Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

В серпні 2016 року Комунальне підприємство Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" звернулося в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання. Позовні вимоги мотивовані тим, що КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго" є організацією, що надає населенню послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно до умов, визначених "Правилами надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" та Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Помешкання, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] де проживають відповідачі, забезпечується послугами централізованого теплопостачання, які надаються КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго". Позивач зазначає, що відповідачі регулярно порушують умови вищевказаних правил та п. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", в результаті чого станом на 16.06.2016 року у них виникла заборгованість за надані послуги в сумі 6122,99 грн. Таким чином до стягнення підлягає сума заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання за період з 01.2014 року включно по 06.2016 року в розмірі 6122,99 грн. з врахуванням поточної оплати та щомісячних нарахувань. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. За весь час прострочення сплати платежів відповідачам нараховано: 2174,78 грн. - інфляційних та 276,86 грн. - 3% річних. Оскільки відповідачі відмовляються в добровільному порядку сплатити борг, тому позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не з'явилася, надавши суду заяву з проханням розглянути дану справу без її участі, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явились з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення у їх відсутність, на підставі наявних в справі доказів, оскільки представник позивача не заперечила проти такого порядку вирішення спору. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Комунальне підприємство Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" є організацією, що надає населенню послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно до умов, визначених "Правилами надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених Постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630 та Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 року за №1875. З витягу з реєстру особових рахунків житлового фонду КП ОЦ Житлово-комунального господарства м. Вінниці станом на 31.03.2016 року судом встановлено, що квартиронаймачем квартири [ADDRESS] є [PERSON] До складу його сім'ї входять [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Отже, відповідачі проживають за вищевказаною адресою та забезпечується послугами централізованого теплопостачання, що надаються КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго". З розрахунку позовних вимог КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго" суд вбачає, що згідно складеного розрахунку загальна сума боргу з урахуванням 3% річних та суми втрат від інфляції складає 8 574,63 грн., з яких: 6 122,99 грн. - боргу за спожиті послуги з централізованого теплопостачання; 276,86 грн. - 3% річних та 2 174,78 грн. - суми втрат від інфляції (а.с. 9). Згідно ч. 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 509, 526 ЦК України, одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України, квартиронаймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за житлово-комунальні послуги. Згідно ст.ст. 20, 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Зважаючи на вищевикладене, а також враховуючи, що в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідачі в добровільному порядку не розраховуються з підприємством за надані послуги централізованого теплопостачання, суд вважає, що заборгованість з відповідачів на користь позивача підлягає примусовому стягненню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути 1378,00 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved