Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 14 листопада 2012 року між ПАТ "ВТБ Банк" та [PERSON] укладено договір N 1157459 банківського поточного рахунку для здійснення операцій з використання спеціальних платіжних засобів, за умовами якого Банк надав відповідачу грошові кошти в розмірі 39 100,00 грн. 20 липня 2020 року між Банком та ТОВ "ГЛОБАЛ СПЛІТ" укладено договір N 73-РБ про відступлення прав вимоги, відповідно до якого право грошової вимоги за Договором перейшло від Банка до позивача. Внаслідок невиконання умов Договору відповідачем, в нього утворилась заборгованість, яка на момент відступлення прав вимоги становить 59 333,84 грн., з яких: 39 100,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 20233,84 грн. - заборгованість по відсотках. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором в розмірі 59 333,84 гривень, яка виникла через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором. Ухвалою суду від 11 грудня 2020 року відкрите провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 09 липня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. 11 серпня 2021 року справу розглянуто по суті з ухваленням рішення. В судове засідання представник позивача не з`явився, згідно заяви просив розглядати справу без його участі, позов підтримує в повному обсязі, просив задовольнити вимоги, у разі повторної неявки відповідача не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву суду не подавав. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши надані позивачем письмові докази, дійшов такого висновку. У ході судового розгляду встановлено, що 14 листопада 2012 року між ПАТ "ВТБ Банк" та [PERSON] укладено договір N 1157459 банківського поточного рахунку для здійснення операцій з використання електронних платіжних засобів згідно умов якого, банк зобов`язався відкрити клієнту поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів згідно із заявами клієнта та зобов`язується здійснювати його розрахунково-касове обслуговування відповідно до чинного законодавства України, а клієнт зобов`язується сплачувати банку плату за надані послуги відповідно до діючих Тарифів банку; номер рахунку: 26258001304020 (а. с. 5-9). 14 листопада 2012 року відповідач підписав заяву-договір N 1157459 на відкриття карткового рахунку та оформлення платіжної картки, відкриття кредитної лінії та розміщення вкладу. В матеріалах справи наявна виписка по рахунку відповідача за період з 17.02.2020 по 20.07.2020 (а. с. 10-25). 20 липня 2020 року між АТ "ВТБ Банк" та ТОВ "Глобал-Спліт" укладено договір N 73-РБ про відступлення права вимоги за умовами якого, останнє набуло права вимоги банку до позичальників зазначених у додатку N 1 до цього договору (а. с. 26-28). Згідно із додатком N 1 до договору N 73-РБ про відступлення права вимоги від 20 липня 2020 року, банк відступив ТОВ "Глобал-Спліт" право вимоги, зокрема, до відповідачаза договором N 1157459 від 14 листопада 2012 року з урахуванням всіх змін, доповнень та додатків. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частин 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Згідно з частиною 2 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як вбачається із виписки за період з 17.02.2020 по 30.07.2020 по рахунку відповідача, яка є первинним банківським документом, банк свої зобов`язання за вищевказаним договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредитні кошти, якими останній користувався, проте не повернув. У зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань за вказаним договором у відповідача виникла заборгованість, яка станом на відступлення права вимоги становить 59 333,87 грн. з яких: 39 100,00 грн - основна заборгованість; 20 233,84 грн. - заборгованість по відсоткам. Вказаний розрахунок відповідачем не спростовано, жодних заперечень щодо розміру заборгованості від відповідача не надходило. Враховуючи вищенаведене, суд вважає наявними підстави для задоволення позовних вимог. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved