Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

Позивачка звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з цивільним позовом до відповідача, в якому просила визнати недостовірною та такою, що порушує її права на повагу до її гідності, честі та недоторканість ділової репутації, наступну інформацію, поширену [INFO] . на сторінці Інтернет-видання « [PERSON] Цензури» у статті « [INFO] деле о [INFO] « [INFO] одессита» (розміщену за електронною адресою [INFO] ): - «Следствием было установлено, что [PERSON] , как доверенное лицо [PERSON] , бывшего народного депутата VIII созыва от фракции «Блок Петра Порошенко», организовала схему, по которой Одесский припортовый завод продавал минеральные удобрения офшорной компании «Newscope [INFO] » по ценам ниже рыночных. Далее офшор перепродавал товар иностранным компаниям из реального сектора экономики по реальным и конкурентным ценам. Однако поставки на эти компании обеспечивал Одесский припортовый, а разница от продажи оседала на счетах британской "прокладки". Таким образом, завод недополучил 93,3 млн. грн.» -\~«По сообщениям СМИ, в рамках данного уголовного дела было сообщено о подозрении в том числе и известному трейдеру и одесситу [PERSON] , которого аффилируют с «Newscope Estates Limited». По мнению следствия, он выполнял указания [PERSON] , вел переговоры с реальными покупателями продукции ПАО\~«ОПЗ». -\~«Согласно документов, которыми располагает наша редакция, в рамках данного уголовного производства против [PERSON] , были даны показания двумя жителями Одессы: Евгением [PERSON] , бывшим агентом «TRAMMA» и [PERSON] , бывшим представителем «Dreymoor Fertilizers overseas PTE LTD», которые являлись покупателями продукции ОПЗ. По мнению следствия, а также согласно данных показаний, [PERSON] [PERSON] могли выполнять задачи, поставленные им [PERSON] Грановским и [PERSON] (приближенный к пятому Президенту [PERSON] , которому недавно в здании Государственного бюро расследований было вручено подозрение). -\~«По информации собственных источников издания, [PERSON] утверждают, что реальный ущерб, который был нанесен [PERSON] заводу, составляет более 1 млрд.\~грн.». Позовні вимоги обґрунтовані тим, що фактично поширена інформація зводиться до того, що позивачу було повідомлено про підозру у вчиненні злочину; позивач є причасним до нанесення шкоди державному підприємству ПАТ «ОПЗ»; [PERSON] є афілійованою особою з «Newscope Estates Limited»; [PERSON] має «тіньовий» зв`язок з публічними та посадовими особами. На думку позивача, аналіз даної статті дозволяє стверджувати, що публікація формує упереджене ставлення до позивачки, як особи, яка дійсно вчинила ряд протиправних дій, а її вина у скоєнні цих злочинів вже доведена і не підлягає сумніву. Представник відповідача у відзиві зазначає, що зазначена публікація не порушує прав позивача, оскільки є суб`єктивною думкою автора та базується на відкритих джерела. Третя особа у своєму відзиві погодилась з позовними вимогами та підтримала позов у повному обсязі. 17.07.2020 року за наслідками підготовчого судового засідання, судом призначено справу до розгляду у судовому засіданні 28.07.2020 року. У судовому засіданні 28.07.2020 року \~представник позивача позов підтримала, наполягала на його задоволенні з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача позов не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, з підстав того, що поширена інформація є лише оціночними судженнями, а журналісти не обмежені цензурою та наділені правом на збір інформації з відкритих джерел та її розміщення. Представник третьої особи, у судове засідання не з`явився, справу просив розглянути без його участі. Суд, дослідивши і проаналізувавши матеріали справи, всі докази, надані сторонами, на обґрунтування своїх позицій, який був наданий позивачем на підтвердження позовних вимог, дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що [INFO] на сторінці Інтернет видання « [INFO] » було оприлюднено статтю під назвою « [INFO] одессита». Дана інформація доступна для перегляду у мережі Інтренет на веб-сайті « [INFO] » за посиланням [INFO] ). Зазначена публікація містила у собі наступні твердження відносно [PERSON] : - «Следствием было установлено, что [PERSON] , как доверенное лицо [PERSON] , бывшего народного депутата VIII созыва от фракции «Блок Петра Порошенко», организовала схему, по которой Одесский припортовый завод продавал минеральные удобрения офшорной компании «Newscope Estates [INFO] » по ценам ниже рыночных. Далее офшор перепродавал товар иностранным компаниям из реального сектора экономики по реальным и конкурентным ценам. Однако поставки на эти компании обеспечивал Одесский припортовый, а разница от продажи оседала на счетах британской "прокладки". Таким образом, завод недополучил 93,3 млн. грн.» -\~«По сообщениям СМИ, в рамках данного уголовного дела было сообщено о подозрении в том числе и известному трейдеру и одесситу [PERSON] , которого аффилируют с «Newscope Estates Limited». По мнению следствия, он выполнял указания [PERSON] , вел переговоры с реальными покупателями продукции ПАО\~«ОПЗ». -\~«Согласно документов, которыми располагает наша редакция, в рамках данного уголовного производства против [PERSON] , были даны показания двумя жителями Одессы: Евгением [PERSON] , бывшим агентом «TRAMMA» и [PERSON] , бывшим представителем «Dreymoor Fertilizers overseas PTE LTD», которые являлись покупателями продукции ОПЗ. По мнению следствия, а также согласно данных показаний, [PERSON] [PERSON] могли выполнять задачи, поставленные им [PERSON] Грановским и [PERSON] (приближенный к пятому Президенту [PERSON] , которому недавно в здании Государственного бюро расследований было вручено подозрение). -\~«По информации собственных источников издания, [PERSON] утверждают, что реальный ущерб, который был нанесен [PERSON] и [PERSON] заводу, составляет более 1 млрд.\~грн.». В межах розгляду даної справи, у порядку ст.\~230 ЦПК України було допитано у якості свідків представника «Dreymoor Fertilizers overseas PTE LTD» [PERSON] та колишнього директора «ТРАММО» [PERSON] . Щодо відомих йому обставин, [PERSON] повідомив, що з 2016\~року є представником «Dreymoor Fertilizers overseas PTE LTD». Щодо факту\~особистого знайомства\~ [PERSON] \~з позивачем\~ [PERSON] та\~третьою особою [PERSON] , свідок зазначив, що не знайомий з зазначеними особами. Окрім того свідок повідомив, що не обізнаних з усіма обставинами співпраці «Dreymoor Fertilizers overseas PTE LTD» з ПАТ «ОПЗ» та «Newscope Estates Limited», оскільки на той час не працював із заводом. Свідком також було повідомлено, що він кілька разів допитувався щодо цих\~обставин,\~але зі спливом часу може не пригадати усіх подробиць. На уточнююче запитання представника позивача, свідок повідомив, що навряд чи міг повідомляти відомості, що містяться у публікації, оскільки обставини, що стосуються 2015 року, просто не могли бути йому відомі. В межах розгляду даної справи, у порядку ст.\~230 ЦПК України було допитано у якості свідка [PERSON] , який повідомив, що з 1990х років до 2015 року був директором компанії «Трансаммонія АГ», яка змінила у 2014 назву на «ТРАММО АГ». З 2015\~року [PERSON] виконував функції агента компанії на підставі агентської угоди. Впродовж всього періоду роботи безпосередньої участі в укладанні та підписанні договорів свідок не брав, в його обов`язки входило лише підшукування необхідних партій товару та організація закупівель. Щодо продажу продукції виробництва ПАТ «ОПЗ», свідок повідомив, що заводом виставлялись ринкові ціни на продукцію, які відповідали світовим котируванням. Його раніше було допитано у якості свідка у межах кримінального провадження, і свідок пригадав, що під час одного з допитів, слідчий до протоколу допиту самостійно вніс відомості, які свідком взагалі не повідомлялись. Щодо знайомства з [PERSON] , свідок зазначив, що особисто з ним не знайомий, але знає що [PERSON] працює на ринку мінеральних добрив і колись спілкувався з ним телефоном з приводу якоїсь погрузки. Щодо свого знайомства з позивачем [PERSON] , свідок зазначив, що не знайомий з даною особою, тільки чув про неї щось зі ЗМІ, так само як і про інших осіб, прізвища яких фігурували у публікації. З матеріалів справи вбачається, що після виходу оскаржуваної публікації та ознайомлення з її змістом, [PERSON] надав добровільну згоду на його опитування адвокатом Чумака П.О., у присутності своїх адвокатів, які залучені до матеріалів даної справи. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Під час розгляду спору судом встановлено, що у публікації відповідачем безпосередньо зазначається прізвище [PERSON] та [PERSON] , як фізичних осіб, під час формулювання фраз про які зазначено у позові, тому суд доходить про наявність у позивача права звернутися з позовом до відповідача у розумінні ст.\~15 ЦК України. Також судом встановлено, що відповідач є головним редактором видання на якому було здійснено оскаржувану публікацію, тому суд доходить до висновку про належний склад сторін. У відповідності із положеннями ст.\~32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Згідно з положеннями ст.\~68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися\~Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Згідно зі\~статтею 201 ЦК України\~честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. За змістом частини першої\~статті 277 ЦК України\~особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення недостовірної інформації про неї та (або) членів її сім`ї, має право звернутися до суду за спростуванням цієї інформації як щодо себе, так і членів родини, якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує її особисті немайнові права. У частині четвертій\~статті 277 ЦК України\~передбачено, що спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. У спірних правовідносинах відповідач [PERSON] поширює інформацію щодо особисто позивача [PERSON] , інформація стосується її честі та ділової репутації як фізичної особи, оскільки формує її морально-етичний портрет в очах громадськості, а тому це узгоджуються із вимогами\~статті 277 ЦК України, у зв`язку з чим суд доходить до висновку про наявність у позивачки права вимагати визнання розповсюдженої інформації недостовірною, а також вимагати її спростування. Стосовно твердження представника відповідача, про те що вся інформація про яку повідомляв відповідач є лише його особистою точкою зору суб`єктивними судженнями, які ґрунтуються на недопустимості цензури та вільної журналістики, суд зазначає таке. Відповідно до ч.\~2 ст.\~5 Закону України «Про інформацію» реалізація права на інформацію громадянами, юридичними особами і державою не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. Відповідно до ч. 2\~ст. 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Відповідно до\~статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві. Відповідно до роз`яснень, які викладені у пункті 15\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року за № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»\~при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 398/4136/15-ц (провадження № 61-38478св18) визначено, що відповідно до статті 277 ЦК України предметом судового захисту не можуть бути оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які як вираження суб`єктивної думки і поглядів відповідача не можна перевірити щодо їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08 липня 1986 року в справі «Лінгенс проти Австрії» (Lingens v. Austria). Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням чи оціночним судженням, встановити факт поширення недостовірної інформації та факт того, що поширена інформація стосується саме особи позивача і що поширена інформація порушує особисті немайнові права особи позивача або перешкоджає повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право, при цьому саме позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем. Спростованою може бути інформація, яка містить відомості про події та явища (факти), яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). В будь-якому випадку це має бути інформація, істинність якої можливо перевірити, існування таких фактів не залежить від їх суб`єктивного сприйняття чи заперечення через думки і погляди особи. Аналізуючи змістовно-лексичну побудову фраз та тверджень відповідача, які є предметом позову суд доходить до висновку, що твердження (мовою оригінала): -«Следствием было установлено, что [PERSON] , как доверенное лицо [PERSON] , бывшего народного депутата VIII созыва от фракции «Блок Петра Порошенко», организовала схему, по которой Одесский припортовый завод продавал минеральные удобрения офшорной компании «Newscope [INFO] » по ценам ниже рыночных. Далее офшор перепродавал товар иностранным компаниям из реального сектора экономики по реальным и конкурентным ценам. Однако поставки на эти компании обеспечивал Одесский припортовый, а разница от продажи оседала на счетах британской "прокладки". Таким образом, завод недополучил 93,3 млн. грн.» -\~«По сообщениям СМИ, в рамках данного уголовного дела было сообщено о подозрении в том числе и известному трейдеру и одесситу [PERSON] , которого аффилируют с «Newscope Estates Limited». По мнению следствия, он выполнял указания [PERSON] , вел переговоры с реальными покупателями продукции ПАО\~«ОПЗ». -\~«Согласно документов, которыми располагает наша редакция, в рамках данного уголовного производства против [PERSON] , были даны показания двумя жителями Одессы: Евгением [PERSON] , бывшим агентом «TRAMMA» и [PERSON] , бывшим представителем «Dreymoor Fertilizers overseas PTE LTD», которые являлись покупателями продукции ОПЗ. По мнению следствия, а также согласно данных показаний, [PERSON] [PERSON] могли выполнять задачи, поставленные им [PERSON] Грановским и [PERSON] (приближенный к пятому Президенту [PERSON] , которому недавно в здании Государственного бюро расследований было вручено подозрение). -\~«По информации собственных источников издания, [PERSON] , что реальный ущерб, который был нанесен [PERSON] заводу, составляет более 1 млрд.\~грн.»., - не може тлумачитися як оціночне судження оскільки у даному випадку ідеться про конкретні факти вчинення та причетності [PERSON] та [PERSON] до конкретних правопорушень, а саме нанесення підприємству державної форми власності збитків у розмірі понад 1\~млрд. гривень, на афілійованості до «Newscope Estates Limited». Також суд, має констатувати відсутність у публікації, яка є предметом позову таких словосполучень як «на мій погляд», «на мою с особисту думку» та ін., які б давали змогу незалежному спостерігачу зробити висновок про те що відповідач дійсно висловлює своє особисте відношення (думку) до певних фактів. Посилання представника відповідача на певні кримінальні провадження, що знаходяться на стадії досудового розслідування не тільки не хитають вказаний висновок суду, а навпаки надають суду змогу констатувати про вірність висновків, оскільки таке твердження представника відповідача підтверджує наявність певних фактів, про які зазначає позивач, а відсутність вироків - про невідповідність дійсності твердженням відповідача. Таким чином суд доходить до переконливого висновку про необхідність задоволення позовних вимог стосовно визнання інформації яка є предметом позову недостовірною та про необхідність її спростування особою яка її поширила. Відповідно до ч. 1\~ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, з огляду на те, що цивільне судочинство не може ґрунтуватись на припущеннях, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved