Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

У вересні 2014 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за оплату послуг з централізованого опалення за період з 01.10.2009 року по 01.09.2013 року в розмірі 5871,22 грн., вказавши, що відповідачу на праві власності належить квартира [ADDRESS] та він користується вказаними послугами, які надає позивач. Але внаслідок порушення відповідачем обов'язку щодо оплати наданих послуг допустив заборгованість у зазначеному розмірі. У судовому засіданні представник позивача збільшив розмір позовних вимог та просить стягнути з відповідача заборгованість надані послуги за період з 01.10.2009 року по 01.12.2014 року в сумі 7623,17 грн., а також пояснив, що протягом періоду, за який виникла заборгованість, відповідачу неодноразово проводився перерахунок суми за оплату наданих послуг. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що не сплачував кошти за послуги з централізованого опалення, оскільки послуги надавались неякісно, централізоване опалення не забезпечує у квартирі необхідного температурного режиму, а також заборгованість виникла у зв'язку з тяжким матеріальним становищем. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, заступника начальника відділу збуту КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради, допитаної в якості спеціаліста, яка надала пояснення з приводу проведення перерахунку за надані послуги відповідачу, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.\- Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, передбачено, що плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], якому на підставі договору довічного утримання від 21.06.1994 року, посвідченого заступником завідуючої Першої житомирської державної нотаріальної контори Ширінською Л.В., зареєстрованого в реєстрі за № 3-8268, належить квартира [ADDRESS], є споживачем послуг з централізованого опалення, що надються позивач, і від отримання послуг не відмовлявся. Однак він своєчасно не проводив оплату за ці послуги за період з 01.10.2009 року по 01.12.2014 року, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 7623,17 грн., що підтверджується наданою роздруківкою з особового рахунку та іншими письмовими доказами у справі. Як встановлено судом, внаслідок виявленого відхилення від необхідного температурного режиму у зазначеній квартирі, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 151 від 17.02.2010 року "Про затвердження порядку проведення перерахунку розмірів плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості" та актів-претензій про неналежне надання або ненадання послуг від 24.01.2011 року та від 26.01.2012 року (а.с. 35, 36) позивачу були проведені перерахунки за оплату послуг у листопаді 2010 року, грудні 2010 року, лютому 2011 року, листопаді 2011 року, січні 2012 року. З огляду на те, що відповідач [PERSON] у порушення своїх зобов'язань не сплачував своєчасно та у повному обсязі плату за надані послуги, у зв'язку з чим були порушені права позивача, тому суд вважає вимоги позову такими, що ґрунтуються на положеннях закону. На підставі ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн., оплачений позивачем при поданні до суду позовної заяви та заяви про видачу судового наказу, що підтверджується платіжними дорученнями. Враховуючи наведене та

Outcome: approved