Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулось в суд з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 05.03.2008 року між ПАТ "Сведбанк", та [PERSON] укладено кредитний договір за № 0201/0308/88-024, за яким останньому надано грошові кошти у вигляді кредитної лінії в розмірі 50000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами з розрахунку 11,9 % річних з кінцевим терміном повернення до 05.03.2028 року Крім того, 25.05.2012 року між ПАТ "Сведбанк" та ПАТ "Дельта Банк" було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого ПАТ "Дельта Банк" набуло статус нового кредитора згідно ст.ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України та відповідно всіх процесуальних прав та обов'язків нового кредитора. З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором між ПАТ "Сведбанк" та [PERSON] 05.03.2008 року укладено договір іпотеки, за яким передано в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: двохкімнатну квартиру, загальною площею75,0 кв.м., житловою площею 39,2 кв.м., що знаходиться за адресою : [ADDRESS], предмет іпотеки належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 03.01.2003 року Першою Луцькою державною нотаріальною конторою за р. № 1-5 та зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно КП "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації" від 28.02.2008 року за р.№ 22314314. Проте, позичальник належним чином не виконав своїх зобов'язань, а тому станом на 13.10.2014 року загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 887504,44 грн. з них: 714115,29 грн. - сума заборгованості за кредитом; 173389,15 грн. сума заборгованості за відсотками. На підставі наведеного, просить суд, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі - 887504,44 грн., звернути стягнення на предмети ітопеки: двохкімнатну квартиру, загальною площею75,0 кв.м., житловою площею 39,2 кв.м., що знаходиться за адресою : [ADDRESS], предмет іпотеки належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 03.01.2003 року Першою Луцькою державною нотаріальною конторою за р. № 1-5 та зареєстрованого в електронному реєстрі прав власні на нерухоме майно КП "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації" від 28.02.2008 року за р.№22314314, шляхом передачі предмета іпотеки у власність та визнання на нього права власності за іпотекодержателем АТ "Дельта Банк". Разом з тим, позивач просить суд, стягнути з відповідача в його користь понесені судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання не з'явилась по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належними чином, що підтверджується матеріалами справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився проте, подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить суд позов задовольнити. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 572, 574, 576, 589, 590, 592, 1048, 1050, 1054, 1056 ЦК України. Як вбачається із змісту статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 05.03.2008 року між ПАТ "Сведбанк", та [PERSON] укладено кредитний договір за № 0201/0308/88-024, за яким останньому надано грошові кошти у вигляді кредитної лінії в розмірі 50000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами з розрахунку 11,9 % річних з кінцевим терміном повернення до 05.03.2028 року. (а.с. 8-12). 25.05.2012 року між ПАТ "Сведбанк" та ПАТ "Дельта Банк" було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого ПАТ "Дельта Банк" набуло статус нового кредитора згідно ст.ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України та відповідно всіх процесуальних прав та обов'язків нового кредитора. (а.с. 58-68) Ст. 526 ЦК України, передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В п. 1 ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. П. 1.1 Кредитного договору передбачає, що позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором. (а.с. 8) Згідно п. 2.1. кредитного договору, забезпеченням виконання зобов'язання по погашенню заборгованості за кредитом, сплаті відсотків за користування кредитом, пені за несвоєчасну сплату відсотків і несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, відшкодування збитків у зв'язку з порушенням умов даного договору та інших витрат банку, пов'язаних з одержанням виконання, виступає іпотека: двокімнатна квартира, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, пр. Волі, 3/7. (а.с. 8) Відповідно до п. 3.9. банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати відсотків, а позичальник зобов'язаний виконати зазначені зобов'язання, передбачені цим пунктом. (а.с. 9) З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором між ПАТ "Сведбанк" та [PERSON] 05.03.2008 року укладено договір іпотеки № б/н. (а.с .40-43) За договором іпотеки, предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: двохкімнатна квартира, загальною площею 75,0 кв.м., житловою площею 39,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], предмет іпотеки належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 03.01.2003 року Першою Луцькою державною нотаріальною конторою за р. № 1-5 та зареєстрованого в електронному реєстрі прав власні на нерухоме майно КП "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації" від 28.02.2008 року за р.№22314314. (а.с. 40-43) Ст. 575 ЦК України передбачено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки є невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання. За змістом ст.ст. 589, 590 ЦК України, ст. 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватись на підставі рішення суду, а право іпотекодержателя задоволити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання та неналежного виконання боржником основного зобов'язання. П. 39 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" з урахуванням положень частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що з урахуванням цим норм права не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК має право вимагати застосування його судом. Згідно вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Проте, відповідач належним чином не виконав взятих зобов'язань, а тому загальна сума заборгованості за кредитним договором становить - 887504,44 грн. з них: 714115,29 грн. - сума заборгованості за кредитом; 173389,15 грн. сума заборгованості за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості. (а.с. ) За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм матеріального права і положень договору іпотеки, суд приходить до висновку про наявність у даному випадку у позивача права на звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки відповідачі не виконав належним чином взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, що виявилось у неповерненні кредитних коштів згідно з умовами договору та графіку платежу, що призвело до утворення заборгованості, а тому позов слід задовольнити. 07 червня 2014 року набрав чинності Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", згідно з яким протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 акону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку. При розгляді даної справи суд враховує, що за наявності загальних правових підстав для примусового стягнення на належне відповідачам майно таке стягнення підлягає зупиненню в порядку, визначеному ст. 217 ЦПК України, на час дії Закону, за наявності наступних обставин: іпотечне майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку. Отже, відповідач істотно порушив вимоги ст. ст. 526, 527, 530, 536, 549, 550, 554, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, умови кредитного договору, в зв'язку з чим утворилась заборгованість, а тому позов слід задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved