Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

КС "Простір" звернулась із позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення солідарно із останніх заборгованості за кредитним договором у сумі 12250,41 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між КС "Простір" та [PERSON] укладено кредитний договір, а [PERSON] виступила в якості поручителя за вказаним договором, проте зобов'язання за договором не виконано належним чином, а тому виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути та судові витрати. Позивач свого представника у судове засідання не направили, проте суду надано заяву про розгляд справи без участі представника позивача в якій зазначено, що позивач просить задовольнити позов, а також не заперечує проти заочного розгляду (а.с.20). Відповідачі у судове засідання не з'явились, однак повідомлені у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення. Крім цього, відповідач [PERSON] до суду надала письмову заяву в якій просила відмовити у позові у зв'язку із спливом строку позовної давності та розглянути справу без її участі (а.с.15-19). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до вимог ст.ст.525, 526, 527, 530, 625 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 1049 частиною 1 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, що передбачено ст.1054 ч.1 ЦК України. Судом встановлено, що 27.12.2006 року між кредитною спілкою "Простір" та [PERSON] укладено кредитний договір №347, згідно якого остання отримала грошові кошти в сумі 1500 грн. для споживчих потреб строком на 24 місяці, тобто до 27.12.2008 року, під 84% річних (а.с.3). Кредитна спілка свої зобов'язання, передбачені кредитним договором, виконала повністю, що підтверджується копією видаткового касового ордеру від 27.12.2006 року про видачу коштів у сумі 1500 грн., які отримано через касу [PERSON] (а.с.5). Для забезпечення належного виконання зобов'язань [PERSON] за вказаним кредитним договором додатково був укладений договір поруки від 27.12.2006 року, згідно якого [PERSON] виступила поручителем і зобов'язалась відповідати перед кредитною спілкою по зобов'язаннях [PERSON] (а.с.4). Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 02.03.2009 року з [PERSON] та [PERSON] солідарно стягнуто заборгованість за даним договором у сумі 5705 грн. 35 коп. (а.с.7). Проте, зобов'язання за кредитним договором не виконано, а тому станом на 15.05.2014 року утворилась заборгованість, за виключенням суми стягнутої за рішенням суду, на суму 12250,41 грн., що підтверджується наданим позивачем разрахунком (а.с.6). Зваживши у сукупності докази у справі, суд вважає доведеним, що [PERSON] не виконала взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, а тому з неї на користь кредитної спілки "Простір" підлягає стягненню вказана заборгованість. Відповідачем [PERSON] подано суду заяву про застосування позовної давності, проте відповідно до умов кредитного договору [PERSON] зобов'язалась сплачувати платежі в рахунок погашення кредитного зобов'язання протягом строку чинності договору на умовах та в порядку, передбаченому договором. Пунктом 8.3 Договору сторонами узгоджено, що до правовідносин, пов'язаних із укладанням та виконанням цього Договору, застосовується позовна давність тривалістю у шість років. За таких обставин, строк позовної давності по даному кредитному договору не закінчився, а тому заява відповідача [PERSON] про застосування позовної давності є необгрунтованою та не підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.559 ч.4 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки, у разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Договір поруки від 27.12.2006 року, а саме пункт 4.1 Договору, свідчить, що сторони домовились, що договір поруки вступає в силу з моменту його підписання та втрачає дію з моменту закінчення забезпеченого ним зобов'язання. Тобто, договором поруки не встановлено конкретного строку, після якого порука припиняється, що суперечить положенням частини першої статті 251 ЦК України та частини першої статті 252 ЦК України, а тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Матеріали справи свідчать, що зобов'язання за кредитним договором повинні бути виконаними у строк до 27.12.2008 року, а тому саме з цього часу обраховується шестимісячний строк пред'явлення позовних вимог до поручителя, проте позов подано до суду лише 26.05.2014 року. За таких обставин, позивачем пропущено визначений строк для пред'явлення позову до поручителя, а тому не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення із поручителя [PERSON], яка виступає співвідповідачем по справі, виниклої заборгованості. Також, суд вважає, що судовий збір необхідно стягнути із [PERSON] на користь позивача, що відповідає вимогам ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial