Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Червоноградської міської ради Львівської області із залученням третьої особи її матері [PERSON] про визнання за нею права на приватизацію земельної ділянки та отримання свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом після смерті її батька. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] помер її батько - [PERSON]. До складу спадкового майна входили: частина квартири; земельна ділянка та гараж. Після його смерті спадкоємцем майна за законом є позивачка, так як дружина спадкодавця від спадщини відмовилася в користь дочки, інших спадкоємців немає. За життя спадкодавець розпочав приватизацію земельної ділянки [NUMBER], що знаходиться в садівничому кооперативі "Березняки" в м. Червонограді членом якого він являвся до дня смерті. Після смерті батька, позивачка вступили в члени згаданого садівничого кооперативу, та почала користуватися земельною ділянкою [NUMBER], приватизацію якої її батько розпочав, однак не завершив у зв'язку з тим що [INFO] помер. Звернувшись до приватного нотаріуса Червоноградського міського нотаріального округу для отримання свідоцтва про про право на спадщину на зазначену земельну ділянку, їй було відмовлено у видачі такого у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа, який би підтвердив право власності спадкодавця на описане майно. На даний час вона бажає оформити право власності на земельну ділянку, а тому просила у судовому порядку визнати її право на приватизацію земельної ділянки та отримати свідоцтво про право власності на земельну ділянку в порядку спадкування. 06.05.2015 року позивач подала заяву про збільшення позовних вимог. Просила залучити до учасі в справі [PERSON], гаражний кооператив № 5 в м. Червонограді Львівської області в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог до предмета спору. У заяві просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на гараж, що був побудований та у користуванні її батька. Свою вимогу мотивувала наступним. 06.08.1977 року її батько зареєстрував шлюб із [PERSON]. Рішенням виконавчого комітету Червоноградської міської ради народних депутатів № 304 від 20.10.1983 року за гр. [PERSON] було закріплено земельну ділянку [NUMBER] на стоянці № 5 в р-ні молокозаводу під будівництво цегляного гаражу. Зважаючи на те, що спірний гараж був побудований її батьком коли той перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], дана будівля, являлася спільною сумісною власністю подружжя. Однак, 09.04.1985 р.. шлюб між ними було розірвано. В порядку добровільного поділу спільно набутого майна подружжя, батько позивачки за їх домовленістю із [PERSON] відшкодував останній її частку в спільному майні, про що отримав розписку. Рішенням загальних зборів гаражного кооперативу № 5 в м. Червонограді, батька позивача було включено у члени гаражного кооперативу. Таким чином спадкодавець став одноосібним власником спірного гаража та дачі. [PERSON] лише після смерті [PERSON] звернулася із заявою про виготовлення технічної документації та в подальшому приватизації земельної ділянки на якій побудований спірний гараж. Вирішення даного питання зупинено рішенням Червоноградської міської ради до вирішення в суді спору щодо права власності на спірний гараж. Приватний нотаріус Червоноградського міського нотаріального округу відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно (спірний гараж) у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа, який підтверджує право власності спадкодавця на дане майно. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Позивач додатково пояснила, що під час перебування в шлюбі із [PERSON] її батько побудував гараж [NUMBER] що знаходиться і гаражному кооперативі № 5 в м. Червонограді та дачу, що знаходиться на земельній діялянці в садівничому кооперативі "Березняки", право на приватизацію якої вона просить суд їй надати. Після розлучення, [PERSON] надала її батькові розписку, про те, що вона отримала грошове відшкодування за свою частку у спільному майні, та в подальшому не матиме претензій з приводу належності їй частки гаража та дачі. Після поділу майна, за заявою [PERSON] її було виключено із членів гаражного кооперативу № 5 в м. Червонограді, натомість прийнято [PERSON], на нього ж переоформлено цегляний гараж [NUMBER]. Те, що земельна ділянка під будівництво гаража була відведена рішенням виконкому Червоноградської міської ради народних депутатів № 304 від 20.10.1983 року на ім'я [PERSON] не має значення, оскільки земельна ділянка була надана виключно для здійснення будівництва, а не передано право власності на неї чи право на постійне користування. Більше того, виконавчий комітет Червоноградської міської ради не мав повноважень приймати таке рішення, оскільки на той час земельна ділянка на якій була розташована атвостоянка № 5 в р-ні молокозаводу була в розпорядженні Острівської сільської ради народних депутатів. Вирішення питання про вступ позивачки в члени гаражного кооперативу №5 в м. Червонограді на підставі того, що вона користується гаражем після смерті свого батька, а також з приводу приватизації земельної ділянки відкладено до вирішення в суді майнового спору щодо гаража. Представник відповідача Червоноградської міської ради Цюпа В.П. в судовому засіданні щодо визнання права за позивачкою в порядку спадкування за законом на приватизацію земельної ділянки та отримання свідоцтва про право власності не заперечив. Вважає позовні вимоги в тій частині підставними. Щодо визнання за позивачкою права права власності на гараж в порядку спадкування зеперечує. Вважає, що оскільки спадкодавець не отримував правовстановлюючого документа на гараж [NUMBER] в гаражному кооперативі №5 в м. Червонограді, не вчиняв жодних дій щодо приватизації земельної ділянки на якій побудований вказаний гараж, така належить громаді міста, а тому в разі визнання права власності на гараж за позивачкою, права громади міста будуть порушеними. Про те, що позивачка зверталась із заявою про надання їй дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою для подальшої приватизації земельної ділянки на якій розташовано спірний гараж, а також, про рішення Червоноградської міської ради Львівської області № 825 від 29.04.2015 року про відкладення вирішення згаданого питання до вирішення в судовому порядку майнового спору щодо права власності на гараж [NUMBER] в гаражному кооперативі № 5 йому стало відомо лише під час судового розгляду цієї справи. Третя особа, яка не заявляла самостійних вимог до предмета спору [PERSON] в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог в частині визнання права за позивачкою в порядку спадкування за законом на приватизацію земельної ділянки та отримання свідоцтва про право власності не заперечила. Визнання ж за позивачкою права власності на гараж [NUMBER] в гаражному кооперативі вважає безпідставним. Третя особа [PERSON] пояснила, що рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради народних депутатів № 304 від 20.10.1983 року про виділення їй земельної ділянки для будівництва цегляного гаражу є чинним. На підставі цього рішення, після смерті [PERSON], вона звернулася із заявою про надання їй дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою та в подальшому приватизації земельної ділянки в гаражному кооперативі № 5 в м. Червонограді, та на якій нею та її на той час чоловіком було спільними зусиллями побудовано гараж [NUMBER]. У розписці наданій нею 04.07.1985 року після розлучення з чоловіком, вона надавала йому право лише тимчасового користування спільним майном - гаражем та дачею, а саме тільки на період її проживання в м. Миколаєві Миколаївської області. Гараж та дача були побудовані їх спільними зусиллями, крім того їх фінансово підтримували батьки подружжя, а тому гараж [NUMBER] в гаражному кооперативі № 5 в м. Червонограді являється спільно набутим майном подружжя, і по сьогодні 1/2 частини гаража належить їй особисто. Також, гараж після завершення його будівництва не було введено в експлуатацію, [PERSON] не оформив право власності на спірний гараж, а відповідно, дане майно не входить до складу спадщини. Представник [PERSON] підтримала пояснення своєї довірительки. Доповнила, що спірний гараж не може входити до складу спадщини, оскільки такий не був введений в експлуатацію після завершення його будівництва. Позивачка не може довести того, що її батько звертався із заявою про передачу йому у власність земельної ділянки під гаражем. Третя особа, яка не заявляла самостійних вимог до предмета спору [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі. Проти їх задоволення не заперечувала. Представник третьої особи гаражного кооперативу № 5 в м. Червонограді Львівської області, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не прибув, про причини неявки не повідомив. Суд вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності представника. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку про наявність підстав до часткового задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Вимогами ст.392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем спадкового майна після смерті її батька - [PERSON], який помер [INFO] . Інших спадкоємців, за винятком [PERSON], яка відмовилась від своєї частки в спадщині на користь позивачки, немає. До складу спадщини увійшли частина квартири, спірні право на приватизацію земельної ділянки та гараж. Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом виданого приватним нотаріусом Червоноградського міського нотаріального округу Вишневською Н.С., позивач успадкувала після смерті свого батька 1/3 частки квартири за адресою [ADDRESS], що належала спадкодавцю на праві приватної воасності . Постановами приватного нотаріуса Червоноградського міського нотаріального округу Львівської області Вишневської Н.С. від 26.09.2014 року та 01.12.2014 року відповідно, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку в садівничому кооперативі "Березняки", та гараж [NUMBER] в гаражному кооперативі №5 в м. Червонограді оскільки не подано правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності покійного на даний об'єкт нерухомості. Відповідно до п.4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як встановлено із пояснень в судовому засіданні третьої особи [PERSON], та не заперечувалось сторонами по справі, нею спільно із спадкодавцем, з котрим на той час та до 09.04.1985 року вона пербувала в шлюбі, було побудовано дачу в садівничому кооперативі "Березняки", та гараж [NUMBER] в гаражному кооперативі № 5 в м. Червонограді Львівської області. Рішенням Червоноградської міської ради народних депутатів Львівської області № 209 від 27.05.1996 року "Про закріплення земельних ділянок, надання і передачу їх у приватну та колективну власність", батькові позивачки [PERSON] для ведення садівництва членами садівничого кооперативу "Березняки", було передано у приватну власність земельну ділянку [NUMBER], площею 350 кв.м. та зобов'язано звернутися в міське управління земельних ресурсів для одержання Державних актів на право власності на землю. Як вбачається із довідки виданої за підписом голови садівничого кооперативу "Березняки", земельна ділянка [NUMBER] садівничого кооперативу належала [PERSON] згідно рішення комітету Червоноградської міської ради народних депутатів № 209 від 27.05.1996 р. . Довідкою від 24.03.2015 року засвідчується факт користування позивачкою, котра являється членом садівничого кооперативу "Березняки" земельною ділянкою [NUMBER] після смерті свого батька [PERSON]. Заборгованості за користування земельною ділянкою немає. На виконання рішення № 209 від 27.05.1996 року прийнятого Червоноградською міською радою народних депутатів, членом садівничого кооперативу "Березняки" було виготовлено Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [NUMBER] в садівничому кооперативі "Березняки" в м. Червонограді. Однак, свідоцтво про право власності на земельну ділянку батько позивачки не встиг отримати у зв'язку з тим, що [INFO] помер. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходть до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб(емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови(суперфіцій), право користування чужим майном(сервітут). Таким чином, беручи до уваги те, що [PERSON] при житті не отримав свідоцтво про право власності на земельну ділянку, хоча така була передана йому у приватну власність, позивач є спадкоємицею першої черги, а також являється членом садівничого кооперативу "Березняки", суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання права за позивачкою в порядку спадквання за законом після смерті батька права на приватизацію та одержання свідоцтва про право власності на спірну земельну ділянку підлягає до задоволення. Щодо решти позовних вимог, а саме визнання за позивачкою в порядку спадквання за законом права власності на гараж, суд вважає в задоволенні таких слід відмовити виходячи з наступного. Як вбачається з виписки з рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради Народних депутатів № 304 від 20.10.1983 року, "Про відведення земельних ділянок під будівництво цегляних гаражів на стоянці № 5 в р-ні молокозаводу" гр. [PERSON] (третя особа у справі) було виділено земельну ділянку розміром 3,5*6,5 м під будівництво цегляного гаражу та зобов'язано протягом 6-ти місяців побудувати цегляний гараж. Перебуваючи у шлюбі із [PERSON], подружжям, спільними зусиллями було побудовано на згаданій земельній ділянці спірний гараж, який автоматично набув статусу спільного майна подружжя. Що стверджується також технічним паспортом на гараж [NUMBER] по [ADDRESS] із зазначенням року будівництва - 1985р.. 09 квітня 1985 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, колишньою дружною відновлено дошлюбне прізвище - [PERSON]. Дані обставини встановлені із пояснень третьої особи [PERSON] та не заперечувались сторонами в судовому засіданні. Як вбачається із оглянутих в судовому засіданні письмових документів, зокрема розписки від 04.07.1985 року, складеної після розірвання шлюбу, [PERSON], отримавши суму 1200 карбованців, ніяких претензій до розподілу майна (гаража та дачі) не має. Як вбачається із виписки з протоколу № 1 зборів уповноважених членів гаражного кооперативу № 5 від 27 квітня 1985 року, [PERSON] виключено із членів гаражного кооперативу № 5 та прийнято в члени гаражного кооперативу № 5 [PERSON]. Цегляний гараж [NUMBER] гр-ки [PERSON] у зв'язку із виїздом в м. Миколаїв переоформлено на гр-на [PERSON]. Згідно довідки № 47 від 03.09.2014 року виданої на ім'я позивача власником гаража [NUMBER] в гаражному кооперативі № 5 в м. Червонограді, являвся її батько [PERSON]. Заборгованості немає. Із письмової відповіді голови Правління гаражного кооперативу №5 в м. Червонограді Карплюка Ю.Я. від 21.04.2015 року вбачається, що позивачці відмовлено у прийнятті її в члени гаражного кооперативу № 5 до вирішення даного питання в судовому порядку. Як вбачається із письмової відповіді голови Правління гаражного кооперативу №5 в м. Червонограді Карплюка Ю.Я. на заяву [PERSON] про прийняття її в члени гаражного кооперативу № 5, в задоволенні такої було відмовлено, у звязку із переоформленням 27.04.1985 року гаражу [NUMBER] на [PERSON], який з того часу сплачував членські внески та проводив оплату за спожиту електроенергію. Постановою приватного нотаріуса Червоноградського міського нотаріального округу Львівської області Вишневської Н.С. № 140/01-16 від 01.12.2014 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом - гараж [NUMBER] в гаражному кооперативі №5 в м. Червонограді оскільки не подано правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності покійного на даний об'єкт нерухомості . Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та рбовязки як зубудовника входять до складу спадшини. Як зазначено в абзаці 12 п. 3.1 листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 якщо за життя спадкодавець не набув права власності, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування». В той же час, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ,який в тому ж листі від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначає наступне: «статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку (п. 3.1)». Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги те, що спірний гараж було побудовано подружжям у шлюбі, після його розірвання колишня дружина добровільно відмовилася від своєї частки у майні, отримавши за це грошову компенсацію після чого гараж [NUMBER] в гаражному кооперативі № 5 в м. Червонограді було переоформлено на [PERSON], однак останній не вчиняв дій щодо введення спірного гаража в експлуатацію та не отримав свідоцтва про право власності на дане майно, а отже не набув прав та обов'язків власника такого майна, то в задоволенні позовних вимог щодо визанння права власності на гараж в порядку спадкування слід відмовити. Однак це не позбавляє права позивачки звернутися до суду за захистом свого права, зокрема із вимогами про визнання за нею прав забудовника щодо спірного гаража з правом здачі збудованого гаража в експлуатацію та отримання на її ім'я документів, що посвідчують право власності в порядку спадкування після смерті її батька.

Outcome: partial