Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

У квітні 2015 року позивач публічне акціонерне товариство "Легбанк" (далі - ПАТ "Легбанк") звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між ТОВ "Техком" та АКБ "Легбанк" , правонаступником якого є ПАТ "Легбанк", укладено кредитний договір від 26.03.2008 року №04-18-08 КЮ, відповідно до умов якого позивачем надано ТОВ "Техком" кредит у вигляді відновлювальної відкличної кредитної лінії у сумі 600000,00 грн. з 26.03.2008 року до 25.03.2009 року. Процентна ставка за користування кредитом становить 19% річних. Погашення кредиту повинно було здійснюватись згідно графіка зниження ліміту заборгованості на останні два місяці користування кредитними коштами. Відповідно до п.2.1. кредитного договору виконання позичальником зобов'язань за цим договором забезпечується іпотекою квартири, що належить майновим поручителям, а також всім належним позичальнику майном та коштами, на яке може бути звернено стягнення в порядку, встановленому чинним законодавством України. На виконання умов п.2.1. кредитного договору між ПАТ "Легбанк" та [PERSON] було укладено договір іпотеки від 20.03.2013 року за реєстровим №859, згідно умов якого іпотекою забезпечується виконання зобов'язань ТОВ "Техком", що випливають з кредитного договору №04-18-08 КЮ від 26.03.2008 року та всіх додаткових угод до нього, згідно з якими іпотекодержатель надає позичальнику кредит на суму 19590000,00 грн. з терміном повернення 30.04.2013 року, а позичальник зобов'язується в розмірі, на умовах та в строки, визначені в кредитному договорі, повернути іпотекодержателю кредит, сплатити відсотки за користування кредитом, плату за розрахункове обслуговування, а також сплатити штрафи та пені передбачені умовами кредитного договору. 27.02.2015 року між ПАТ "Легбанк" та [PERSON] було укладено договір про розірвання договору іпотеки, посвідченого Войтовським В.С., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 20.03.2013 року за реєстровим №859. Згідно п.1 договору про розірвання договору іпотеки сторони домовилися, що не зважаючи на інші положення договору іпотеки, посвідченого Войтовським В.С., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 20.03.2013 року за реєстровим №859, іпотекодавець у термін до 18:00 години 10.03.2015 року здійснить погашення частини заборгованості боржника за кредитним договором №04-18-08 КЮ від 26.03.2008 року, укладеним між боржником та іпотекодержателем, у розмірі 4134000,00 грн., що відповідає ринковій вартості предмета іпотеки. Як стверджував позивач, відповідач не погасила частину заборгованості за кредитним договором №04-18-08 КЮ від 26.03.2008 року, укладеним між боржником та іпотекодержателем, у розмірі 4134000,00 грн. згідно умов договору про розірвання договору іпотеки, а тому станом на 20.04.2015 року загальний розмір заборгованості [PERSON] становить 4134000,00 грн. З цих підстав ПАТ "Легбанк" просило стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 4134000,00 грн. та судовий збір. До початку розгляду справи по суті представник позивача подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 5175490,33 грн., що складається з заборгованості за договором про розірвання договору іпотеки у розмірі 4134000,00 грн., трьох процентів річних за прострочення виконання зобов'язання у сумі 38395,23 грн., втрат від інфляції у сумі 1003095,10 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, позивач про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача подав заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності до суду не подавалось. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ "Техком" та АКБ "Легбанк" , правонаступником якого є ПАТ "Легбанк", укладено кредитний договір від 26.03.2008 року №04-18-08 КЮ, відповідно до умов якого позивачем надано ТОВ "Техком" кредит у вигляді відновлювальної відкличної кредитної лінії у сумі 600000,00 грн. з 26.03.2008 року до 25.03.2009 року. Процентна ставка за користування кредитом становить 19% річних. Погашення кредиту повинно було здійснюватись згідно графіка зниження ліміту заборгованості на останні два місяці користування кредитними коштами (а.с.4-8). Відповідно до п.2.1. кредитного договору виконання позичальником зобов'язань за цим договором забезпечується іпотекою квартири, що належить майновим поручителям, а також всім належним позичальнику майном та коштами, на яке може бути звернено стягнення в порядку, встановленому чинним законодавством України. На виконання умов п.2.1. кредитного договору між ПАТ "Легбанк" та [PERSON] було укладено договір іпотеки від 20.03.2013 року за реєстровим №859, згідно умов якого іпотекою забезпечується виконання зобов'язань ТОВ "Техком", що випливають з кредитного договору №04-18-08 КЮ від 26.03.2008 року та всіх додаткових угод до нього, згідно з якими іпотекодержатель надає позичальнику кредит на суму 19590000,00 грн. з терміном повернення 30.04.2013 року, а позичальник зобов'язується в розмірі, на умовах та в строки, визначені в кредитному договорі, повернути іпотекодержателю кредит, сплатити відсотки за користування кредитом, плату за розрахункове обслуговування, а також сплатити штрафи та пені передбачені умовами кредитного договору (а.с.9-16). 27.02.2015 року між ПАТ "Легбанк" та [PERSON] було укладено договір про розірвання договору іпотеки, посвідченого Войтовським В.С., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 20.03.2013 року за реєстровим №859 (а.с.21-22). Згідно п.1 договору про розірвання договору іпотеки сторони домовилися, що не зважаючи на інші положення договору іпотеки, посвідченого Войтовським В.С., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 20.03.2013 року за реєстровим №859, іпотекодавець у термін до 18:00 години 10.03.2015 року здійснить погашення частини заборгованості боржника за кредитним договором №04-18-08 КЮ від 26.03.2008 року, укладеним між боржником та іпотекодержателем, у розмірі 4134000,00 грн., що відповідає ринковій вартості предмета іпотеки. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається з договору про розірвання договору іпотеки, строк виконання зобов'язання [PERSON] настав о 18:00 год. 10.03.2015 року. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Таким чином, відповідно до вимог ст.610 ЦК України має місце порушення умов зобов'язання шляхом його невиконання. Згідно вимог ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не прриступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений догвоором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягнути з [PERSON] було на користь ПАТ "Легбанк" заборгованість за договором про розірвання договору іпотеки, посвідченого Войтовським В.С., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 20.03.2013 року за реєстровим №859, від 27.02.2015 року у сумі 4134000,00 грн., три проценти річних за прострочення виконання зобов'язання у розмірі 38395,23 грн. ((4134000,00 грн. х 3%/100/365 днів х 113), втрати від інфляції у сумі 1003095,10 грн. ((4134000,00 грн. х 110,8/100 - 4134000,00 грн.) х 22/31) + ((4134000,00 грн. х 114/100 - 4134000,00 грн.) х 30/30) + ((4134000,00 грн. х 102,2/100 - 4134000,00 грн.) х 31/31) + ((4134000,00 грн. х 100,4/100 - 4134000,00 грн.) х 30/30)), а всього - 5175490,33 грн. У відповідності до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідача судовий збір у розмірі 3654,00 грн. в дохід держави. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст.ст.15, 16, 526, 530, 533, 536, 549-552, 553-554, 610, 625, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, та,

Outcome: approved