Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

У поданій заяві представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 4444,89 доларів США, що за курсом 7,99 грн. станом на 29 березня 2013 року еквівалентно 35514,67 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що 27 листопада 2006 року між сторонами укладено договір, за яким [PERSON] отримав кредит у розмірі 200 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та комісії. Отримавши кредит, відповідач належним чином взяті по договору зобов'язання не виконував, порядку погашення кредиту не дотримувався, що призвело до утворення заборгованості. Невиконання відповідачем умов договору дають право позивачу стягнути з нього заборгованість за кредитом у судовому порядку. Представник позивача та відповідач у судове засідання не з'явилися з невідомої суду причини, хоча про місце та час слухання справи повідомлялися заздалегідь та належним чином відповідно до вимог ст.74 ЦПК України за зареєстрованим місцем їх проживання. Заяв про відкладення розгляду справи не надходили. Згідно поданого представником позивача клопотання позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу без його участі. Відповідач та його представник позов не визнали, пояснюючи тим, що кредитний договір б/н від 27 листопада 2006 року не підписував і кошти не отримував, з приводу чого у 2009 році звертався із заявою до правоохоронних органів за фактом підробки документів. Просять у задоволенні позову відмовити за безпідставністю, а справу розглянути без їх участі. Така сукупність обставин, на думку суду, не є перешкодою для розгляду справи у відсутність сторін, оскільки у матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін і немає необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору. З'ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Як на підставу своїх вимог позивач посилається на те, що 27 листопада 2006 року між ЗАТ КБ "Приватбанк" (правонаступником якого є ПАТ КБ "Приватбанк") та [PERSON] на підставі заяви позичальника укладено договір, згідно якого банк надав позичальнику кредит у сумі 200 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та комісії строком на 12 місяців. Підписанням вказаної заяви відповідач підтвердив ознайомлення із "Умовами і правилами надання банківських послуг" та "Правилами користування платіжною картою" та своє зобов'язання їх виконувати. Частиною 1 ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є укладеним, якщо сторони у належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України). Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. За повідомленням Рівненської місцевої прокуратури та ГУ Національної поліції в Рівненській області за матеріалами кримінального провадження №12015180010001291 від 25 лютого 2015 року, за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбачено ч.1 ст.358 КК України, слідчим у справі призначалася судово-почерковознавча експертиза, проведення якої доручалося Рівненському НДЕКЦ МВС України. З висновку судово-почеркознавчої експертизи №1.1.-76/16 від 07 травня 2016 року вбачається, що підписи в графі "Клієнт" навпроти рукописного запису "27.11.2006" та в графі "Платіжну картку і ПІН-код отримав" навпроти рукописного запису "27.11.2006" в заяві від 27 листопада 2006 року ймовірно виконані не [PERSON], а іншою особою. А згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів. Указаний висновок експерта узгоджується з поясненнями [PERSON] та не спростовується іншими матеріалами справи та твердженнями представника позивача. Клопотань про призначення додаткової чи повторної судово-почеркознавчої експертизи сторони не заявляли. Будь-яких належних доказів надання відповідачу кредитної картки, відкриття карткового рахунку, встановлення кредитного ліміту на вказану кредитну картку, їх зняття [PERSON] та погашення останнім кредиту суду не надано. А відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що обставини укладення з відповідачем кредитного договору б/н від 27 листопада 2006 року та отримання ним кредитних коштів позивачем не доведено, а тому у задоволені позову слід відмовити. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed