Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

27 травня 2019 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту народження, в якій просить ухвалити рішення, яким: встановити факт, що він - [PERSON] , уродженець с. Безброди Буського району Львівської області, народився [INFO] . В обґрунтування заяви покликається на те, що він - [PERSON] , народився у с. Безброди Буського району Львівської області [INFO]. При оформленні першого паспортного документу та повторно у 1989 році працівниками відділу внутрішніх справ допущено помилку у даті його народження, внаслідок чого виникли труднощі з обміном паспорта після розпаду СРСР на паспорт громадянина України. У паспорті заявника вказана дата народження [INFO] , а у свідоцтві про його народження вказана дата - [INFO]. Дана обставина й стала причиною відмови заявнику у видачі підтвердження його приналежності до громадянства України Головним управлінням державної міграційної служби України у Львівській області. У зв`язку з чим змушений звернутися до суду для встановлення факту свого народження. У судове засідання заявник [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися, проте заявником подано до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги заяви підтримує повністю. Представник заінтересованої особи - Центру надання адміністративних послуг міста Львова в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому порядку, причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності сторін, що не порушуватиме їхні процесуальні права. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 270 ЦК України, відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров`я, право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості. Згідно ч. 2 ст. 270 ЦК України цим Кодексом та іншим законом можуть бути передбачені й інші особисті немайнові права фізичної особи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 300 ЦК України фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно ч. 3 ст. 270 ЦК України перелік особистих немайнових прав, які встановлені Конституцією України, цим Кодексом та іншим законом, не є вичерпним. Відповідно до ч. 2 ст. 272 ЦК України фізична особа має право вимагати від посадових і службових осіб вчинення відповідних дій, спрямованих на забезпечення здійснення нею особистих немайнових прав. Як вбачається із положень ч. 7 ст. 21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» та п. 3, 4 Глави 1 Розділу ІІІ «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 р. № 52/5, одним із визначених законодавцем способів ідентифікації фізичної особи є її дата народження. Так, судом встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами наступне. Згідно дублікату Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.11.2018, в актовому записі про народження № 3, складеному 27 травня 1948 року виконавчим комітетом Безбрудівської сільської ради Буського району Львівської області, датою народження [PERSON] зазначено « [INFO] » (а. с. 5). Згідно копії недіючого документу, а саме паспорта колишнього СРСР зразка 1974 року на ім`я [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 22.09.1989, датою народження [PERSON] зазначено « [INFO] » (а. с. 3). Заявник [PERSON] звернувся до Львівського міського Управління відділу еміграції, громадянства та реєстрації Головного управління у Львівській області Державної міграційної служби України із заявою про встановлення належності до громадянства України, відповідно до Закону України «Про громадянство України». Проте було встановлено, що дата народження заявника в паспорті зазначена « [INFO] », а у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян зазначена як «[INFO]» (а. с. 6). Відповідно до статті 3 Закону України "Про громадянство України", громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України. Заявник зазначає, що при оформленні першого паспортного документу та повторно у 1989 році працівниками відділу внутрішніх справ допущено помилку у даті його народження, а саме: замість правильної дати народження « [INFO] », зазначена дата народження « [INFO] », внаслідок чого виникли труднощі з обміном паспорта після розпаду СРСР на паспорт громадянина України. Таким чином, на підставі дублікату Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.11.2018, в актовому записі про народження № 3, складеному 27 травня 1948 року виконавчим комітетом Безбрудівської сільської ради Буського району Львівської області, судом достеменно встановлено, що датою народження [PERSON] є « [INFO] ». З огляду на це, суд вважає, що заява про встановлення факту, що [PERSON] , уродженець с. Безброди Буського району Львівської області народився [INFO] підлягає задоволенню. Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п. п. 2.13.1 п. 2.13. Глави 2 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану, зокрема, є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Суд вважає, що встановлення факту про те, що [PERSON] , уродженець с. Безброди Буського району Львівської області народився [INFO] дасть заявнику підстави для реалізації його права на отримання паспорта громадянина України.

Outcome: approved