Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

Позивач ТОВ "Кредекс Фінанс" звернулось до суду з позовом, в якому просило визнати відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] , шляхом зняття їх з реєстрації за місцем проживання у зазначеній квартирі, мотивуючи тим, що товариство є власником спірної квартири, в якій зареєстровані відповідачі. Оскільки ТОВ "Кредекс Фінанс" є власником квартири, має право на володіння, користування та розпорядження належним йому майном на власний розсуд, реєстрація відповідачів за місцем проживання у вказаній квартирі порушує його право власності, оскільки перешкоджає вільно розпоряджатись нею. Крім того, просив стягнути на свою користь судові витрати. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 02 жовтня 2017 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 02 жовтня 2017 року до участі у розгляді справи в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог залучено Орган опіки та піклування Корабельної у м. Херсоні ради. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі у судове засідання повторно не з`явились про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином через, причини не явки суду не відомі. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. 07 листопада 2006 року між ВАТ "Кредобанк" та [PERSON] укладено договір іпотеки №А080008, за умовами якого вказаний договір іпотеки забезпечує виконання зобов`язань іпотекодавця та іпотекодержателя за кредитним договором №А080008 від 07.11.2006 року. Предметом іпотеки є нерухоме майно: двокімнатна квартира під номером [ADDRESS] , яка належить іпотекодавцю на праві власності. На строк дії вказаного договору предмет іпот еки залишається у володінні та користуванні іпотекодавця. 07 квітня 2011 року між ПАТ "Кредобанк" (яке є правонаступником всіх прав та обов`язків ВАТ "Кредобанк" та ТОВ "Кредекс Фінанс" укладено договір відступлення права вимоги, за умовами якого ТОВ "Кредекс Фінанс" набуло право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки\~ №А080008 від 07.11.2006 року. Квартира [ADDRESS] належить на праві власності ТОВ "Кредекс Фінанс", що підтверджено інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №92958188 від 26.07.2017 р. Відповідно до довідки №32 від 07.06.2017 року виданої ОСББ "Лугова 33", за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до ч. З ст. 47 Конституції України позбавити громадянина житла можна лише на підставі закону за рішенням суду. Згідно з ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. У ч. 1 ст. 321 ЦК України вказано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Статтею 156 ЖК України, передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Право користуватися чужим майном регламентується ст. 405 ЦК України, відповідно до якої право на користування житлом відповідно до закону мають лише члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є, із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 05 листопада 2014 року № 6-158цс14, яка згідно ст.360-7 ЦПК України є обов`язковою для суддів. Згідно п. 33 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справи «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Позивачу належить право приватної власності на вказану квартиру. Порядок користування квартирою з відповідачами не визначався, відповідачі договору найму щодо користування жилим приміщенням не укладали та не звертались до позивача з заявами про укладення договору найму житлового приміщення. Вище наведене вказує на те, що відповідачі втратили право користування вказаним будинком. Реєстрація відповідачів у будинку,\~ чинить позивачу перешкоди у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.\~ Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про іпотеку», Правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним. Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.\~ Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, реєстрація - це внесення\~ відомостей про місце проживання або місце перебування із зазначенням\~ адреси\~ одного\~ житла особи чи адреси спеціалізованої соціальної\~\~ установи,\~\~ закладу\~\~ соціального\~ обслуговування\~ та соціального\~ захисту, військової частини до визначених цим Законом документів\~\~ та\~\~ до\~ реєстраційного\~ обліку\~ центрального\~ органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері реєстрації фізичних осіб (далі - орган реєстрації). Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Згідно зі ст. 6 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання Статтею 7 цього ж Закону встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється в день звернення на підставі заяви особи або її законного представника; судового\~ рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права\~ власності\~ на житлове\~ приміщення\~ або\~ права користування житловим\~ приміщенням,\~ про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта\~ або\~ паспортного\~ документа,\~ що\~ надійшов з органу державної реєстрації\~ актів\~ цивільного\~ стану, або документа про смерть,\~\~ виданого\~ компетентним\~\~ органом\~\~ іноземної\~\~ держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав\~ для\~ перебування\~ на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав\~\~\~ для\~\~\~ проживання\~\~\~ або перебування\~\~ особи\~\~ у спеціалізованій\~\~\~ соціальній\~\~\~ установі,\~\~ закладі\~ соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Таким чином, виходячи зі змісту зазначених норм закону, прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням відповідно є підставою для зняття цієї особи з реєстрації, тому відповідач додатковому визнанню таким, що підлягає зняттю з реєстраційного обліку не підлягає, тому в задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача 1600 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору по 266,66 грн. з кожного. На\~ підставі викладеного,

Outcome: partial