Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Представник позивача ПАТ "Райффайзен Банк Аваль " звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення в солідарному порядку боргу за кредитним договором. Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що 05 листопада 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем - [PERSON] було укладено кредитний договір №014/4074/81/36414 згідно якого банк надав [PERSON], а останній отримав суму кредиту у розмірі - 179655 грн., зі сплатою 12,95 % річних за користування кредитними коштами, з кінцевим терміном повернення кредиту та відсотків не пізніше 04.11.2027 року з погашенням суми кредиту та процентів у терміни передбачені умовами кредитного договору, згідно з графіком повернення кредиту та сплати відсотків. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено договір поруки № 014/4074/81/36414 від 05.11.2007 р., згідно умов якого відповідачі по справі несуть солідарну відповідальність перед банком за виконання боргових зобов'язань в повному обсязі. З метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України між ВАТ " Райффайзен Банк Аваль" та відповідачем - [PERSON] була укладена додаткова угода № 014/4074/81/36414 - 1 від 10.09.2009 року про зміну умов погашення кредиту ( реструктуризацію), шляхом тимчасового зменшення розміру щомісячного платежу та капіталізацію боргу. Однак, взяті на себе зобов'язання, щодо погашення суми отриманого кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, у розмірі та строки визначені кредитним договором та умовами додаткової угоди відповідачем не виконано. [PERSON] систематично порушував терміни погашення кредиту і сплати відсотків за користування кредитом. Претензію банку з вимогою дострокового виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, відповідачем залишено без задоволення. Враховуючи, що відповідач не виконав належним чином своїх зобов'язань за кредитним договором, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість, позивач просив достроково повернути виданий йому кредит та стягнути з відповідачів солідарно на його користь заборгованість, яка станом на 16.05.2013 року становить 377603,13 грн. (триста сімдесят сім тисяч шістсот три гривні, 13 коп.), з яких 201 733,70 грн. - залишок заборгованості по кредиту; 47648,58 грн. - заборгованість по простроченим відсоткам; 128220,85 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків. В ході судового розгляду від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог від 06.05.2014 року, в якій позивач просив достроково повернути виданий відповідачу кредит та стягнути з відповідачів солідарно на його користь заборгованість, яка станом на 14.04.2014 року становить 388 105,37 грн., з яких 201 469,27 грн. - залишок заборгованості по кредиту; 69 222 ,20 грн. - заборгованість по відсоткам; 117 413,90 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків. Посилаючись на викладені вище обставини, а також на норми ст.ст. 549-551, 553-559, 625, 651,1049-1050,1052,1054 ЦК України з урахуванням збільшених позовних вимог, позивач просить суд, стягнути солідарно на свою користь з відповідачів [PERSON] та [PERSON] загальну заборгованість по кредитному договору №014/4074/81/36414 від 05.11.2007 року в сумі 388105,37 грн. (триста вісімдесят вісім тисяч сто п'ять гривень, 37 коп.), з яких : 201469,27 грн. - залишок заборгованості по кредиту; 69222,20 грн. - заборгованість по відсоткам; 117413,90 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від представника позивача на адресу суду надійшла заява в якій він просить розглянути справу без його участі. Збільшені позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідач подав заяву в якій просить розглянути справу без його участі, збільшені позовні вимоги визнає частково, в розмірі 207932,79 грн. та нараховану пеню за один рік. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з'явився, хоча неодноразово про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомляв, клопотань про відкладення справи та письмових заперечень від нього на адресу суду не надходило. Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного. Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Судом встановлено, що 05 листопада 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем - [PERSON] було укладено кредитний договір №014/4074/81/36414 згідно якого банк надав [PERSON], а останній отримав суму кредиту у розмірі - 179655 грн., зі сплатою 12,95 % річних за користування кредитними коштами, з кінцевим терміном повернення кредиту та відсотків не пізніше 04.11.2027 року з погашенням суми кредиту та процентів у терміни передбачені умовами кредитного договору, згідно з графіком повернення кредиту та сплати відсотків, що стверджується кредитним договором №014/4074/81/36414 від 05.11.2007 р., копія якого приєднана до матеріалів справи. / а.с. 5-11/. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору кредит надавався відповідачу [PERSON] у розмірі - 179655,00 грн. Відповідно до меморіального ордеру від 05.11.2007 року№ 4/81/36414 відповідач [PERSON] отримав кредитні кошти в сумі 179655,00 грн. Як вбачається з кредитного договору [PERSON] отримав кошти від ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на умовах строковості, зворотності, забезпеченості, платності. 10.09.2009 року між ВАТ " Райффайзен Банк Аваль" та відповідачем - [PERSON] було укладено додаткову угоду №014/4074/81/36414 -1 згідно якої сторони змінили умови погашення кредиту, зменшили розмір щомісячного платежу позичальника за кредитним договором до розміру, визначеного в графіку погашення кредиту та інших платежів, що є додатком до цієї додаткової угоди, що стверджується додатковою угодою №014/4074/81/36414 -1 від 10.09.2009 р., копія якого приєднана до матеріалів справи. Однак, у порушення умов кредитного договору [PERSON] належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання по погашенню кредиту та відсотків. Внаслідок цього, станом на 14.04.2014 року в нього утворилась заборгованість перед кредитором в сумі 388105,37 грн. (триста вісімдесят вісім тисяч сто п'ять гривень, 37 коп.), з яких : 201 469,27 грн. - залишок заборгованості по кредиту; 69222,20 грн. - заборгованість по відсоткам; 117413,90 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків. Судом встановлено, що в забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором №014/4074/81/36414 від 05.11.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено договір поруки № 014/4074/81/36414 від 05.11.2007 р., відповідно до умов якого поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед Банком відповідати по борговим зобов'язанням, які виникають з умов кредитного договору. Відповідно до п. 3.1 договору поруки № 014/4074/81/36414 від 05.11.2007 р. у випадку невиконання боржником всіх або окремих взятих на себе зобов'язанб по кредитному договору, поручитель несе срлідарну відповідальність перед банком за виконання боргових зобов'язань у тому ж обсязі, що і боржник. Правовідносини між сторонами по справі є цивільноправовими та урегульовані положеннями ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобов'язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно вимог п.1 ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п.1.1. вказаного кредитного договору відповідач [PERSON] зобов'язався здійснювати погашення кредиту, сплату процентів, винагороди і комісії в порядку і терміни згідно умов кредитного договору. Відповідно до умов укладеної додаткової угоди №014/4074/81/36414 -1 від 10.09.2009 року сторони погодили порядок, строки та розмір погашення кредиту відповідно до графіку. Умовами договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків погашення кредиту і процентів за користування ним. Відповідно до п.10.1 вказаного кредитного договору у разі порушення відповідачем [PERSON] строків сплати відсотків за користування кредитом або строків повернення кредиту останній зобов'язаний сплатити на користь банку пеню у розмірі 0,5 % від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочення. Приписами ч.3 ст. 549 ЦК України встановлено, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. У відповідності до ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до умов кредитного договору №014/4074/81/36414 від 05.11.2007 року та до умов укладеної додаткової угоди №014/4074/81/36414 -1 від 10.09.2009 року сторони погодили строки та розміри погашення кредиту та виплати відсотків. Відповідно до умов вказаного кредитного договору відповідач [PERSON] зобов'язався надавати банку щомісячний платіж для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, комісії. Оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконав зобов'язання, передбачені вищезазначеним кредитним договором у строк, встановлений цим договором, суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 612, ст. 610 ЦК України його слід вважати таким, що прострочив виконання зобов'язання. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Так як своїх зобов'язань за кредитним договором [PERSON] не виконував належним чином, то у позивача виникло право достроково вимагати від боржника повернення кредитних коштів. Статтею 1048 ЦК України встановлено право позикодавця (Банку) на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до вимог ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно вимог ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник включаючи сплату основного боргу, процентів неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Статтею 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Відповідно до п.1.3 договору поруки №014/4074/81/36414 від 05.11.2007 року укладеного між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] - поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язань за кредитним договором в тому ж розмірі що і боржник. Так як своїх зобов'язань за кредитним договором [PERSON] не виконує належним чином то у позивача виникло право вимагати від боржника та поручителя повернення кредитних коштів в солідарному порядку. Що стосується розміру неустойки слід зазначити, що суд, на підставі ст. 551 ч. 3 ЦК України може зменшити розмір неустойки (пені), якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до положення п.5 ч.3 ст. 18 ЗУ " Про захист прав споживачів" несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації(понад п'ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов'язань за договором. Нарахована банком пеня за порушення строків повернення кредиту в сумі 117 413,90 гривень на думку суду значно перевищує розмір завданих банку збитків. Відповідно до положень ст. 551 ч. 3 ЦК України та загальних засад цивільного законодавства, якими є справедливість та розумність (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України) суд, вважає за можливе, розмір пені зменшити до 50 000 гривень. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості суд приходить до висновку, що збільшені позовні вимоги про стягнення солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» згідно кредитного договору №014/4074/81/36414 від 05.11.2007 року в сумі 388105,37 грн. (триста вісімдесят вісім тисяч сто п'ять гривень, 37 коп.), з яких : 201469,27 грн. - залишок заборгованості по кредиту; 69222,20 грн. - заборгованість по відсоткам; 117413,90 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків, підлягають до часткового задоволення з мотивів викладених вище. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До складу судових витрат, відповідно до статті 79 ЦПК України, віднесено витрати на правову допомогу. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного та

Outcome: partial