Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] 29.08.2016 року звернувся до Березанського районного суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на майно та звільнення майна з-під арешту, мотивуючи вимоги тим, що 24.04.2010 року він придбав у відповідача належний на підставі свідоцтва про реєстрацію [NUMBER], виданого Нечаянським МРЕВ 15.08.2006р. транспортний засіб марки "КАМАЗ" модель 5511, 1989 року випуску, колір - червоний, шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER] - вантажний самоскид-с, реєстраційний номер [NUMBER]. На підтвердження угоди відповідач надав розписку від 24.04.2010р. про отримання грошових коштів у сумі 7000,00 дол. США за проданий транспортний засіб та 07.05.2010р. він надав відповідачу посвідчену приватним нотаріусом Березанського районного нотаріального округу довіреність на керування, експлуатацію та розпорядження вказаним автомобілем. 18.08.2016р. на підставі арешту, накладеного Березанським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області на майно відповідача, який є стороною (боржником) у виконавчому провадженні, транспортний засіб було затримано співробітниками Управління патрульної поліції у м. Миколаєві та направлено на спеціальний майданчик до с. Красне, Березанського району. Посилаючись на ст.ст.316,317,328,392 ЦК України та те, що він є повноправним власником транспортного засобу "КАМАЗ" та безперешкодно користувався ним, відповідач не оспорював зазначений факт, але Березанським районним відділом державної виконавчої служби його право власності на автомобіль не визнається, позивач просить визнати за ним право власності на зазначений транспортний засіб та зобов'язати Березанський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області зняти арешт з транспортного засобу. Ухвалою суду від 19.10.2016р. до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача залучено Управління Пенсійного фонду України в Березанському районі Миколаївської області, Березанське відділення Очаківської ОДПІГУ ДФС у Миколаївській області, ТОВ "ОТП Факторинг" та ПАТ КБ "ПриватБанк". В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов визнав у повному обсязі та пояснив, що 24.04.2010р. він продав позивачу належний йому автомобіль "КАМАЗ". Про те, що транспортний засіб арештовано, він дізнався від працівників виконавчої служби, які надіслали йому повідомлення про арешт, але позивачу він про це не повідомив. Проти переоформлення транспортного засобу на ім'я позивача не заперечує. Представник 3 особи - ПАТ КБ "ПриватБанк" надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність та письмові заперечення на позовну заяву, в якому, посилаючись на глави 17,53 ЦК України, Порядок здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2009р. №1200 та Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, затверджений постановою КМ України від 07.09.1998р. №1388 зазначив, що продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачене відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). Довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами, отже видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала. Оскільки у даній справі договір купівлі-продажу спірного автомобіля не укладався, автомобіль не знятий з обліку в уповноваженому органі МВС та зареєстрований за [PERSON], відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про визнання права власності на автомобіль на підставі ст.392 ЦК України та просив відмовити у задоволенні позову (а.с.67-68). Представники 3-х осіб: Березанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Управління Пенсійного фонду України в Березанському районі Миколаївської області, Березанське відділення Очаківського ОДПІГУ ДФС у Миколаївській областів судове засідання 27.07.2017р. не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутність. Раніше в судових засіданнях вирішення позову поклали на розсуд суду. Також суду пояснили, що ними пред'явлено до примусового виконання виконавчі листи про стягнення з [PERSON] заборгованості на їх користь. Представник 3-ої особи - ТОВ "ОТП Факторинг" в судове засідання не з'явився та не повідомив причину своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача, його представника та відповідача, представників третіх осіб, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступного. З матеріалів справи вбачається, що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] автомобіль марки "КАМАЗ", модель 5511, 1989 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER] - вантажний самоскид-с, виданого Нечаянським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС в Миколаївській області 15.08.2006р., належить відповідачу [PERSON] (а.с.7). 07.05.2010р. [PERSON] видав [PERSON] довіреність на експлуатацію, розпорядження та керування належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого 15.08.2006 року Нечаянським МРЕВ автотранспортним засобом "КАМАЗ", модель 5511, 1989 року випуску, колір червоний, шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER] - вантажний самоскид-с, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований Нечаянським МРЕВ УДАІ в Миколаївській області 15.08.2006р. (а.с.8). Зазначена довіреність посвідчена 07.05.2010р. приватним нотаріусом Мартинюк О.Б. (а.с.9). Розпискою [PERSON] підтверджено, що 24.04.2010р. він отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 7000 дол. США за проданий автомобіль "КАМАЗ" (а.с.11). З протоколу огляду затриманого транспорту, що передається на тимчасове зберігання, від 18.08.2016р. вбачається, що автомобіль затримано на підставі постанови ДВС (а.с.10). З оглянутого в судовому засіданні зведеного виконавчого провадження №38434751 вбачається, що на примусовому виконанні у Березанському ВДВС ГТУЮ у Миколаївській області знаходяться виконавчі листи з примусового виконання виконавчих листі, виданих Миколаївським окружним адміністративним судом, Березанським відділенням Очаківської ОДПІ та Березанським районним судом Миколаївської області про стягнення з відповідача [PERSON] боргів, в т.ч. на користь УПФУ у Березанському районі, Державного бюджету, ТОВ "ОТП Факторинг" та ПАТ КБ "Приватбанк". Частиною 1 ст.334 ЦК України встановлено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Торгівля транспортними засобами здійснюється відповідно до Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1200 від 11.11.2009 року, яким визначено механізм провадження торговельної діяльності у сфері оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, в т.ч. які перебували в користуванні і були зареєстровані в Державтоінспекції, згідно якого транспортний засіб, який не був зареєстрований або знятий з обліку в Державтоінспекції на комісію для реалізації не приймається. Діючими в Україні Правилами державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок (далі-Правила), затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 7 вересня 1998 року, встановлено єдину на території України процедуру державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів (п.1. Правил), яка передбачає особливий порядок відчуження транспортних засобів, визначений цими Правилами, і які є обов'язковими для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх (п.2. Правил). Таким чином, норми зазначених Правил підлягають обов'язковому застосуванню до правовідносин, пов'язаних з відчуженням транспортних засобів, зокрема, купівлі-продажу транспортних засобів. Так, Пунктами 7, 8 Правил (в редакції, чинній на момент передачі у володіння та користування позивачу спірного автомобіля), передбачено, що власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи або їх представники (далі-власники) зобов'язані зареєструвати їх протягом 10 діб після придбання або митного оформлення, чи тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі заяви власника, поданої особисто, і документів, що посвідчують його особу, правомірність придбання транспортного засобу, оцінку його вартості; правомірність придбання транспортних засобів, вузлів і агрегатів, які мають ідентифікаційні номери, підтверджується документами, скріпленими підписом відповідної посадової особи і печаткою, виданими суб'єктами підприємницької діяльності, які реалізують транспортні засоби та видають довідки-рахунки, митними органами, судами, нотаріусами, органами соціального захисту населення, підприємствами - виробниками транспортних засобів та підрозділами ДАІ, а також угодами, укладеними на товарних біржах. Відповідно до абз.11. п.8. зазначених Правил перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ. Згідно абз.12. п.8. Правил реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків, а також внесення в установленому порядку платежів за огляд транспортних засобів, реєстрацію, перереєстрацію та зняття їх з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків. Пунктом 43 Правил передбачено: якщо транспортний засіб знімається з обліку у зв'язку з його відчуженням, у свідоцтві про реєстрацію (технічному паспорті) робиться відмітка про зняття з обліку транспортного засобу для реалізації в межах України. Згідно з п. 41 Правил зняття з обліку транспортних засобів здійснюється після їх огляду в підрозділі ДАІ на підставі заяви власника з поданням документа, що посвідчує його особу. Отже, до вчинення зазначених дій продавець транспортного засобу не вправі його відчужувати, а покупець набути право власності на транспортний засіб, що є предметом договору купівлі - продажу. Разом з тим, судом встановлено, що власником спірного автомобіля в органах ДАІ зареєстрований [PERSON] (а.с.7), і вказаний транспортний засіб, в порушення вимог абз.11. п.8. Правил, відповідачем з обліку не знімався, а відтак, і не ставився на облік позивачем. В зв'язку з цим, суд вважає, що відповідач порушив свої зобов'язання, які він мав виконати відповідно до укладеного ним з позивачем усного договору в частині обов'язку відповідача передати у власність позивача автомобіль, що є предметом договору купівлі-продажу, оскільки згідно вимог закону така передача можлива лише після зняття зазначеного транспортного засобу з обліку у встановленому порядку, чого відповідач не зробив. Фактична передача транспортного засобу у володіння позивача на підставі виданої відповідачем довіреності від 07.05.2010 року (а.с.8), що має місце у даній справі, не має наслідком набуття позивачем права власності на спірний автомобіль, оскільки видача довіреності відповідачем не створює для позивача будь-яких інших прав та обов'язків, крім тих, що виникають з правовідношення представництва відповідно до Глави 17 Розділу ІV Цивільного кодексу України. Згідно зі ст.ст.237,238,244,245 ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами, ґрунтується на договорі та визначає правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Довіреність не є правовим оформленням переходу права власності. Таким чином, суд дійшов до висновку, що позивач у встановленому порядку не набув права власності на спірний автомобіль, оскільки сторони у справі не виконали наведених вище вимог, встановлених діючими в Україні Правилами, яких необхідно дотримуватися при відчуженні транспортного засобу. Враховуючи, що відповідач не здійснив всі передбачені законом дії, які мають бути вчинені у зв'язку з відчуженням транспортного засобу, і тим самим не виконав свої зобов'язання стосовно передачі у власність позивача предмета купівлі-продажу у встановленому законом порядку, а позивач не здійснив державну реєстрацію спірного транспортного засобу у встановлений законом строк, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог про визнання права власності на спірний автомобіль позивачу слід відмовити, а також й відмовити у задоволенні позовних вимог про виключення автомобіля з акта опису та зняття накладеного на автомобіль арешту, оскільки ця частина позовних вимог є похідною від вимог про визнання права власності на автомобіль, які за висновком суду задоволенню не підлягають. В ході судового розгляду, вирішуючи питання стосовно можливості прийняття визнання відповідачем [PERSON] позову, суд,

Outcome: dismissed