаний акт не отримано. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Відповідно до п. 7.2 договору, якщо орендарем будуть виявлені випадки порушення умов і правил цього договору, він має право стягнути із суборендаря штраф у розмірі 10% місячної плати за суборенду. ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та п. 7.1 договору суборенди, перебачено, що у випадку несвоєчасного перерахування суборендарем сум, орендар має право стягнути з суборендаря пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення. Зігдно п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Станом на 01.06.2017 борг відповідача перед позивачем становить 13956,81 грн., що складається з: 10067,00 грн- суми основного боргу, 1390,07 грн- пені, 493,00 грн.- суми штрафу (10%), 1530,15 грн.- інфляційної складової боргу та 476,59 грн.- 3% річних. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути 1600 грн. судового збору. На підставі ст.ст. 526, 530, 533, 610, 611, 625 ЦК України,

Outcome: approved