Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що 05.02.2008 року між позивачем та [PERSON] укладено договір №VIXRRX09780333, відповідно до якого відповідачу банком було надано кредит в розмірі 1657,18 грн., на термін 12 місяців з 05.02.2008 року по 05.02.2009 року включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12 % річних. Крім того, як зазначив позивач в позовній заяві відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Рострочка» складає між ним та банком договір. Як зазначив позивач в позовній заяві, відповідачем [PERSON] не були виконані належним чином зобов'язання за договором, а тому станом на 30.01.2014 року за ним утворилася заборгованість в розмірі 15588,42 грн., з яких: 1165,04 грн. - заборгованість за кредитом; 68,24 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 324,80 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 12811,84 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 718,50 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за вказаним договором, а також сплачений позивачем судовий збір в сумі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що просить розгляд справи провести у відсутність представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, проти винесення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча судова повістка надсилалась за адресою його проживання зареєстрованою у встановленому законом порядку та повернулась з відміткою, що він за зазначеною адресою не проживає. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Оскільки позивач не заперечує щодо заочного розгляду справи, це дає підстави суду відповідно до ст. 224 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного: відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України, де зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з анкетою, заявою позичальника №VIXRRX09780333 від 05.02.2008 року та Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) (а.с.4,5-7) відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 1657,18 грн., на термін 12 місяців з 05.02.2008 року по 05.02.2009 року включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12 % річних. Як зазначив позивач в позовній заяві, відповідачем [PERSON] не були виконані належним чином зобов'язання за договором, а тому станом на 30.01.2014 року за ним утворилася заборгованість в розмірі 15588,42 грн., з яких: 1165,04 грн. - заборгованість за кредитом; 68,24 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 324,80 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 12811,84 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 718,50 грн. - штраф (процентна складова). В підтвердження суми заборгованості, позивачем надано Розрахунок заборгованості за договором (а.с.3) Згідно пп.5.5. п.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років (а.с.5-7). Згідно з п. 31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", При застосуванні положення пункту 7 частини одинадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", яким кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, суди мають виходити з того, що у системному зв'язку з частиною одинадцятою статті 11 зазначеного Закону ця вимога стосується позасудового порядку повернення споживчого кредиту і спрямована на те, щоб встановити судовий контроль за вирішенням таких вимог кредитодавця з метою захисту прав споживача як слабшої сторони договору споживчого кредиту. У зв'язку із цим та враховуючи, що ЦК не передбачає заборони пред'явлення окремих вимог у зв'язку з пропущенням строку позовної давності, при вирішенні таких спорів, суди повинні враховувати положення ЦК про позовну давність. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 7 частини одинадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" та вимоги ЦК щодо позовної давності застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки. Однак, відповідно до ч.2 ст. 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. При цьому згідно ч.5 ст. 267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Як вбачається з позовної заяви, остання датована 30.01.2014 року, однак, згідно вхідного номеру, позивач звернувся до суду 07 жовтня 2014 року. Згідно пп.5.5. п.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) строк позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором визначений сторонами тривалістю у 5 років, а останній термін сплати кредиту, згідно заяви позичальника (а.с.4) визначений 05.02.2009 року включно, тобто строк позовної давності минув 06.02.2014 року. Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, позивачем або його представником в ході розгляду справи не заявлено клопотання про відновлення пропущеного строку позовної давності з зазначенням посилань на певні обставини або причини, які є підставами для поновлення пропущеного строку позовної давності. Аналізуючи зібрані в судовому засіданні докази, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed