Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач подав до суду вищезазначений позов, посилаючись на те, що 25 жовтня 2019 року між АТ "Ощадбанк" та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 42_0553, на умовах якого позивач надав, а відповідач отримав суму кредиту у розмірі визначеному кредитним договором. Відповідно до п. 2.1 кредитного договору банк зобов`язується надати позичальнику на умовах договору, а позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати і повернути в передбачені кредитним договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах кредитного договору. Кредит надається в загальному розмірі 53200 грн на строк 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту - не пізніше 24 жовтня 2024 року (п.2.2). За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку проценти у розмірі 56% річних (п. 2.4.1). На підставі п. 3.1.1.1 кредитного договору передбачено сплату позичальником комісійної винагороди у розмірі 2660 грн протягом 1 банківського дня з моменту підписання договору. Згідно з п. 3.3.3 кредитного договору позичальник зобов`язується здійснити повернення кредиту рівними частинами у розмірі 886 грн 67 коп та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно, до 05 числа місяця наступного за звітним, починаючи з листопада 2019 року. Пунктом 8.3. договору у випадку порушення позичальником зобов`язань щодо повернення основної суми боргу та відсотків, позичальник зобов`язується сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період , за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15% суми простроченого платежу. Позивач виконав умови кредитного договору та перерахував кошти в сумі 53200 грн, відповідач вчасно не повертав суму позики та відсотків, внаслідок цього станом на 16.04.2021 розмір заборгованості позичальника перед банком становить: 40736 грн 79 коп. - розмір основного боргу; 5943 грн 04 коп. - сума прострочених процентів. Посилаючись на ст. 625 ЦК України, позивач вказував , що станом на 16.04.2021 інфляційні втрати складають: 721 грн 47 коп. - інфляційні втрати за несвоєчасно сплачений кредит; 179 грн 60 коп. - інфляційні втрати від нарахованих та несплачених процентів. Станом на 16.04.2021 три проценти річних складають: 130 грн 89 коп. - загальна сума 3% річних на суму простроченого кредиту; 36 грн 81 коп. - загальна сума 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів. Отже загальний розмір заборгованості за кредитом, процентами, пенею, інфляційними втратами та 3% річних складає 47748 грн 60 коп. У позовній заяві позивач просив стягнути з [PERSON] на користь АТ "Державний ощадний банк України" заборгованість за договором про споживчий кредит від 25.10.2019 № 42_0553, інфляційні втрати та 3% річних, у загальному розмірі 47748 грн 60 коп., а також витрати на відшкодування судового збору у розмірі 2270 грн. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подавши 15.11.2021 заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримував та проти заочного розгляду справи не заперечував. Ухвалою суду від 20 вересня 2021 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Копію позовної заяви з додатками та копію ухвали про відкриття провадження відповідач отримав 25.09.2021, заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження не подавав, причини неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не надсилав. У судове засідання відповідач не з`явився тричі поспіль, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Отже, суд вирішив розглядати справу без участі сторін, у порядку, передбаченому ч.3, 4 ст. 223 ЦПК України та провести заочний розгляд справи. Судом встановлено наступні обставини. Між сторонами 25 жовтня 2019 року між АТ "Ощадбанк" та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 42_0553, на умовах якого позивач надав, а відповідач отримав суму кредиту у розмірі визначеному кредитним договором. Кредит надається в загальному розмірі 53200 грн на строк 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту - не пізніше 24 жовтня 2024 року (п.2.2). За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку проценти у розмірі 56% річних (п. 2.4.1) (а.с.7-14). Водночас сторонами оформлено графік платежів станом на 23.10.2019 (а.с.9). У встановлений договором строк договірні зобов`язання зі сторони [PERSON] виконані не були, станом на 16 квітня 2021 року розмір заборгованості становив 40736 грн 79 коп. - розмір основного боргу; 5943 грн 04 коп. - сума прострочених процентів (а.с.5). Позивачем було здійснено розрахунок інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми по кредитному договору, розмір яких станом на 16.04.2021 склав: 721 грн 47 коп. - інфляційні втрати за несвоєчасно сплачений кредит; 179 грн 60 коп. - інфляційні втрати від нарахованих та несплачених процентів; 130 грн 89 коп. - загальна сума 3% річних на суму простроченого кредиту; 36 грн 81 коп. - загальна сума 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів (а.с.6). Норми права, застосовані судом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання, виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором, або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За правилами ч.1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. За змістом ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Оцінка судом аргументів сторін, доказів. Належними та допустимими доказами у справі доведено, що позичальник не виконав взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість, яка повинна бути стягнута у судовому порядку. Отже, позовні вимоги АТ "Державний ощадний банк України" до [PERSON] щодо стягнення заборгованості: за кредитом (тіло кредиту), за простроченими відсотками за користування кредитом, а також розміру інфляційних втрат та 3% річних є такими, що ґрунтуються на положеннях умов договору та вимог законодавства, тому підлягають задоволенню. Факт сплати судового збору позивачем підтверджується меморіальним ордером № 3338879911 від 02 червня 2021 про сплату судового збору у розмірі 2270 грн. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на відшкодування судового збору в розмірі 2270 грн. В порядку, передбаченому ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Outcome: approved