Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ "Ощадбанк" заборгованість за Договором про споживчий кредит від 18.06.2020 року № 3011_045 в розмірі 43731,47 грн. та судовий збір в сумі 2270,00 грн. В обгрунтування позовних вимог позивач вказав, що між АТ "Ощадбанк" та відповідачем 18.06.2020 року укладено Договір про споживчий кредит № 3011_045 (надалі - кредитний договір), за умовами якого позивач надав, а відповідач отримав суму кредитних коштів в загальному розмірі 40000, 00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту на пізніше 17.06.2025 року, шляхом одноразового безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. У відповідності до умов кредитного договору за користування кредитом позичальник зобов`язався сплачувати Банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56% річних. Також позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 667,00 грн. та сплату процентів щомісячно до 28 числа місяця за звітним, починаючи з липня 2020 року. Позивач свої зобов`язання виконав повністю, надавши позичальнику кредитні кошти в строк та в розмірі встановлені кредитним договором. Натомість відповідач як позичальник систематично порушує умови укладеного договору в частині своєчасності сплати кредиту та процентів. У відповідності до умов кредитного договору сторони погодилися, що у разі невиконання позичальником будь-якого зобов`язання визначеного кредитним договором, банк має право вимагати погашення кредиту, сплати відсотків за фактичний час користування кредитом, комісії, штрафних санкцій. Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором з урахуванням заборгованості за кредитом, відсотками, пенею, 3% річних за інфляційними втратами, які підлягають стягненню з відповідача станом на 05.01.2021 року становить 43731,47 грн. З метою захисту порушеного права звернулися до суду. 25.02.2021 року після виконання вимг ст. 187 ЦПК України прийнято до розгляду судом даний позов, відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін Сторони до суду не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без їх участі, в якій позовні вимоги підтримав повністю, які просив задовольнити. Відповідач до суду повторно не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений вчасно та належним чином, причини його неявки суду невідомі, відзиву на позов не надходило. 22.04.2021 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем АТ "Ощадбанк" та відповідачем [PERSON] 18.06.2020 року було укладено договір про споживчий кредит № 3011_045, за умовами якого позивач надав, а відповідач отримав суму кредиту в загальному розмірі 40000, 00 грн. строком на 60 місяців шляхом одноразового безготівкового перерахування коштів та поточний рахунок позичальника/а.с.7-13/. У відповідності до п. 2.4.1 кредитного договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) у розмірі 56% річних. Натомість позичальник зобов`язуються здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 667,00 та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу, щомісячно, до 28 числа місяця наступного за звітним, починаючи з липня 2020 року ( п.3.3.3 кредитного договору ), що слідує з графіку платежів від 16.06.2020 року /а.с. 16/. Відповідно до п. 8.3 кредитного договору за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та /або сплаті процентів за користування кредитом, комісійної винагороди, позичальник зобов`язується сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня від суми платежу за кожен день прострочення, але не більше 15 % суми простроченого платежу. Як встановлено судом, своє зобов`язання за кредитним договором банк виконав в повному обсязі, надавши надавши відповідачеві кредитні кошти в строк та в розмірі, передбачених кредитним договором. Натомість, відповідач як позичальник систематично порушує умови кредитного договору в частині своєчасності сплати кредиту та процентів. В результаті чого станом на 05.01.2021 року розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить у загальному розмірі 43731,47 року, яка складається: 37333,32 грн - основний борг по кредиту; 6333,63 грн. нараховані проценти; 23,43 грн.- загальна сума 3% річних від простроченого основного боргу; 18,37 грн. - загальна сума 3% річних на суму прострочених процентів; 22,72 грн. - загальна сума витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів/а.с.5-6/. Як слідує з умов кредитного договору сторони погодилися, що у разі невиконання позичальником будь-якого зобов"язання за кредитним договором, банк має право вимагати погашення кредиту, сплати процентів за фактичний час користування кредитом, комісії, штрафних санкцій. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Визначення поняття зобов`язання міститься у ч.1 ст.509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання - це право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтями 525-526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням наведених норм та з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що відповідач допустив неналежне виконання зобов`язання, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, в добровільному порядку яку не сплачує, а також те, що невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит, а тому вважає позовні вимоги обґрунтованими. Разом з цим, суд бере до уваги те, що відповідач не оспорював ні позовних вимог, ні підстав, з яких позов заявлений. Отже, суд задовольняє позовні вимоги повністю та стягує з відповідача на користь позивача суму основного кредиту, проценти, 3% річних та інфляційні втрати в загальній сумі 43731,47 грн. Вирішуючи питання судових витрат, суд прийшов до наступного. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог За таких обставин з відповідач на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 грн.

Outcome: approved