Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

В серпні 2019 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить звільнити з-під арешту нерухоме майно, яке належить АТ "Альфа Банк", а саме: двокімнатну квартиру, загальною площею 54,4 кв.м., житловою площею 29,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що накладений постановою про відкриття виконавчого провадження, серія та номер: 28111191, виданий 16.08.2011, видавник: Корабельний ВДВС ММУЮ Старший державний виконавець А.Д. Баришніков. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07.04.2008 року ЗАТ "Альфа Банк", правонаступником якого є АТ "Альфа Банк", та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір № 80000356 та іпотечний договір, відповідно до якого на забезпечення виконання основного зобов`язання відповідач передав в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме: двокімнатну квартиру, загальною площею 54,4 кв.м., житловою площею 29,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.06.2019 р., іпотекодержателем квартири виступає саме АТ "Альфа Банк". У зв`язку з неможливістю виконання умов за Кредитним договором та значної заборгованості [PERSON] , позивач був змушений розпочати процедуру стягнення на іпотечне майно. 14.06.2019 року право власності на майно було зареєстроване за АТ "Альфа Банк". Однак позивачу стало відомо, що реалізувати заставне майно на даний час неможливо, оскільки постановою про відкриття виконавчого провадження накладено арешт на нерухоме майно відповідача та заборона на його відчуження. Посилаючись на норми ст. 319 ЦК України, позивач просив позов задовольнити. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач також не з`явилася в судове засідання, надала заяву, в якій позовні вимоги визнала. Третя особа в судове засідання свого представника також не направила, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюється Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" № 1952-ІУ від 01.07.2004 р., Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядком надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17.10.2013 р., іншими нормативно-правовими актами України. Відповідно до ст. 2 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" обтяженням є заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном , яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів. Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів, зокрема кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 391 ЦК України власник може вимагати усунення перешкод у праві користування та розпорядження своїм майном. Як вбачається з відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на спірне нерухоме майно накладено арешт постановою про відкриття виконавчого провадження, серія та номер: 28111191, виданий 16.08.2011, видавник: Корабельний ВДВС ММУЮ Старший державний виконавець А.Д. Баришніков. Таким чином, за наявності заборони (обтяження), накладеної на нерухоме майно порушується право приватної власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному об`ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved