Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

В травні 2016 року Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" (далі - АТ "Укрексімбанк") звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача - [PERSON] заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка в рамках зарплатного проекту № 0332017637ВВ/2012-05 від 23.05.2012 року яка станом на 25.01.2016 року становить 1 266,68 грн., з яких по тілу кредиту - 559,29 грн., по відсоткам - 305,32 грн., заборгованість за пенею, нараховану на прострочену заборгованість за процентами - 112,76 грн., заборгованість за пенею, нараховану на прострочену заборгованість за кредитом - 289,31 грн., мотивуючи свої вимоги наступним. Так, між АТ "Укрексімбанк" та відповідачем 23 травня 2012 року укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка в рамках зарплатного проекту № 0332017637ВВ/2012-05, згідно якого Банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту не більше 4 500,00 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 28,00 відсотків річних на суму залишку заборгованості за кредитом на строк до 30.04.2014 року включно. Позивач стверджує, що свої зобов`язання виконав на відміну від відповідача. Посилаючись на невиконання зобов`язань, позивач просить суд стягнути заборгованість в судовому порядку (а.с. 5-7) В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, окремо зазначив, що позовні вимоги підтримує та проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 37) Відповідач будучи належним чином повідомленим відповідно до положень ст.74 ЦПК України в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином відповідно до положень ст.74 ЦПК України. Відповідач, зокрема, повідомлявся про розгляд даної справи шляхом розміщення тексту повісток в мережі Інтернет на офіційному веб-порталі «Судова влада України» в розділі оголошень Солом?янського районного суду м. Києва за адресою (http://sl.ki.court.gov.ua/sud2609/), оскільки останнім відомим його місцем проживання є адреса: [ADDRESS]. Зважаючи на викладене та враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення дійсних взаємовідносин між сторонами, суд вважає за можливе за згодою позивача постановити рішення у справі на підставі наявних доказів в порядку заочного провадження згідно ст. ст.224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судовим розглядом встановлено, що 23 травня 2012 року укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка в рамках зарплатного проекту № 0332017637ВВ/2012-05, згідно якого Банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту не більше 4 500,00 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 28,00 відсотків річних на суму залишку заборгованості за кредитом на строк до 30.04.2014 року включно. Як вбачається з представленого позивачем розрахунку відповідач свої зобов`язання з повернення тіла кредиту та відсотків не виконав, відтак утворилася заборгованість, яка станом на 25.01.2016 року становить: 559,29 грн. - заборгованість за кредитом, 305,32 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, заборгованість за пенею, нараховану на прострочену заборгованість за процентами - 112,76 грн., заборгованість за пенею, нараховану на прострочену заборгованість за кредитом - 289,31 грн., загальна сума складає 1 266,68 грн. (а.с. 11-13) В свою чергу, суд зважає на те, що відповідач своїм правом з`явитися в суд і спростувати доводи позивача не скористався, свій контррозрахунок суду не представив, відтак суд виходить з наданого розрахунку позивача і приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та їх слід задовольнити. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплачених ним судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved