Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]» в особі уповноваженої особи фонду гарантування фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» [PERSON] звернулося до суду з позовом до [PERSON],\~в якому просило В рахунок погашення заборгованості [PERSON] ([ADDRESS], 61000, код ЄДРПОУ: [NUMBER]) перед Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 27т, код ЄДРПОУ: 19017842) за Кредитним договором № 106 від 26.03.2007 року в розмірі 2 735 347 (два мільйони сімсот тридцять п'ять тисяч триста сорок сім гривень) 80 копійок, з них: заборгованість по кредиту - 50 410,00 дол. СІЛА; заборгованість за відсотками -54 377,14 дол. США; комісія за РО - 0,00 грн., штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту -47 804,96 грн. звернути стягнення на належний [PERSON] ([ADDRESS], 61000, код ЄДРПОУ: [NUMBER]) предмет іпотеки - трикімнатну квартиру № 113 (сто тринадцять), загальною площею 64,8 кв.м, житловою площею 45,7 кв.м, що знаходиться в м.Харкові, по вулиці Барабашова в будинку № 46-А (сорок шість літера «А»), шляхом його продажу Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 27т, код ЄДРПОУ: 19017842) від свого імені будь-якій особі-гіокупцю за початковою ціною, визначеною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності під час його реалізації у порядку, передбаченому ст. 38 Закону України «Про іпотеку», з наданням Публічному акціонерному товариству «Всеукраїнський [PERSON] Банк» всіх прав продавця, у тому числі, але не виключно: укладати договір купівлі - продажу, отримувати дублікати правовстановлюючих документів на вказаний предмет іпотеки в органах БТІ, органах нотаріату та інших органах державної влади, місцевого самоврядування та у будь-яких установах незалежно від форм власності; отримувати всі необхідні документи та довідки (в тому числі витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності) для продажу вищезазначеного предмета іпотеки у виконавчих органах сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації, акредитовані суб'єкти та всіх підпорядкованих структурних підрозділах, в органах нотаріату або у інших органах, які будуть здійснювати функції з реєстрації речових прав на нерухоме майно; здійснювати будь-які платежі у якості продавця в процесі укладання договору купівлі - продажу предмету іпотеки; звертатися до суб'єктів оціночної діяльності із заявою про проведення експертної оцінки предмету іпотеки, а також ставити підписи від свого імені за одержання експертної оцінки; отримувати довідки та документи, які необхідні для укладання та нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу; надати приватному нотаріусу право відкрити розділ на предмет іпотеки - трикімнатну квартиру № 113 (сто тринадцять), загальною площею 64,8 кв.м, житловою площею 45,7 кв.м, що знаходиться в м.Харкові, по вулиці Барабашова в будинку № 46-А (сорок шість літера «А»), в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та зареєструвати право власності на предмет іпотеки -трикімнатну квартиру № 113 (сто тринадцять), загальною площею 64,8 кв.м, житловою площею 45,7 кв.м, що знаходиться в м.Харкові, по вулиці Барабашова в будинку № 46-А (сорок шіс. літера «А») за набувачем (покупцем); отримувати в органах місцевого самоврядування за місцезнаходженням предмета іпотеки довідки про склад сімТ іпотекодавця, копії будинкових книг, технічну документацію. В обґрунтування позову позивач вказав, що 26 березня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» (надалі по тексту - Позивач) та фізичною особою - резидентом України, яким є [PERSON] (надалі по тексту Відповідач) укладено кредитний доюзір № 106 (надалі по тексту - Кредитний договір). Відповідно до умов Кредитного договору №106 від 26 березня 2007 року, ВАТ «ВіЕйБі Банк» надав Позичальнику [PERSON] грошові кошти (далі за текстом Кредит) у сумі - 55 000,00 (п'ятдесят п'ять тисяч) доларів США, що складало в еквіваленті за курсом НБУ на дату укладення цього Кредитного договору - 277 750,00 (двісті сімдесят сім тисяч сімсот п'ятдесят) гривень 00 копійок, з терміном користування по «26» березня 2024 р. та процентною ставкою за користування Кредитом 14 (чотирнадцять) процентів річних (відповідно п.1.3. Кредитного договору). Згідно з п.1.2. Кредитного договору, цільовим використанням кредитних коштів було проведення розрахунків по договору купівлі-продажу нерухомого майна. Відповідно до п. п. 2.4.1., 2.4.2. Кредитного договору, проценти нараховуються на фактичну заборгованість за Кредитом, із розрахунку рік - рівний 360 дням, місяць рівний календарній кількості днів та сплачуються згідно п. 2.5. Кредитного договору. Згідно із п. 2.5.1. Кредитного договору Позичальник зобов'язується щомісячно до дати, встановленої в Графіку, поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахуванням, у сумі не менш суми чергового погашення відповідної частини Кредиту, встановленої в сумі 270,00 дол. США та суми нарахованих процентів відповідно п.2.4. цього Договору. Пунктом 2.7.1 Кредитного договору [PERSON] має право вимагати дострокового виконає, я Боргових зобов'язань в цілому, або у визначеній частині у випадку: невиконання Позичальником своїх Боргових зобов'язань за Кредитним договором. Відповідач порушив свої зобов'язання, щодо щомісячного повернення частини кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом. Згідно пункту 4.4. Кредитного договору, за кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобов'язань, передбачених п.п. 3.3. (крім пункт 3.3.3) цього Договору, Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 5 (п'ять) відсотків від суми кредитних коштів, зазначеної в п. 1.1.1 цього Договору. Пунктом 4.5. Кредитного договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 20 (двадцяти) відсотків, від суми неповернутого Кредиту та/або несплачених процентів. Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором № 106 від 26 березня 2007 року відповідно до розрахунку заборгованості від 15.04.2016 року становить 2 735 347,80 грн. з них: *заборгованість по кредиту - 50 410,00 дол. США; *заборгованість за відсотками - 54 377,14 дол. США; *комісія за РО - 0,00 грн.; *штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 47 804,96 грн. В перерахунку на національну грошову одиницю України (курс НБУ 25,647640 за один США станом на 15.04.2016 року) заборгованість за тілом та відсотками по кредиту становить 2 687 542,84 грн. Розрахунок суми заборгованості додається. Взяті на себе зобов'язання Банком було виконано в повному обсязі. Зобов'язання [PERSON] за Кредитним договором належним чином виконані не були, що підтверджується заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.05.2009 року у справі № 2-3048/09 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яке набрало законної сили. Згідно із ч. З ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. А Таким чином, факт надання кредитних коштів та порушення Боржником умов Кредитного договору № 106 від 26.03.2007 року щодо несвоєчасного повернення кредиту та відсотків встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили. У зв'язку з невиконанням Позичальником погашення заборгованості за Кредитним договором, [PERSON] 02.02.2016 року направив Позичальнику вимогу про усунення порушень та виселення з житла та вимогу про повернення коштів з попередженням про звернення стягнення предмет іпотеки від 09.03.2016 року. Однак, до теперішнього часу кредитна заборгованість Позичальником не сплачена. Зобов'язання по Кредитному договору до теперішнього часу Відповідачем не виконані. Згідно статті 1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до положень ст. 1049 Цивільного кодексу України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 36 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Так, згідно п. 7.6.2. Договору іпотеки, у випадку набуття права звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодержатель набуває право від свого імені продати предмет іпотеки будь -якій особі з дотриманням умов, визначених в Законі України «Про іпотеку». Крім того, відповідно до вимог ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону, - тобто такий спосіб реалізації предмета іпотеки чітко регламентований діючим законодавством. Пунктом 42 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від ЗО березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» (далі - Постанова пленуму) передбачено, що резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись в тому числі початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова піна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). Станом на дату подання позову заборгованість за Кредитним договором залишається не погашеною. Крім того, статтею 34 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду. Отже, в разі прийняття судом рішення про звернення стягнення, з метою збереження іпотечного майна та недопущення реєстрації у ньому неповнолітніх осіб, вважаємо за необхідне передати предмет іпотеки в управління ПАТ «ВіЕйБі Банк» відповідно до статті 34 ЗУ «Про іпотеку». Слід додатково зазначити, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 20.11.2014 № J733 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.11.2014 № 123 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк», згідно з яким з 21.11.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]», код ЄДРПОУ 19017842, МФО 380537, місцезнаходження: вул. Дегтярівська, 27Т, м. Київ, 04119, Україна. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.02.2016 № 213 продовжений строк здійснення процедури ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]» та повноваження ліквідатора ПАТ «ВіЕйБі Банк», провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту Згідно статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслід встановлені договором або законом, в тому числі: 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 625 ЦК України визначено, що Боржник, який прострочив виконання грошові зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановлені індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З метою забезпечення належного виконання зобов'язань за Кредитним договором між Банком та [PERSON] було укладено Іпотечний договір, посвідчений 26.03.2007 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] відповідно до умов якого в іпотеку Банку було передано нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру № 113 (сто тринадцять), загальною площею 64,8 кв.м, житловою площею 45,7 кв що знаходиться в м.Харкові, по вулиці Барабашова в будинку М 46-Л (сорок шість літера «А». На підставі наказу Тимчасової адміністрації ПАТ «ВіЕйБі Банк» №3-п від 24.11.2014 року та відповідно до частини першої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з 24 листопада 2014 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]» [PERSON] набула всіх повноважень органів управління (загальних зборів, спостережної ради і правління) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту) ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]». Відповідно до ч. 2 п. 6 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави оплачується судовим збором як вимога немайнового характеру, якщо така вимога пред'явлена після вирішення вимоги про виконання основного зобов'язання (стягнення заборгованості тощо). Згідно ч. 1 cm. 114 Цивільного процесуального кодексу України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна. Звертаємо Вашу увагу, що згідно cm. 38 Закону України «Про систему гарантування, вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів банку. З метою захисту прав і законних інтересів вкладників банку та забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку є необхідним забезпечення максимального >та своєчасної формування ліквідаційної маси, яка в подальшому буде спрямована на задоволення вимог кредиторів банку. \~\~\~\~ В судове засідання представник позивача не зявився, надав відповідну заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі , не заперечує проти ухвалення заочного рішення. У судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. На адресу зареєстрованого місця проживання відповідача судом рекомендованим поштовим відправленням було направлено судову повістку про виклик, яка УДППЗ «Укрпошта» була повернута до суду за закінченням терміну зберігання. Згідно п.99 «Правил надання послуг поштового зв'язку», затверджених\~Постановою КМ України від 5 березня 2009 р. №270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абзаці четвертому пункту 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. Пунктом 110 цих Правил передбачено, що у разі коли адресат не з'явився за одержанням реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу протягом трьох робочих днів після доставки першого повідомлення про надходження зазначеного поштового відправлення, поштового переказу, йому під розписку вручається повторне повідомлення (крім повторних повідомлень про надходження рекомендованих поштових відправлень). Повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів, адресованих до запитання та на абонементну скриньку, вкладаються відповідно до картотеки "До запитання" та до абонементної скриньки адресата. Відповідно до п.117 зазначених Правил, поштові відправлення, поштові перекази повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання. Згідно ч.3\~ст.27 ЦПК України, особи,\~\~які\~\~беруть\~\~участь\~\~у\~\~справі,\~\~зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Відповідно до ч.5\~ст.74 ЦПК України\~судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. У судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність, у разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч.1\~ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як, відповідач у судове засідання не зявився без поважних причин, а представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів та такого вирішення справи, то суд дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення. Судом встановлені обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 26 березня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» (надалі по тексту - Позивач) та фізичною особою - резидентом України, яким є [PERSON] (надалі по тексту Відповідач) укладено кредитний договір № 106 (надалі по тексту - Кредитний договір). Відповідно до умов Кредитного договору №106 від 26 березня 2007 року, ВАТ «ВіЕйБі Банк» надав Позичальнику [PERSON] грошові кошти (далі за текстом Кредит) у сумі - 55 000,00 (п'ятдесят п'ять тисяч) доларів США, що складало в еквіваленті за курсом НБУ на дату укладення цього Кредитного договору - 277 750,00 (двісті сімдесят сім тисяч сімсот п'ятдесят) гривень 00 копійок, з терміном користування по «26» березня 2024 р. та процентною ставкою за користування Кредитом 14 (чотирнадцять) процентів річних (відповідно п.1.3. Кредитного договору). Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором № 106 від 26 березня 2007 року відповідно до розрахунку заборгованості від 15.04.2016 року становить 2 735 347,80 грн. з них: *заборгованість по кредиту - 50 410,00 дол. США; *заборгованість за відсотками - 54 377,14 дол. США; *комісія за РО - 0,00 грн.; *штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 47 804,96 грн. В перерахунку на національну грошову одиницю України (курс НБУ 25,647640 за один США станом на 15.04.2016 року) заборгованість за тілом та відсотками по кредиту становить 2 687 542,84 грн. Розрахунок суми заборгованості додається. Взяті на себе зобов'язання Банком було виконано в повному обсязі. Зобов'язання [PERSON] за Кредитним договором належним чином виконані не були, що підтверджується заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.05.2009 року у справі № 2-3048/09 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яке набрало законної сили. Згідно із ч. З ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. А Таким чином, факт надання кредитних коштів та порушення Боржником умов Кредитного договору № 106 від 26.03.2007 року щодо несвоєчасного повернення кредиту та відсотків встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили. У зв'язку з невиконанням Позичальником погашення заборгованості за Кредитним договором, [PERSON] 02.02.2016 року направив Позичальнику вимогу про усунення порушень т'» виселення з житла та вимогу про повернення коштів з попередженням про звернення стягнення предмет іпотеки від 09.03.2016 року. Однак, до теперішнього часу кредитна заборгованість Позичальником не сплачена. Зобов'язання по Кредитному договору до теперішнього часу Відповідачем не виконані. Згідно статті 1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до положень ст. 1049 Цивільного кодексу України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслід встановлені договором або законом, в тому числі: 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збит та моральної шкоди. Статтею 625 ЦК України визначено, що Боржник, який прострочив виконання грошові зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановлені індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суі якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З метою забезпечення належного виконання зобов'язань за Кредитним договором л Банком та [PERSON] було укладено Іпотечний договір, посвідче? 26.03.2007 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] В відповідно до умов якого в іпотеку Банку було передано нерухоме майно, а саме: трикімнап квартиру № 113 (сто тринадцять), загальною площею 64,8 кв.м, житловою площею 45,7 кв що знаходиться в м.Харкові, по вулиці Барабашова в будинку М 46-Л (сорок шість літера «А На підставі наказу Тимчасової адміністрації ПАТ «ВіЕйБі Банк» №3-п від 24.11.2014 року та відповідно до частини першої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з 24 листопада 2014 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]» [PERSON] набула всіх повноважень органів управління (загальних зборів, спостережної ради і правління) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту) ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]». Відповідно до ч. 2 п. 6 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави оплачується судовим збором як вимога немайнового характеру, якщо така вимога пред'явлена після вирішення вимоги про виконання основного зобов'язання (стягнення заборгованості тощо). Згідно ч. 1 cm. 114 Цивільного процесуального кодексу України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна. Звертаємо Вашу увагу, що згідно cm. 38 Закону України «Про систему гарантування, вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів банку. З метою захисту прав і законних інтересів вкладників банку та забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку є необхідним забезпечення максимального >та своєчасної формування ліквідаційної маси, яка в подальшому буде спрямована на задоволення вимог кредиторів банку. Згідно ч.1\~ст.1054 ЦК України, за\~кредитним\~договором\~банк або інша фінансова установа (кредитодавець)\~зобов'язується\~надатигрошові\~кошти\~(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах,\~встановлених договором,\~а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2\~ст.1054 ЦК України, до\~відносин\~за\~кредитним\~договором\~застосовуються положення\~параграфа\~1\~цієї глави,\~якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1\~ст.1048 ЦК України, позикодавець\~має\~право\~на\~одержання\~від\~позичальника процентів від суми позики,\~якщо інше не встановлено договором або законом.\~Розмір\~і\~порядок одержання\~процентів\~встановлюються договором.\~Якщо\~договором\~не встановлений розмір процентів,\~їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного\~банку України. Згідно ч.1\~ст.1049 ЦК України, позичальник\~зобов'язаний\~повернути\~позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі\~або\~речі,визначені\~родовими ознаками,\~у\~такій\~самій кількості,\~такого самого роду та такої самої якості,\~що були передані йому позикодавцем) у строк\~та\~в порядку, що встановлені договором. Згідно\~ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов\~договору\~та\~вимог\~цього\~Кодексу,\~інших актів цивільного законодавства,\~а за відсутності таких умов та вимог -\~відповідно до\~звичаїв\~ділового\~обороту\~або\~інших\~вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1\~ст.527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти\~виконання\~особисто,\~якщо інше не встановлено договором або законом,\~не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно\~ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням\~умов, визначених\~з містом зобов'язання\~(неналежне виконання). Відповідно до\~ст.589 Цивільного кодексу України\~у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязань, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. У ч. 2\~ст. 590 Цивільного кодексу України\~зазначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 3 Закону України „Про іпотеку\~передбачено, що у разі порушення боржником основного зобовязання Іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ч.1\~ст.33 Закону України «Про іпотеку» №898-IV від 05 червня 2003 року, у разі\~невиконання\~або\~неналежноговиконання\~боржником основного\~зобов'язання\~іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням\~шляхом звернення\~стягнення\~на предмет іпотеки.\~Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав,встановлених статтею\~12 цього Закону. Згідно ч.1\~ст.12 Закону України «Про іпотеку» №898-IV від 05 червня 2003 року, у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним\~договором,\~іпотеко держатель має\~право\~вимагати дострокового\~виконання\~основного\~зобов'язання,\~а\~в\~разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.1\~ст.39 Закону України «Про іпотеку» №898-IV від 05 червня 2003 року, у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого\~\~майна,\~\~за\~\~рахунок\~\~якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації\~\~ предмета\~\~іпотеки\~\~шляхом\~\~проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої\~статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна\~\~предмета\~\~іпотеки\~\~для\~\~його\~\~ подальшої реалізації. Згідно з п. 7.1 Іпотечного договору та ч. 1\~ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу, а також витрат, повязаних з предявленням вимоги за основним зобовязанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки, витрат на утримання і збереження Предмета іпотеки, витрат на страхування предмету іпотеки, збитків.\~завданих внаслідок порушення умов цього Договору та умов Кредитного договору. витрати на здійснення оцінки предмета іпотеки субєктом оціночної діяльності, які поніс Іпотекодержатель. Пунктом 7.3. Іпотечного договору передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, шляхом переходу до Іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобовязання або шляхом продажу Іпотекодержателем від свого імені Предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому\~статтею 38 Закону України «Про іпотеку»\~та умовами цього договору. Пунктом 7.4. Іпотечного договору закріплено право вибору Іпотекодержателем способу задоволення своїх вимог в межах переліку, визначеного п. 7.3. Іпотечного договору. Статтею 36 Закону України «Про іпотеку»\~передбачено, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього\~Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог Іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до Розділу 7.5.1 Іпотечного договору сторони погодились, що умови цього розділу є застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя та вважаються повним укладеним договором про задоволення вимог Іпотекодержателя. Так, згідно п. 7.5.2. Договору іпотеки, у випадку набуття права звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодержатель набуває право від свого імені продати предмет іпотеки будь - якій особі з дотриманням умов, визначених в\~Законі України «Про іпотеку». Суд вважає встановленою наявність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки\~земельну ділянку, загальною площею 0,2500 га, цільове призначення якої\~для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 6322055904000000186, що розташована за адресою: Харківська область Дергачівський район сел. Чайківка вул. Аґрус №7. При цьому суд враховує, що Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 42 своєїпостанови №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»\~розяснив судам, що резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як\~статті\~\~\~\~39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першоїстатті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обовязковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки\~шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). При цьому суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. У такому випадку суд має зазначити в резолютивній частині рішення лише про звернення стягнення на предмет іпотеки із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, а сам розрахунок суми заборгованості має наводитись у мотивувальній частині рішення. Винятком є ситуація коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця з урахуванням положення\~статті 11 Закону України «Про іпотеку»\~(або\~статті 589 ЦК\~щодо заставодавця). Згідно ч.3\~ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини,\~на\~які\~вона посилається\~як\~на\~підставу\~своїх\~вимог\~або заперечень,\~крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1\~ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як\~за\~зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін\~та\~інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1\~ст.209 ЦПК України\~суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. На підставі викладеного,

Outcome: approved