Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про зменшення суми аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що у 2004 році позивач перебував у шлюбі із відповідачем і за час шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. У 2008 році колишня дружина позивача звернулась до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовною заявою про стягнення аліментів на утримання сина і 23 лютого 2009 року судом видано виконавчий лист №2-4221/2008 про стягнення з позивача аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на користь відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO]. Даний виконавчий лист перебував на виконанні у Саксаганському відділі державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції до 2015 року, після чого у лютому місяці 2015 року у зв'язку із зміною місця проживання позивача у м. Виноградів, Закарпатської області він звернувся із клопотанням про направлення виконавчого листа за територіальністю, до відділу ДВС Виноградівського районного управління юстиції. За вказаний період часу працівниками державної виконавчої служби позивачу нараховуються аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частини від встановленої середньої заробітної плати по Виноградівському районі, яка за четвертий квартал 2017 року становила 7579 грн., і відповідно державний виконавець відділу ДВС у Виноградівського районного управління юстиції нараховує позивачу аліменти до сплати в розмірі 1894 грн. Позивач вказує, що не спроможний сплатити зазначений розмір стягуваних аліментів, оскільки, після зміни місця проживання на території Закарпатської області, у нього повністю змінився спосіб життя, заробітки мінливі, у період із 2014 року він офіційно не працює, займається сезонними заробітками, у зв'язку з чим просить суд встановити аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. до досягнення ним повноліття. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] будучи належним чином повідомленими про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з"явилися, однак представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи у їхню відсутність та про те, що позовні вимоги підтримує повністю, просить суд такі задоволити. Відповідач [PERSON] будучи належним чином, своєчасно повідомленою про день, час та місце розгляду справи в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, з невідомих суду причин в судове засідання не з"явилася і від неї не надійшло жодного клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки. Відтак, у відповідності до порядку, встановленого ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних міркувань. Суд встановив, що у 2004 році сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу у сторін народилася одна дитина - син [PERSON], [INFO]. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу №2-4221/2008 від 18.11.2008 року вирішено стягнути з позивача на користь відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходів) позивача щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи із дати подачі позову 13.10.2008 року до досягнення дитиною повноліття. На виконання даного судового рішення, 23 лютого 2009 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу видано виконавчий лист №2-4221/2008, що перебував на виконанні у Саксаганському відділі державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції до 2015 року. В лютому 2015 року позивач змінив місце проживання у м.Виноградів Закарпатської області і за його клопотанням вказаний виконавчий лист передано на виконання до відділу ДВС Виноградівського районного управління юстиції. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам відділу ДВС Виноградівського районного управління юстиції станом на 07.05.2018 року з боржника, позивача по справі, стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини від встановленої середньої заробітної плати по Виноградівському району, що в квітні 2018 року становило суму 1871,75 грн. Відповідно до положення ст.3 «Конвенції про права дитини» від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства"передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексуУкраїни передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тількист.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з'ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров'я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Згідно частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір прожиткового мінімуму для дітей встановлено Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" та на час розгляду справи для дитини віком від шести до вісімнадцяти років - становить 2027 грн. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Таким чином, з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов'язків батьків щодо виховання та утримання дитини, виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд вбачає зміну матеріального стану у платника аліментів, тобто у позивача, а тому вважає, що його вимоги щодо зменшення розміру аліментів є обґрунтованими та такими, що підлягають до часткового задоволення та з позивача слід стягувати аліменти на утримання сина у розмірі по 1100 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: partial