Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

Від АТ КБ "Приватбанк" надійшла позовна заява до [PERSON] з наступними вимогами: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 95 538 грн 70 коп. за кредитним договором № б/н від 10.08.2011, яка складається з наступного: 1 796 грн 40 коп. - заборгованість за кредитом; 83 765 грн 97 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4 950 грн 68 коп. - заборгованості за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн 00 коп. - штраф (фіксована частина), 4 525 грн 65 коп. - штраф (процентна складова); судові витрати у розмірі 1 762 грн 00 коп. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10.08.2011 між ПАТ КБ "Приватбанк" правонаступником якого є АТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, за яким останній отримав кредит у розмірі 5 000 грн 00 коп. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою", затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті htt://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому тарифами банку, які викладені на банківському сайті htt://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Умовами та Правил користування платіжною карткою. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік що підтверджується пунктом 2.1.1.12.6 "Правил користування платіжною карткою". Одночасно, пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в пункті 1.1.3.1.9. Умов та правил надання банківських послух. Відповідно до пункту 1.1.2.3 до обов`язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. АТ КБ "Приватбанк" свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до пунктів 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У разі невиконання зобов`язань за договором (на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту Овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно пункту 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також статей 509, 526, 1054 Цивільного кодексу України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Відповідно до пункту 2.1.1.12.9 "Правил користування платіжною карткою", Боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в банку, зокрема, з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов`язань. Відповідно до пункту 1.1.2.4 "Умов та правил надання банківських послуг" за незгодою зі зміною Правил та/або "Тарифів Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ позичальник зобов`язується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед Банком заборгованість. На підставі пункту 1.1.3.2.3 "Умов та правил надання банківських послуг", банк має право на зміну Тарифів, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/ternis/pages/70/, а також інших умов обслуговування рахунків. Згідно пункту 2.1.1.3.5 "Умов та правил надання банківських послуг" клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. Відповідно до пункту 2.1.1.12.11 "Правил користування платіжною карткою", банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим договором. Згідно пункту 1.1.3.2.2 "Умов та правил надання банківських послуг" у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі виникнення Овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов`язків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов`язків та інших обов`язків за цим договором. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 30.04.2018 має заборгованість - 95 538 грн 70 коп., яка складається з наступного: 1 796 грн 40 коп. - заборгованість за кредитом; 83 765 грн 97 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4 950 грн 68 коп. - заборгованості за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн 00 коп. - штраф (фіксована частина), 4 525 грн 65 коп. - штраф (процентна складова. Невиконання відповідачем умов кредитного договору стало підставою для пред`явлення в суді даного позову. Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 01.06.2018 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження на 05.07.2018. 05.07.2018 судовий розгляд відкладено з причин нез`явлення відповідача, який не повідомив про причину неявки. Заочним рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 03 вересня 2018 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" задоволені частково, вирішено: стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" 90 513 (дев`яносто п`ять тисяч п`ятсот тринадцять) грн 05 коп. заборгованості за кредитним договором б/н від 10.08.2011, станом на 30.04.2018, які перерахувати на рахунок № [NUMBER] , МФО 305299; в частині позову щодо стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" штрафів: 500 грн (фіксованої частини); 4 525 грн 65 коп. (процентної складової) - відмовити; стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" 1 669 (одну тисячу шістсот шістдесят дев`ять) грн 31 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору, які перерахувати на рахунок № [NUMBER] , МФО 305299. 19.11.2019 від відповідача [PERSON] надійшла заява про перегляд заочного рішення, в якій вимагалося: поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Зміївського районного суду Харківської області від 03.09.2018 у справі 621/1099/18, який пропущений з поважних причин; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 16.01.2020 від представника позивача Шевченка А. О. до суду надійшли пояснення по справі, в яких він просив врахувати, що позивачем надана до суду копія Анкети-Заяви від 10.08.2011, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Також до суду надана довідка про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" від 10.08.2011, де вказано: тип карти та тип кредитної лінії; пільговий період - до 55 днів; розмір комісії за зняття готівки; базова відсоткова ставка но кредиту - 2,5% на місяць (що дорівнює 30,00 % річних); розмір та порядок нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості; розмір штрафу при порушенні строків платежів по грошовим зобов`язанням ( 500 грн. + 5 %). Тобто цими документами, які підписані відповідачем особисто визначені усі істотні умови договору. Таким чином у суду першої інстанції є всі підстави для стягнення процентів за користування кредитом з розрахунку 30% річних та пені. До 31.08.2014 заборгованість за процентами нараховувалась за ставкою 30% річних та становила 1 098 грн 43 коп. За період з 01.09.2014 по 30.04.2018 минуло 1 339 днів. Заборгованість за тілом кредиту становила 1 796 грн 40 коп. Розмір процентів за період з 01.09.2014 по 30.04.2018 що складає 1 977 грн 02 коп. ( 1796 грн 40 коп. * 30% * 1339 днів - 365 днів). Таким чином, вірний розмір заборгованості за процентами станом на 30.14.2018 з розрахунку 30% річних погоджених сторонами складає: 1 098 грн 43 коп. + 1 977 грн 02 коп. = 3 075 грн 45 коп. Щодо розміру заборгованості з пені. Згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" від 10.08.2011, підписаної відповідачем вбачається, що у разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором розмір пені визначаться наступним чином: пеня (І) - базова відсоткова ставка за користування кредитом 30, яка нараховується за кожен день прострочення кредиту + пеня (2) - 1% від заборгованості, але не менш 30 грн в місяць, нараховується 1 раз на місяць за наявності прострочення за кредитом або відсоткам 5 та більше днів при наявні прострочення на суму більше 50 грн. Враховуючи, що з порядком нарахування пені відповідач був ознайомлений, про що свідчить його підпис, заявлений розмір заборгованості за пенею в розмірі 4 950 грн 68 коп. підлягає стягненню з відповідача (а. с. 94-95). Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 16.01.2020 заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" до [PERSON] про стягнення суми задоволено, скасовано заочне рішення Зміївського районного суду Харківської області від 03.09.2018 та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 20.02.2020. 29.01.2020 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги він визнав в частині стягнення заборгованості за кредитом (тілом кредиту) в розмірі 1 796 грн 40 коп. Крім того зазначив, що банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути складові його повної вартості, зокрема, заборгованість за відсотками, а також пеню і штрафи. У анкеті - заяві позичальника від 10.08.2011, на яку посилається банк у позовній заяві, яка підписана позичальником, процентна ставка не зазначена. У наведеній анкеті - заяві, підписаній сторонами, також відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. З Умовами і Правилами надання банківських послуг у Приватбанку, довідкою про обслуговування кредитних карт "Універсальна", Витягом з Умов та Правил надання банківських послуг він не ознайомлювався, що підтверджується відсутністю його особистого підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. За наведених обставин відсутні підстави вважати, що при укладенні з ним договору АТ КБ "Приватбанк" дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Таким чином, вимоги банку про стягнення заборгованості за відсотками на заборгованість за користування кредитними коштами, а також пені і штрафу за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами є безпідставними. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань (а. с. 115-118). 20.02.2020 в зв`язку із відрядженням головуючого по справі судді відкладено судовий розгляд. 18.03.2020 за клопотанням представника відповідача відкладено судовий розгляд. 22.04.2020 належним чином повідомлені учасники судового процесу в судове засідання не з`явилися. Представники позивача Савіхіна А. М., Шевченко А. О. подали заяви про судовий розгляд справи за відсутністю представника позивача, підтримали позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та письмових поясненнях. Представник відповідача [PERSON] подала заяву, в якій просила розглянути справу за її та відповідача відсутності. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. На підтвердження факту укладання кредитного договору позивачем надана анкета - заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 10.08.2011, довідку про обслуговування кредитних карт "Універсальна", копії паспорта [PERSON] , фото з екрана від 16.01.2020 (а. с. 7, 8, 33, 93, 99). У заяві позичальника від 10.08.2011 вказані анкетні дані позичальника та бажаний кредитний ліміт зазначено 3 000 грн 00 коп. Довідка про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" від 10.08.2011, яка підписана позичальником [PERSON] , містить наступні відомості щодо суттєвих умов договору: тип карти, тип кредитної лінії; пільговий період - до 55 днів; розмір комісії за зняття готівки; базова відсоткова ставка но кредиту - 2,5% на місяць (що дорівнює 30,00 % річних); розмір та порядок нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості; розмір штрафу при порушенні строків платежів по грошовим зобов`язанням (500 грн + 5 %). Отже доводи відповідача про те, що ним не були погоджені будь-які умови кредитування щодо процентів за користування позикою та відповідальності за невиконання взятих на себе зобов`язань, суперечать фактичним обставинам справи та спростовуються відомостями вказаної вище довідки про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" від 10.08.2011, яка підписана позичальником [PERSON] . Повноваження позивача щодо надання послуг кредитування підтверджуються відомостями, що містяться у витягу з ЄДРПОУ від 19.10.2017, Банківській ліцензії № 22 від 05.10.2011, Статуті Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк", затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 03.04.2017 № 409 (а. с. 35-38). Згідно розрахунків, наданих позивачем, за кредитним договором б/н, укладеним між позивачем та відповідачем, станом на 30.04.2018 має заборгованість - 95 538 грн 70 коп., яка складається з наступного: 1 796 грн 40 коп. - заборгованість за кредитом; 83 765 грн 97 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4 950 грн 68 коп. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг - 500 грн штрафу (фіксована частина); 4 525 грн 65 коп. - штрафу (процентна складова) (а. с. 5-6). Разом з тим, зазначений розрахунок не відповідає умовам кредитування, зазначеним у довідці про умови кредитування, про що у своєму письмовому поясненні зазначив і представник позивача Шевченко А. О . При цьому, розмір заборгованості за кредитним договором, що розрахований у письмовому поясненні представника позивача, а саме: заборгованість за тілом кредиту - 1796 грн 40 коп.; проценти станом на 30.14.2018 з розрахунку 30% річних погоджених сторонами 1 098 грн 43 коп.; проценти з 01.09.2014 по 30.04.2018 - 1 977 грн 02 коп. (всього процентів 3 075 грн 45 коп.); пеня - 4 950 грн 68 коп., відповідає наведеним вище умовам кредитування. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За загальними правилами, що випливають з положень ст. ст. 11-14, 202, 509, 525, 526, 546, 549, 550, 610, 614, 622-625 ЦК України, цивільні права та обов`язки, виникають, зокрема, з договорів, і повинні належно виконуватися; позичальник зобов`язаний повернути кредитору усе заборговане на умовах, передбачених договором і законом, а кредитор управі вимагати виконання порушеного зобов`язання, стягнення неустойки; особа здійснює свої права та виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства, зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, зловживання правом не допускається; особа діє у цивільних відносинах вільно, на власний ризик і повинна діяти, в тому числі, вчиняючи правочин, добросовісно, розумно, передбачаючи наслідки. Банк, пред`являючи позов про погашення кредиту, просив стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість по відсоткам за користування кредитом, а також пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 10.08.2011, посилався на Витяг з Умов і Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 № СП-2010-256 як невід`ємні частини кредитного договору (копії додано на а. с. 9-32). Витягом з Умов і Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 № СП-2010-256, що наданий позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання), позовну давність щодо вимог банку - 50 років (пункт 1.1.7.31 згаданих Умов), та інші умови. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Отже, неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ "Приватбанк" в період - з часу виникнення спірних правовідносин (10.08.2011) до дати звернення до суду із вказаним позовом (14.05.2018), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Надані позивачем Правила надання банківських послуг Приватбанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Аналогічна правова позиція про неможливість вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, однак щодо Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт) та, зокрема пункту 5.5 цих Умов, яким установлено позовну давність тривалістю в п`ять років, оскільки такі не містять підпису позичальника, а також через те, що у заяві останнього домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності немає, викладена у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 (провадження № 6-16цс15). У постанові від 24.09.2014 у справі № 6-144цс14 Верховний Суд України зазначив, що сторони досягли згоди та уклали договір, в якому передбачили, що позовна давність, установлена законом, збільшена за домовленістю сторін до п`яти років відповідно до п. 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") ("Стандарт"). Таким чином, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи та не мають підпису відповідача, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 10.08.2011 шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України. Відповідно до частини 4 статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів. Згідно з частиною 1 статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини 1 статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини 1 статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Частинами 1, 3 статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина 1 статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів"). Відповідно пункту 22 частини 1 статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН "Керівні принципи для захисту інтересів споживачів", прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН передбачено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями. Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини 4 статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. Отже, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Водночас, позивачем надано письмовий доказ - довідку про умови кредитування, якою підтверджуються конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, Таким чином, наявні підстави вважати, що при укладенні договору б/н від 10.08.2011 з [PERSON] АТ КБ "Приватбанк" дотримався вимог про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які зазначені в довідці про умови кредитування, датованої тим же числом, та які узгоджені сторонами. За таких обставин, позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики, що складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту - 1796 грн 40 коп., розмір якої не заперечувався відповідачем; проценти за користування позикою станом на 30.14.2018 з розрахунку 30% річних погоджених сторонами - 1 098 грн 43 коп.; проценти з 01.09.2014 по 30.04.2018 - 1 977 грн 02 коп. (всього процентів 3 075 грн 45 коп.); пеня - 4 950 грн 68 коп., що були нараховані відповідно до умов кредитування, погоджених відповідачем, а всього: 9 822 грн 53 коп. Решту позову належить залишити без задоволення. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимога.

Outcome: partial