Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

08.11.2018 Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго», в інтересах виробничої одиниці обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» «Краснолиманська тепломережа», звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надану теплову енергію за період з 01.10.2015 року по 01.05.2018 року в сумі 13114,42 грн. та судових витрат в розмірі 1762,00 грн., обґрунтувавши позовні вимоги наступним. Між позивачем та відповідачем було укладено договір №65 від 01.10.2012 року про постачання теплової енергії (далі - Договір) до нежитлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 16,1 м кв., власником якого є відповідач, зі строком дії до 01.10.2015 року. Згідно Договору позивач в період опалювального сезону бере на себе зобов`язання постачати відповідачу теплову енергію в потрібних йому обсягах, а відповідач зобов`язується оплачувати її за встановленими тарифами у терміни, що передбачені Договором. Після спливу строку дії Договору позивачем на адресу відповідача направлялася Додаткова угода про продовження строку дії Договору до 01.10.2018 року, однак останній безпідставно ухиляється від її підписання, своєчасно та належним чином не сплачує за фактично спожиту теплову енергію, в період з 01.10.2015 року по 01.05.2018 року йому направлено 21 рахунок на оплату наданої теплової енергії, відповідач не оплатив жодного з них, у зв`язку з чим утворилась заборгованість на загальну суму 13114,42 грн., яку позивач просить стягнути в судовому порядку(а.с.4-8, том1). Ухвалою суду від 29.11.2018 відкрито провадження у справі(а.с. 134-135, том1). Заочним рішенням суду від 15.02.2019 позовні вимоги задоволені в повному обсязі(а.с.192-199, том1). 11.10.2019 до суду надійшла заява відповідача про скасування заочного рішення та поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення(а.с.209-213,том1). Заперечуючи проти позову [PERSON] в заяві про перегляд заочного рішення посилався на те, що є власником квартири [ADDRESS] . 01.10.2012 між ним та Обласним комунальним підприємством «Донецьктеплокомуненерго», в особі виробничої одиниці «Краснолиманська тепломережа» був укладений договір №65 про теплопостачання. Вважає, що заборгованість за надану теплову енергію за період з 01.10.2015 по 08.11.2018 у розмірі 13 114,42 грн. нарахована безпідставно, оскільки у 2011 році теплопостачання у квартиру було відключено. Згідно з актом від 24.09.2014, який був складений співробітниками КП «КСЄЗ» в квартирі [ADDRESS] , радіатор опалення відключений, труба закільцьована та заізольова. З цього часу він послугами центрального опалення не користується. Ухвалою суду від 05.11.2019 поновлений пропущений строк на подання заяви про перегляд судового рішення(а.с.236-237, том1). Ухвалою суду від 21.11.2019 заочне рішення від 15.02.2019 скасоване(а.с.8-10, том2). Позивач Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго», в особі виробничої одиниці «Лимантепломережа», який належним чином повідомлений про дату час місце розгляду справи, представника в судове засідання не направив. Від уповноваженої особи позивача електронною поштою до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без участі представника за наявними доказами у справі; позовні вимоги підтримав в повному обсязі просив їх задовольнити(а.с.38, том2). Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про дату час і місце розгляду справи в судове засідання не прибув(а.с.37, том2). Представника відповідача [PERSON] , адвокат Рогов О.А., надав суду заяву про розгляд справи без його участі в судовому засіданні та небажання брати участь у судових дебатах(а.с.39-40, том2). Судом встановлено, що Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» є юридичною особою, що діє на підставі Статуту, зареєстрованою в установленому законом порядку, що підтверджується Випискою з ЄДРПОУ (а.с.128-130 т.1, а.с. 1-6,43 том 2). Як встановлено в судовому засіданні обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» є юридичною особою, зареєстрованою в установленому законом порядку, що діє на підставі Статуту. До складу підприємства у вигляді відокремлених підрозділів входить 18 теплопостачальних відокремлених підрозділів, в тому числі Виробнича одиниця обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" "Лимантепломережа", що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань(а.с.1-6, том2). Виробнича одиниця обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» «Лимантепломережа» не є юридичною особою, являється структурним підрозділом обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», діє на господарських засадах згідно з Положенням про неї, здійснює виробничу діяльність в межах прав, наданих обласним підприємством, керується законодавчими актами та іншими нормативними документами України, наказами та розпорядженнями ОКП «Донецьктеплокомуненерго» з метою найбільшого, повного та якісного задоволення споживачів щодо забезпечення тепловою енергією, іншими видами послуг (а.с.118-123, том1). Згідно довіреності, що видана директору ВО ОКП «Донецьктеплокомуненерго» «Лимантепломережа», останньому надається право від імені Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» укладати договори на постачання теплової енергії, інші господарські договори, приймати заходи досудового врегулювання спорів, подавати у місцеві суди позовні заяви та заяви про видачу судового наказу з правом підпису претензій, заяв про видачу судових наказів, позовів, договорів, додатків, змін, доповнень до них, а також всіх процесуальних документів (а.с.131 том1, а.с. 44 том2). Відповідачу [PERSON] на праві власності належить нежитлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 16,1 м кв., на підставі договору купівлі-продажу нежилого приміщення, посвідченого 27.09.2008 державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори реєстровий номер № 5372 (а.с.100-101 т.1). Згідно рішення Краснолиманської міської ради від 20.12.2006 №439 квартира [ADDRESS] визнана непридатною для проживання та її виключено із житлового фонду (а.с.102-103 т.1). Згідно рішення Краснолиманського міського суду Донецької області № 0530/4454/2012 від 22.01.2013 за позовом ОКП «Донецьктеплокомуненерго» до відповідача [PERSON] про зобов`язання укласти договір на постачання теплової енергії (далі- Договір) (а.с.96 т.1), між позивачем та відповідачем було укладено договір №65 від 01.10.2012 про постачання теплової енергії до нежитлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 16,1 м кв., власником якого є відповідач, зі строком дії до 01.10.2015 року. Згідно з п. 10.4 Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (а.с.12-20 т.1). Згідно п.1.1 Договору позивач в період опалювального сезону бере на себе зобов`язання постачати відповідчу теплову енергію в потрібних йому обсягах, а відповідач зобов`язується оплачувати її за встановленими тарифами у терміни, що передбачені Договором. Пунктами 6.1, 6.3, 6.4 Договору сторони узгодили тариф на теплову енергію у розмірі 905,70 грн. за 1 Гкал, розрахунковий період, який складає 1 календарний місяць, порядок оплати послуг. Додатковою умовою до договору від 27.12.2012 та додатком до неї встановлено, що у зв`язку з відсутності приладу обліку, облік споживання теплової енергії відповідачем проводиться згідно норми споживання такої на централізоване опалення 1 кв.м площі, встановленої Розпорядженням голови Донецької обласної державної адміністрації від 15.11.2012 року № 833, встановлені обсяги споживання відповідачем теплової енегії помісячно (а.с. 21-23 т.1 ). Позивачем на адресу відповідача надсилалися рахунки за поставлену теплову енергію на загальну суму 13 114,42 грн: № 1015-65 від 31.10.2015 року, № 1115-65 від 30.11.2015 року, №1215-65 від 31.12.2015 року, №116-65 від 31.01.2016 року, №216-65 від 28.02.2016 року, №316-65 від 25.03.2016 року, №416-65 від 15.04.2016 року, №1016-65 від 31.10.2016 року, №1116-65 від 30.11.2016 року, №1216-65 від 30.12.2016 року, №117-65 від 09.01.2017 року, №217-65 від 28.02.2017 року, №317-65 від 31.03.2017 року, №417-65 від 09.04.2017 року, №1017-65 від 31.10.2017 року, №1117-65 від 09.11.2017 року, №1217-65 від 12.12.2017 року, №118-65 від 04.01.2018 року, №218-65 від від 06.02.2018 року, №318-65 від 20.03.2018 року, № 418-65 від 06.04.2018 року. Також на адресу відповідача позивачем надсилалися Акти звіряння взаємних розрахунків та акти-прийому передачі теплової енергії (щомісячно) (а.с. 25-93 т.1) Також Позивачем на адресу відповідача 23.09.2015 року поштою була направлена Додаткова угода до Договору на постачання теплової енергії від 01.10.2015 року, в п. 1 якої зазначено, що сторони домовилися продовжити дію Договору №65 від 01.10.2012 року до 01.10.2018 року, проте вона не була отримана [PERSON] (а.с.151-153 т.1). Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, які регулюються Законами України «Про житлово-комунальні послуги», «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. За змістом ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до частин першої-третьої статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Згідно з пунктами 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила № 630), споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Згідно пункту пункт 2.1 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 «Про затвердження Змін до Наказу Мінбуду України від 22 листопада 2005 року № 4, який дія на час виникнення спірних правовідносин, для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку. При цьому обов`язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання (пункт 2.2 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 «Про затвердження Змін до наказу Мінбуду України від 22 листопада 2005 року № 4). Пунктом 26 Правил № 630 передбачено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Згідно з пунктами 2.6, 2.7 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (далі - Порядок), по закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Тобто єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинне законодавство не передбачає. Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише щодо будинку в цілому. Матеріали справи не містять відповідної проектної документації, яка б засвідчувала факт відключення квартири відповідача від мережі централізованого теплопостачання та доказів ненадання йому послуг з постачання тепла. Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про відключення його квартири від мережі теплопостачання не звертався. Висновок суду не спростовує акт від 24.09.2014, який був складений співробітниками КП «КСЄЗ» в квартирі [ADDRESS] , відповідно до якого: радіатор опалення відключений, труба закільцьована та ізольована, в туалеті труба центрального опалення закільцьована та ізольована (а.с. 223 т.1), що на думку відповідача свідчить про те, що він фактично не користується послугами централізованого опалення через відсутність у квартирі приборів опалення. Відповідно до статті 1 Закону України «Про теплопостачання» місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача. Згідно з пунктом 22 Правил № 630 точками розподілу у багатоквартирному будинку, в яких здійснюється передача послуги централізованого опалення від виконавця споживачеві, є відгалуження від стояків у межах квартири. Згідно рішень Краснолиманської міської ради № 219 від 16.09.2015 року, №105 від 16.03.2016 року, та розпоряджень Лиманського міського голови № 293 від 28.09.2016 року, №195 від 24.03.2017 року, № 542 від 27.09.2017 року, № 189 від 28.03.2018, встановлені строки опалюваних сезонів: з 15 жовтня 2015 року по 07.04.2016 року, з 15 жовтня 2016 року по 08.04.2017 року, з 17 жовтня 2017 року по10.04.2018 року (а.с. 165-170 т.1). Згідно актів про підключення до системи до центрального опалення об`єктів та актів про відключення від системи центрального опалення об`єктів житловий будинок [ADDRESS] ) за спірний період підключався та відключався до (від) системи централізованого опалення (а.с.171-178 т.1). Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири [PERSON] свідчить про виконання послуг ОКП «ДТКЕ». Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання щодо надання послуг з централізованого опалення, а відповідач, незалежно від споживання цієї послуги або відмови від її споживання, зобов`язаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача не отримувати відповідні послуги він не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мережі теплопостачання. Самовільне відключення від вказаної мережі не є підставою для звільнення від оплати за послуги з теплопостачання. Викладене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, наведеними у постановах від 11 листопада 2015 року у справах № 6-1192цс15 та № 6-1706цс15. Відповідно до статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживачі зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті послуги. Згідно з визначеного у статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» поняття комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною та юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила). Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату Теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Тобто, обов`язок сплатити вартість теплової енергії законодавець пов`язує за фактом її споживання. Протягом усього періоду заборгованості відповідачу були направлені акти прийому-передачі відпущеної кількості теплової енергії, а також рахунки на оплату, які були проігноровані відповідачем. З придбанням у власність нежитлового приміщення у баготоквартирному будинку у відповідача, як їх власника, виник обов`язок брати участь у витратах на утримання та збереження спільного майна (житлового будинку). Обігрів житлового будинку у опалювальний період є спільним обов`язком його співвласників з метою дотримання, зокрема, санітарних норм. Відповідно до статті 1 Закону України «Про теплопостачання», споживач теплової енергії - фізична особа, яка використовує теплову енергію. Теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Система централізованого теплопостачання - сукупність джерел теплової енергії, магістральних та місцевих (розподільчих) теплових мереж, що об`єднані між собою та використовуються для теплозабезпечення споживача. Теплоносій - рідка або газоподібна речовина, що циркулює у трубах або каналах і передає теплову енергію в системах теплопостачання, опалення, вентиляції та технологічних установках. За змістом Закону України "Про теплопостачання", та відповідно до Правил користування тепловою енергією укладення договору про надання послуг з теплопостачання є обов`язковим для сторін в силу закону. Як встановлено судом Позивач направляв проект Додаткової угоди до Договору, однак відповідач безпідставно відмовляється від її підписання (а.с.151-153 т.1). Своїми діями щодо ухилення від її підписання Відповідач порушує права та інтереси Позивача. Втім, відсутність укладеного між сторонами договору купівлі-продажу теплової енергії не виключає можливості стягнення зі споживача вартості спожитої ним теплової енергії, оскільки між позивачем та відповідачем склалися фактичні договірні відносини. Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про теплову енергію» тариф (ціна) на теплову енергію - грошовий вираз витрат на виробництво, транспортування, постачання одиниці теплової енергії (1 Гкал) з урахуванням рентабельності виробництва, інвестиційної та інших складових, що визначаються згідно із методиками, розробленими національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг. Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про теплопостачання» (№2633-IV від 02.06.2005р.) тарифи на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, затверджуються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, та органами місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законодавством. За період з жовтня 2015 року по квітень 2018 року відбувалася зміна тарифу згідно постанов НКРЕКП для категорії «інші споживачі»: №2690 від 29.10.2015 року, № 54 від 01.02.2016 року, № 1757 від 29.09.2016 року, №2126 від 02.12.2016 року, № 1391 від 09.11.2017 року, № 151 від 01.02.2017 року (а.с.162, том1). На адресу відповідача надсилалися Додаткові угоди до Договору щодо зміни тарифу на теплову енергію, відповідно до тарифів, встановлених Постановами Національної комісії, але відповідачем вони також не були підписані. Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - власник) - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку. Відповідно до додатку Б ДБН В.2.2-15-2005 "Житлові будинки. Основні положення"- нежитлове приміщення це приміщення в структурі житлового будинку, що не відноситься до житлового фонду. Є самостіи?ним об`єктом цивільно-правових відносин. Тобто позивачем підтверджено, що опалювальне приміщення має статус нежитлового приміщення, а отже встановлення тарифу на теплову енергію як для потреб інших споживачів (крім населення) суд вважає правомірним. Згідно з положеннями ст. ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, за загальним правилом, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених ЦПК. З урахуванням викладеного, дослідивши розрахунок заборгованості, наданий позивачем (а.с.163 том1), суд дійшов висновку про правильність обчислення позивачем суми боргу відповідача зі сплати за спожиту теплову енергію. Надані позивачем докази свідчать про те, що в період з 01.10.2015 року по 01.05.2018 року позивачем відповідачу було направлено 21 рахунок на оплату спожитої ним у цей період теплову енергію на суму 13114,42 грн., жоден з яких оплачено не було, що не спростовано відповідачем. За таких обставин, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог. Згідно з вимогами ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при звернення до суду сплачений судовий збір у розмірі 1762,00 грн. (а.с.3 т.1). Враховуючи, що судом позовні вимоги задоволені у повному обсязі, понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved