Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом,зазначила,що перебуває в шлюбі з [PERSON] з 15.10.1988 року. Під час шлюбу ними було придбано нежитлову будівлю магазину загальною площею - 47,0 кв. м., реєстраційний номер - [NUMBER], який розташований за адресою: [ADDRESS],який оформлений на [PERSON] У зв'язку з тим,що [PERSON] має боргові зобов'язання перед ПАТ "Райффазен Банк Аваль",Управлінням Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області в рахунок погашення боргу був накладений арешт на вказаний магазин та він виставлений на продаж. Вважала,що магазин є спільним майном подружжя,просила визнати за нею право власності на одну другу частину нежитлової будівлі, магазину загальною площею - 47,0 кв. м., реєстраційний номер - [NUMBER], який розташований за адресою: [ADDRESS] та виключити його з під арешту. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі,обґрунтувавши його наведеними в позовній заяви обставинами. В судове засідання представник позивача повторно без поважної причини не з'явився,повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи,про причини неявки суд не повідомив,клопотання про відкладення розгляду справи не подав.За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу в його відсутність на підставі ч.2 ст.169 ЦПК України. Представник відповідача - ПАТ "Райффазен Банк Аваль" в попередньому судовому засіданні позов визнала,в подальшому направила заяву про розгляд справи в їх відсутність. Відповідач - [PERSON] в попередньому судовому засідання позов визнав,в подальшому неодноразово в судові засідання не з'явився,повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи,про причини неявки суд не повідомив,клопотання про відкладення розгляду справи не подав.За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу в його відсутність на підставі наявних доказів,оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та обов'язки сторін. Відповідач - Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області,в судове засідання не з'явилися,направили заяву про розгляд справи в їх відсутність,при прийнятті рішення покладаються на розсуд суду,додатково повідомили про відкриття виконавчого провадження про стягнення боргу з позивача на користь ПАТ "Райфазен Банк Аваль" та накладення арешту на її майно,направили копії матеріалів виконавчого провадження № 36914153(а.с.98-101). Заслухавши пояснення позивача,дослідивши матеріали справи,суд встановив :позивач перебуває в шлюбі з [PERSON] з 15.10.1988 року.Під час шлюбу ними було придбано нежитлову будівлю магазину загальною площею - 47,0 кв. м., реєстраційний номер - [NUMBER], який розташований за адресою: [ADDRESS],який оформлений на [PERSON].У зв'язку з тим,що [PERSON] має боргові зобов'язання перед ПАТ "Райфазен Банк Аваль",Управлінням Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області в рахунок погашення боргу був накладений арешт на вказаний магазин та він виставлений на продаж. Суд враховує, що ознаками судових доказів є їх достовірність і достатність. Достовірність доказів - це їх якість, точність і правильність відображення обставин, що входять в предмет доказування. А достатність - це сукупність доказів, яка дозволяє вирішити справу. Зазначені обставини підтверджені належними письмовими доказами,а саме :свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 15.10.1988 року,копіями паспорту [PERSON].(а.с.16-19,21,); рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області по справі № 2-544/10 від 30.03.2010 року, інформаційною довідкою з реєстру прав власності на нерухоме майно виданою реєстраційною служби Житомирського міського управління юстиції Житомирської області № 31672312 від 25.12.2014 року (а.с.9,22-23); звітом № 141110/56 про проведення незалежної оцінки ринкової вартості майна, нежитлову будівлю магазину загальною площею - 47,0 кв. м., який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.24-28); копіями матеріалів виконавчого провадження № 36914153 (а.с.94) та вважаються судом доведеними. Спірні правовідносини регулюються ст.ст.60,61,63,68,69,70,71 СК України,ст.ст.190 368 ЦК України, ст.ст.52,60 Закону України "Про виконавче провадження". Згідно з ч.3 ст.368 ЦК України, ст.ст.60,61,70,71 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При цьому суд також бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Під майном має на увазі окрему річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи та те, що знаходиться у третіх осіб (ст.190 ЦК). Постановою Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя"від 21.12.2007 року №11 встановлено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Судом достовірно встановлено,що спірний магазин придбаний подружжям [PERSON] в період шлюбу,тому суд визнає його спільним майном подружжя та визнає за позивачем право власності на одну другу частину цього магазину. Вирішуючи позовні вимоги про зняття з магазину арешту,суд виходить з наступних міркувань: Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до реч.2 ч.б ст.52 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця. Таким-чином, державний виконавець на момент вчинення виконавчої дії повинен перевірити підстави набуття права власності, чи є це право виключно приватної власності,в тому числі чи набуто майно у шлюбі, тобто чи є воно спільною власністю подружжя. І в разі встановлення спільної сумісної власності - зобов'язаний був в порядку ст.379 ЦПК України звернутись до суду із поданням про визначення частки боржника. Відповідно до ч.І та 2 ст.379 ЦПК України визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця. Позов в цій частині підлягає задоволенню,оскільки державним виконавцем порушено ч.2 ст.19 Конституції України, реч.2 ч.б ст.52 Закону України "Про виконавче провадження",тому суд виключає з під арешту майно - одну другу частику нежитлової будівлі, магазину загальною площею - 47,0 кв. м., реєстраційний номер - [NUMBER], який розташований за адресою: [ADDRESS] 13434, Україна, як майно, що належить [PERSON]. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд,задовольняючи позов вирішує питання про судові витрати : стягнує з [PERSON] та ПАТ "Райффазен Банк Аваль" на користь [PERSON] понесені нею судові витрати в сумі 1258 грн. з кожного. Запезбечення позову,накладеного ухвалою суду від 2 березня 2015 року про зупинення продажу арештованого майна - нежитлової будівлі магазину загальною площею 47,0 кв.м.,розташованого за адресою : будинок № 96 по вул.Леніна в смт.Червоне Андрушівського району Житомирської області суд скасовує.

Outcome: approved