Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

12 серпня 2014 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ПАТ "ВіЕйБі Банк" до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави та стягнення штрафу (а. с. 2-8). У позовній заяві в обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що 24 липня 2007 року між ВАТ "Всеукраїнським акціонерним банком" (в подальшому назва банку була змінена на публічне акціонерний товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк") та приватним підприємством "Сімор" був укладений кредитний договір №6/К-в, за яким банк надав кредит підприємству у формі поновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом в сумі 3 500 000,00 доларів США з терміном остаточного повернення 23 липня 2010 року включно, зі сплатою 13% річних. В забезпечення виконання умов кредитного договору №6/к-в 21 серпня 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений договір застави №5, відповідно до умов якого банку було передано в заставу транспортний засіб, а саме: автомобіль марки BMW 5201, 2003 року випуску, шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. У зв'язку з невиконанням боржником умов кредитного договору, банк звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з ПП "Сімор" заборгованості за кредитним договором. На підставі рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2012 року з ПП "СІМОР" на користь банку було стягнуто 27 900 152,66 гривень. На момент подання позовної заяви до суду вищезазначене рішення суду не виконано, заборгованість за кредитним договором не погашена, тому представник позивача просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №6/К-в в розмірі 31 504 834,03 гривень шляхом звернення стягнення на предмет застави, згідно умов договору застави №5 від 21 серпня 2007 року, а саме: транспортний засіб - BMW 5201, 2003 року випуску, шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], встановити спосіб реалізації предмета застави - шляхом проведення публічних торгів з початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому на звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, стягнути з [PERSON] штраф у розмірі 3 346 564,61 гривень відповідно до п. 3.1.3 договору застави №5 від 21 серпня 2007 року та стягнути з [PERSON] на користь позивача судовий збір. Представник позивача надала заяву з проханням справу розглянути без її участі, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала (а. с. 111). Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином шляхом направлення на адресу його реєстрації судових повісток з викликом у судове засідання, (а.с.45, 59, 63, 79, 81, 102, 107), тому суд відповідно до ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, судом були встановлені наступні факти: 24 липня 2007 року між відкритим акціонерним товариством "Всеукраїнський Акціонерний Банк" та приватним підприємством "Сімор" був укладений кредитний договір № 6/К-в, за яким банк надав кредит у формі поновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом в сумі 3 500 000,00 доларів США з терміном остаточного повернення до 23 липня 2010 року включно, зі сплатою 13% річних, що підтверджується копією кредитного договору (а. с. 10-14). У зв'язку з невиконанням ПП "Сімор" умов вказаного кредитного договору, позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з ПП "Сімор" заборгованості за кредитним договором. В результаті розгляду позовної заяви 11 грудня 2012 року Господарським судом Дніпропетровської області прийнято рішення по справі №27/5005/4929/2012 про стягнення з ПП "Сімор" на користь банку 27 900 152,66 грн. (а. с. 22-27), з яких: - 25 715 192,36 грн. - строкової заборгованості за кредитом; - 425 000,00 грн. - простроченої заборгованості за кредитом; - 695 442,20 грн. - заборгованості за процентами; - 11 292,39 грн. - заборгованості за комісіями; - 341,04 грн. - пені за несвоєчасну сплату комісій по кредиту; - 628,77 грн. - пені за несвоєчасне погашення кредиту; - 14 787,09 грн. - пені за несвоєчасну сплату процентів по кредиту; - 1168,49 грн. - інфляційних збитків за несвоєчасне погашення кредиту; - 59 890,99 грн. - інфляційних збитків за несвоєчасну сплату процентів; - 6903,73 грн. - інфляційних збитків за несвоєчасну сплату комісій; - 737 076,98 грн. - строкової заборгованості за кредитом; - 61 423,01 грн. - простроченої заборгованості за кредитом; - 105 928,53 грн. - заборгованості за відсотками; - 92,14 грн. - пені за несвоєчасне погашення кредиту; - 604,94 грн. - пені за несвоєчасну сплату процентів по кредиту; - 64 380 грн. - витрат по сплаті судового збору. Згідно із ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, факт порушення Боржником умов Кредитного договору № 6-К-в від 24 липня 2007 року та зобов'язання по сплаті кредиту, відсотків, комісії, інфляції, пені встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили. На момент подання позовної заяви рішення Господарського суду Дніпропетровської області не виконано, заборгованість за кредитним договором № 6-К-в від 24 липня 2007 року не була погашена. Таким чином, заборгованість за зазначеним кредитним становить 26 140 192,36 гривень та 100 000,00 доларів США. Боржник відповідно до п. 2.7. Кредитного договору (з врахуванням внесених Станом на 02 червня 2014 року заборгованість по відсоткам за користування кредитом становить: 2 376 169,12 гривень - прострочена заборгованість за відсотками за траншами у гривні та 9 789,76 доларів США - прострочена заборгованість за відсотками за траншами. Відповідно до п. 1.6 Кредитного договору (з врахуваннями додаткових угод) позичальник сплачує на користь кредитодавця комісії: - за надання кредиту у розмірі 0,1 від суми ліміт кредитної лінії у розмірі 17 675,00 гривень; - за відкриття позичкового рахунку у розмірі 1000,00 гривень; - за внесення змін до кредитного договору 24.07.2007 року - 2000,00 гривень; - за внесення змін до кредитного договору 01.01.2010 року - 2000,00 гривень; - за внесення змін до кредитного договору 01.04.2010 року - 2000,00 гривень. Станом на 02.06.2014 року загальна сума заборгованості за комісіями становить 11 292,39 гривень. Пунктом 4.3 Кредитного договору встановлено, що у разі несвоєчасного погашення кредиту, сплати процентів та комісій, визначених цим Договором, Позичальник сплачує Кредитодавцю пеню в розмірі подвійної відсоткової ставки, визначеної в п. 1.1.3 цього Договору, від суми відповідного непогашеного платежу за кожний день прострочення, за реквізитами та у день, вказаними Кредитодавцем. Статтею 611 ЦК України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Статтею 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Оскільки боржником були порушені умови Кредитного договору щодо своєчасної сплати кредиту, відсотків за користування кредитом та комісії станом на 02 червня 2014 року пеня за невиконання умов цього договору становить 7 647,15 доларів США та 1 600 854,81 гривень, з яких: 1 444 069,43 гривень - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 7000,00 доларів США - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 155 958,41 гривень - пеня за несвоєчасну сплату відсотків по кредиту; 647,15 доларів США - пеня за несвоєчасну сплату відсотків по кредиту; 826,97 гривень - пеня за несвоєчасну сплату комісії. Відповідно до офіційного курсу НБУ, що станом на день подання позову становить 12,0972 гривень за 1 долар США. Таким чином, заборгованість Боржника за кредитним договором 6/К-в від 24 липня 2007 року перед Банком в гривневому еквіваленті згідно з розрахунком заборгованості станом на 02 червня 2014 року становить 31 549 166,46 гривень, з яких: - 26 140 192,36 гривень - прострочена заборгованість за кредитом; - 1 209 720,00 гривень, що еквівалентно 100 000,00 доларів США, - прострочена заборгованість за кредитом по траншам в доларах США; - 2 376 169,12 гривень - прострочена заборгованість за відсотками; - 118 428,68 гривень, що в еквіваленті складає 9 789,76 доларів США - прострочена заборгованість за відсотками за траншами в доларах США; - 11 292,39 гривень - комісія; - 1 444 069,43 гривень - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; - 84 680,40 гривень, що в еквіваленті складає 7 000,00 доларів США - пеня за несвоєчасне погашення кредиту за траншами в доларах США; - 155 958,41 гривень - пеня за несвоєчасну сплату відсотків по кредиту; - 7 828,70 гривень, що в еквіваленті складає 647,15 доларів США - пеня за несвоєчасну сплату відсотків по кредиту; - 826,97 гривень - пеня за несвоєчасну сплату комісії. Судом також встановлено, що в забезпечення виконання умов кредитного договору №6/К-в від 24 липня 2007 року 21 серпня 2007 року між банком та [PERSON] був укладений договір застави №5, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шрамко О.Ю., зареєстрованим за №8192, відповідно до умов якого позивачу було передано в заставу транспортний засіб, а саме: автомобіль марки BMW 5201, 2003 року випуску, шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. (а.с. 15-17). Обтяження зареєстровано в держаному реєстрі обтяжень рухомого майна за № 5529690. Згідно п. 1.5 Договору застави на період дії цього договору предмет застави буде знаходитись за адресою [ADDRESS]. Відповідно до статті 572 ЦК України кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). На підставі статті 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Пунктом 2 цієї статті за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно статті 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 20 Закону України "Про заставу" заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Також, згідно зі ст. 23 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Таке право Банку, як заставодержателя, передбачено умовами Договору застави. Так, відповідно до п. 2.2 Договору застави у разі настання випадків, передбачених кредитним договором та договором застави, які надають право звернути стягнення на Предмет застави, а саме: повне або часткове неповернення Позичальником суми заборгованості по кредиту, повну чи часткову несплату відсотків, неустойок, штрафних санкцій та інших платежів, заставодержатель має право звернути стягнення на Предмет застави та одержати задоволення своїх вимог за рахунок Предмету застави переважно перед іншими кредиторами. Згідно п. 3.4.1 Договору застави Банк має право у випадку невиконання Позичальником зобов'язань за Кредитним договором задовольнити свої вимоги за рахунок Предмета застави шляхом його реалізації за ліквідаційною вартістю. Згідно п. 3.4.2 Договору застави Банк має право задовольнити за рахунок Предмету застави всі свої вимоги у повному обсязі, визначеному на момент фактичного задоволення, зокрема - суму заборгованості по Кредитному договору, включаючи проценти по кредиту, неустойку, комісії, інші платежі та витрати на утримання автомобіля, а також витрати, пов'язані зі зверненням стягненням на автомобіль. Відповідно до п. 5.2 Договору застави порядок реалізації предмету застави для погашення заборгованості за Кредитним договором визначається Заставодержателем та може здійснитися як із залученням Заставодавця, так і без нього, всіма можливими шляхами, зокрема, через аукціони, біржі, тощо, за ліквідаційною вартістю, що реально буде складена на ринку на момент реалізації. У відповідності до п. 5.5 Договору застави Банк має право на власний розсуд обирати один із позасудових способів звернення стягнення на предмет застави, що передбачений Законом України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень". Також відповідно до п. 3.1.3 договору застави протягом всього періоду дії кредитного договору заставодавець зобов'язується забезпечити чинність наступних договорів страхування, укладених на умовах запропонованих Заставодержателем: - договір страхування предмету застави від ризиків втрати, пошкодження, крадіжки, протиправних дій третіх осіб, дорожньо-транспортних пригод на суму, що зазначена в п. 1.4 Договору застави; - договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу, на умовах передбачених чинним законодавством України; - договір страхування життя заставодавця на суму заборгованості заставодавця за кредитним договором. За невиконання чи неналежне виконання даного пункту Договору застави заставодавець зобов'язаний сплатити Банку на його письмову вимогу штраф у розмірі 5 % від суми одержаного кредиту за кожне невиконання п. 3.1.2 Договору застави. Проте, відповідачем були порушені умови п. п. 3.1.2 та 3.1.3 договору застави, в результаті чого банком нарахований штраф за його невиконання в розмірі 3 346 564,61 грн. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що 13 червня 2014 року позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу (повідомлення) № 31-7086 від 13 червня 2014 року, якою банк вимагав протягом 7 днів з дня отримання даного листа, але не пізніше 26 червня 2014 року сплатити заборгованість за кредитним договором № 6/К-в, окремо сплатити штраф за порушення вимог договору застави та передати автотранспортний засіб у володіння банку, але вимога залишилась без відповіді та виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Відповідно до ч. 3 ст. 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, встановленому законом. Згідно з положеннями ст. 30 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження третій особі. При цьому обтяжувач зобов'язаний у порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, повідомити боржника та інших обтяжувачів відповідного рухомого майна про свій намір реалізувати таке право із зазначенням обраного ним способу, місця та часу проведення процедури продажу. Обтяжувач вправі продати предмет обтяження будь-якій особі-покупцю або на публічних торгах. Відповідно до ст. 20 ЗУ "Про заставу" заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Вирішуючи вимоги позивача щодо звернення стягнення на предмет застави, а саме: транспортний засіб - автомобіль марки BMW 5201, 2003 року випуску, шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], суд, враховуючи, що позивач на законних підставах отримав право вимоги за кредитним № 6/К-в від 24 липня 2007 року та договору застави транспортного засобу № 5 від 21 серпня 2007 року, укладеним між ВАТ "ВіЕйБі Банк" та [PERSON], відповідно до розділу 5 якого заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у разі невиконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором, а також, беручи до уваги, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за зазначеними договорами, вважає, що позовні вимоги ПАТ "ВіЕйБі Банк" є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду з даною позовною заявою у розмірі 3 654,00 грн. (а. с. 9). На підставі викладеного,

Outcome: approved