Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом про визнання права власності у порядку спадкування після смерті [INFO] її чоловіка [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , власником якої був її чоловік [PERSON] , оскільки згідно інформаційної довідки Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 14.11.2018р. квартира [ADDRESS] на праві власності не зареєстрована. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину після померлого [INFO] [PERSON] , немає. Тому позивач вимушена звернутися до суду за захистом свого спадкового майна. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 28.03.2019р. відкрито провадження у справі, яке прийнято розглядати за правилами загального позовного провадження. Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, направив до суду відзив, в якому просить суд на підставі поданих стороною доказів прийняти рішення згідно чинного законодавства та слухати справу у відсутність представника Київської міської ради. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баландіна Тетяна Миколаївна в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, направила до суду лист з проханням слухати справу у її відсутність. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, направила до суду лист з проханням слухати справу у її відсутність. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, направила до суду лист з проханням слухати справу у її відсутність. Представник третьої особи Житлово-будівельного кооперативу "Авіатор-15" у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Ознайомившись із наданими доказами, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 05.05.1984р. був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвище після одруження [PERSON] . Згідно свідоцтв про народження від шлюбу народилися діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] 28.06.1990р. виконавчим комітетом Київської міської ради народних депутатів [PERSON] видано ордер на квартиру [ADDRESS] на сім`ю з чотирьох осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Згідно довідки Житлово-будівельний кооператив "Авіатор-15" від 10.09.2018р. [PERSON] був членом ЖБК "Авіатор-15" та власником кооперативної квартири [ADDRESS] до дня смерті. Сума пайового внеску за квартиру в розмірі 14 362 руб.64 коп. сплачена 04.03.1992р. у повному обсязі, що складає суму паєнакопичення. Згідно Витягу з Реєстру територіальної громади міста Києва від 23.10.2018р. в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , дата реєстрації 10.07.1990р., [PERSON] , дата реєстрації 10.07.1990р., [PERSON] , дата реєстрації 10.07.1990р., [PERSON] , дата реєстрації 30.01.2017р., дата зняття з реєстрації 29.08.2018р. 24.10.2018р. позивач [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини. 24.10.2018р. [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу з заявою про відмову від прийняття спадщини, що залишилася після смерті її батька [PERSON] . 04.09.2018р. в посольстві України в Об`єднаних Арабських Еміратах була засвідчена заява [PERSON] про відмову від належній їй частки спадщини за законом, що належить їй після смерті її батька [PERSON] , на користь свої матері [PERSON] . Згідно інформаційної довідки Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 14.11.2018р. квартира [ADDRESS] на праві власності не зареєстрована. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради від 26.02.2019р. відмовлено [PERSON] у проведенні державної реєстрації права власності квартири [ADDRESS] у зв`язку з невідповідністю поданих позивачем документів. 01.03.2019р. позивач [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баландіною Т.М. від 01.03.2019р. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , власником якої був її чоловік [PERSON] , оскільки згідно інформаційної довідки Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 14.11.2018р. квартира [ADDRESS] на праві власності не зареєстрована. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (поточна редакція) речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону. Згідно ч. 3 ст. 5 ЦК України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно ч. 2 ст. 7 Закону СРСР від 06.03.1990 року «Про власність» (зараз втратив чинність), член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває право власності на це майно. Аналогічне положення містила ч. 1 ст. 15 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 року (втратив чинність), відповідно до якої, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Абзацом 2 ч. 2 ст. 19-1 Закону України «Про кооперацію» встановлено, що у разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону. Згідно ч. 3 ст. 384 ЦК України, у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Розділ VII «Прикінцеві положення» СК України передбачає, що цей Кодекс набирає чинності одночасно з набранням чинностіЦивільним кодексом України, тобто з 31.01.2004 року. Отже, у зв`язку з тим, що майно було придбане до 2004 року, а закон не має зворотної дії та не поширюється на правовідносини, які виникли до набрання чинності СК України 01.01.2004 року, то при вирішенні спору слід керуватися КпШС України. Умовами ст.22 Кодексу про шлюб та сім'ю України визначено, що майно нажите подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю. Кожний із подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. За правилами ст.ст. 22, 28, 29 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю, частки якого між подружжям визнаються рівними. Отже, згідно Кодексу про шлюб та сім'ю УРСРта Закону України «Про кооперацію», Закону України «Про власність», які діяли на час виплати пайового внеску, згідно ч. 3 ст. 384 ЦК України [PERSON] та [PERSON] набули права власності на квартиру [ADDRESS] , однак не здійснили державну реєстрацію свого права власності на неї згідно ст. 182 ЦК України чи то згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, та відповідно не отримали свідоцтво про право власності на цю квартиру. Зазначене також підтверджується Інформаційною довідкою виданою КМ БТІ від 14.11.2018 року за № КВ-2018 № 42111 та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна від 20.09.2019 року. Так, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 1/ 2 частки квартири [ADDRESS] , оскільки інша 1/ 2 частка цієї квартири в силу Закону належить його дружині [PERSON] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини)від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, позивач в строки визначені ч. 1 ст. 1270 ЦК України звернулася до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Як встановлено з копії матеріалів спадкової справи [PERSON] заповітів не складав. Треті особи [PERSON] , [PERSON] , в порядку визначеному ч. 2 ст. 1274 ЦК України до нотаріальної контори подали заяви про відмову від належного їм спадкового майна після смерті [PERSON] Таким чином позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого чоловіка. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини)від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. За ч. 2 ст. 1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, Згідно 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Ч. 3 ст. 1296 ЦК України передбачає, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця право на спадщину. Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається така квартира. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Виходячи з того, що спірне майно було набуте спадкодавцем та [PERSON] в рівних частках на законних підставах, а відтак право на спадкування цього майна не може бути обмежене відсутністю реєстрації права власності на таке майно. Отже, з огляду на викладене, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме про визнання за [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , право власності у порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] на 1/2 частку квартири [ADDRESS] . Тоді як, у задоволенні позовних вимог в частині іншої 1/2 частки квартири [ADDRESS] , позивачці [PERSON] слід відмовити, оскільки така частка власності в силу Закону і так їй належить, а тому така не може бути успадкована після смерті [PERSON] .

Outcome: partial