Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

21 серпня 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк (далі ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулося до суду із зазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що 22 березня 2011 року між указаним банком та відповідачкою укладено договір про надання банківських послуг (далі кредитний договір), який складався із заяви останньої, Умов і правил надання банківських послуг та Тарифів банку. За умовами цього договору ПАТ КБ "ПриватБанк" надало [PERSON] на платіжну картку грошові кошти у вигляді кредитного ліміту, сума якого визначена у розмірі 4400 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з невиконанням [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором станом на 30 червня 2015 року виникла заборгованість у сумі 14002 грн 38 коп., з яких: 4385 грн 30 коп. заборгованість за кредитом; 8\~474 грн 11 коп. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 500 грн штраф (фіксована частина); 642 грн 97 коп. штраф (процентна складова). Посилаючись на те, що відповідачка й далі продовжувала ухилятися від виконання зобов'язань за кредитним договором від 22 березня 2011 року, позивач просив стягнути з [PERSON] на його користь зазначену\~заборгованість у сумі 14002 грн 38 коп. Представник ПАТ Комерційний Банк Приватбанк [PERSON], діючий за довіреністю № 3913-О від 25 жовтня 2012 року (а.с. 18), який належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судовою повісткою (а.с. 36,37), в засідання суду не зявився. При звернені до суду надав клопотання про розгляд справи без його участі в судових засіданнях (а.с.6). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, причину виниклої заборгованості пояснила складними сімейними обставинами. Зазначила, що розмір заборгованості не відповідає дійсності, оскільки позивачем не враховані всі проведені нею платежі, надати докази в підтвердження заперечень не має можливості, тому що квитанції залишилися в м. Донецьку. Просить застосувати строк позовної давності, про що надала заяву (а.с 33). Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, зясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм кредитні правовідносини, які регулюються статьями 526, 527, 629, 1054, 1055 Цивільного Кодексу України. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 527 ЦК України\~передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до частини 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що 22.03.2011 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON]С укладено кредитний договір без номеру, який складався із заяви останньої (а.с. 9), Умов і правил надання банківських послуг та Тарифів банку. (а.с. 10-16) За цим договором ПАТ КБ "ПриватБанк" надало відповідачці на платіжну картку грошові кошти у вигляді кредитного ліміту, сума якого визначена в 4400 тис. грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно пункту 2 розділу І Умов і правил надання банківських послуг кредитним лімітом (кредитом, кредитною лінією) є розмір грошових коштів, наданих банком клієнту на строк, визначений у договорі, на умовах платності та зворотності (повернення) (а.с. 11). Відповідно до п. 9.12 розділу І Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той же термін (а.с 15). Відповідно до пункту 3.1.1 розділу ІІ Умов і правил надання банківських послуг строк дії картки вказано з її лицьового боку (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця (а.с 15 об.) За змістом пункту 5.3 розділу ІІ Умов та правил надання банківських послуг строки і порядок погашення кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) за платіжними картками з установленим мінімальним обов'язковим платежем визначено в Пам'ятці клієнта, яка є невід'ємною частиною договору. Памяткою клієнта визначено порядок погашення заборгованості щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості (а.с 10). Пунктом 5.4. розділу ІІ Умов та правил надання банківських послуг строк погашення Кредиту в повному обсязі не пізніше останнього дня місяця , вказаного на платіжній карті (в полі MONTH) передбачено по платіжним картам без встановленого мінімального обовязкового платежу (а.с 16) Відповідно до п. 8.6 розділу І Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5% від суми позову. Таким чином, підписуючи заяву клієнта від 22.03.2011 року, [PERSON], була ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг. Вся інформація, яку банк має повідомити позичальнику міститься у змісті кредитного договору є вичерпною. Підписавши договір відповідач погодився з умовами надання кредиту. Згідно довідки-розрахунку загальна сума заборгованості станом на 30 червня 2015 року складає 14002 грн 38 коп., з яких: 4385 грн 30 коп. заборгованість за кредитом; 8\~474 грн 11 коп. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 500 грн штраф (фіксована частина); 642 грн 97 коп. штраф (процентна складова). Суд вважає, що позивачем доведений факт укладання кредитного договору між позивачем та відповідачем та факт не виконання відповідачем в повному обсязі своїх зобов'язаннь за договором, в результаті чого утворилась заборгованість в зазначеному вище розмірі яку відповідач в добровільному порядку не сплачує. Суд також вважає вірним розрахунок заборгованості, що утворилась на час звернення позивача в суд з позовом за захистом порушених прав, і не приймає до уваги доводи відповідача про сплату кредиту в більшому розмірі ніж зазначено в розрахунку, оскільки [PERSON] не надано будь яких належних і допустимих доказів в підтвердження свої заперечень. Вирішуючи питання щодо застосування строку позовної давності суд виходить із такого. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та пята статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Аналізуючи умови кредитного договору сторін у цій справі та зміст зазначених правових норм, необхідно дійти висновку, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (стаття 261 ЦК України). Аналогічна правова позиція викладена в постановах Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України № 6-95цс14 від 17 вересня 2014 року та № 6-127цс14 22 жовтня 2014 року. Відповідно до умов Кредитного договору, укладеного ПАТ КБ ПриватБанк і [PERSON] договір від 22.03.2011 року діє протягом 12 місяців з моменту підписання (п. 9.12 розділу І Умов та правил надання банківських послуг). Строк дії платіжної карти вказаний з її лицьового боку (місяць і рік) - останній календарний день зазначеного місяця(пункт 3.1.1 розділу ІІ Умов і правил надання банківських послуг). Відповідно до ст.ст.11, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В порушення даних вимог закону позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження строку дії кредитної картки, кінцевого строку повного погашення кредиту; продовження кредитного договору та строку дії продовженої картки; надання відповідачем згоди на продовження строку дії кредитного договору. Тому, з урахуванням положень пункту 9.12 розділу І, пунктів 5.3. і 5.4. розділу ІІ Умов та правил надання банківських послуг, суд вважає не прийнятими доводи позивача про визначення кінцевого строку повернення кредиту строком дії кредитної картки і приходить до висновку про обовязок відповідача в повному обсязі виконати зобовязання за кредитним договором до закінчення строку дії договору визначеного терміном 12 місяців з дня підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку 22 березня 2011 року, тобто до 21 березня 2012 року. Суд приходить до переконання, що перебіг трирічного строку позовної давності стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі після закінчення строку дії договору - 21.03.2012 року. Суд вважає, що автоматичне неодноразове продовження дії договору і дії картки не змінює терміну виконання кредитного зобовязання, отже продовження дії договору і картки для настання кінцевого терміну повернення заборгованості значення немає. Подальше продовження дії картки є способом виконання зобовязання щодо повернення простроченого кредиту, процентів і неустойки. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 05.02.2012 року розмір заборгованості за тілом кредиту складав 4385,30 грн, яка не змінювалась до часу звернення позивача з позовом до суду. Після зазначеної дати відповідачем було здійснено два платежі 11.05.2012 року та у сумі 121,38 грн. та 25.07.2012 року у сумі 200 грн., які були зараховані позивачем на погашення процентів (а.с 7 об.). З 25 липня 2012 року [PERSON] припинила сплату коштів із погашення кредиту. ПАТ КБ ПриватБанк звернулось до суду з позовною заявою про захист свого порушеного права 21 серпня 2015 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності, який слив 21.03.2015 року. Нормою частини третьої статті 267 ЦК України встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення. Тобто цією нормою встановлені суб'єктивні межі застосування позовної давності, а саме передбачені випадки, до яких позовна давність застосовується судом у зв'язку з наявністю відповідної заяви сторони у спорі зробленою до ухвалення судом рішення. Відповідач звернулась до суду з письмовою заявою про застосування строку позовної давності, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі у звязку з пропуском позивачем строку позовної давності.

Outcome: dismissed