Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

у жовтні 2018 року [PERSON] звернулася у суд із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що [INFO] року померла його дружина - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді частини житлового будинку за [ADDRESS]. Заявник зазначає, що постійно проживав із дружиною на час відкриття спадщини за вказаною адресою. Після смерті дружини звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Грек А.В. з заявою про прийняття спадщини. Однак, 27.09.2018 р. приватний нотаріус відмовив заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину, зазначивши про відсутність його реєстрації за вищевказаною адресою. Також заявник зазначає, що ним виявлені розбіжності в імені дружини - «[PERSON]» / «[PERSON]», в документах, які визначають його подружні відносини з [PERSON] Зокрема, в свідоцтві про одруження серії [NUMBER] від 03.02.1955 р. ім'я [PERSON] помилково сказано, як «[PERSON]», а не «[PERSON]», як це зазначено в її документі, що посвідчує народження та особу. За таких підстав, заявник просить встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] та [PERSON], [INFO], уродженка с. Пінчуки Білоцерківського району Київської області, це одна й та ж особа, яка доводиться дружиною [PERSON], [INFO]. Також просить суд, встановити на час відкриття спадщини [INFO] року факт постійного проживання в приватному будинку за адресою: [ADDRESS], [PERSON], [INFO], з дружиною - спадкодавцем [PERSON], [INFO]. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05 листопада 2018 року відкрито провадження у даній справі.(а.с.44) В судовому засіданні представник заявника вимоги заяви підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник заінтересованих осіб - [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтримав вимоги заяви та підтвердив обставини, зазначені у заяві про встановлення фактів. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. 27 жовтня 1995 року Перша київська державна нотаріальна контора видала свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого [PERSON] належить на праві власності 48/100 часток житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 8) 15 вересня 2004 року Друга київська державна нотаріальна контора видала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно якого [PERSON] належить на праві власності 24/100 часток житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 9) З витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва, складеного 16.08.2018 р., вбачається, що у вказаному будинку зареєстрована [PERSON], [INFO]. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 16 жовтня 2017 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі на спірну частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. За час життя [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 17 вересня 2014 року Другою київською державною нотаріальною конторою, згідно якого заповіла все належне їй майно [PERSON] 13 серпня 2018 року до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Грек А.В. з заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON], який є онуком спадкодавця та спадкоємцем за заповітом. 27 вересня 2018 року з заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] звернувся [PERSON], який є чоловіком спадкодавця. 27 вересня 2018 року приватний нотаріус Київського нотаріального округу Грек А.В. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки в поданій заявником заяві про прийняття спадщини після дружини [PERSON] зазначено, що [PERSON] постійно проживав зі спадкодавцем за адресою: [ADDRESS], і фактично прийняв спадщину після померлої, однак згідно витягу № 1707340 від 16.08.2018 р. з Реєстру територіальної громади м. Києва зазначено про реєстрацію в цьому будинку лише [PERSON] В судовому засіданні представник заінтересованої особи [PERSON] підтвердив обставини, зазначені у заяві [PERSON], та не заперечував проти встановлення факту постійного проживання в житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS], [PERSON] з дружиною [PERSON] Зважаючи на викладене, вважаю, що вимога про встановлення факту, що має юридичне значення - постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] підлягає задоволенню. Також підлягає задоволенню вимога про встановлення факту, що має юридичне значення - родинних стосунків. На підтвердження такого факту сторона позивача посилається на письмові докази. Зокрема у свідоцтві про одруження серії [NUMBER] від 03.02.1955 р. [PERSON] помилково вказано як "[PERSON]", а не "[PERSON]", як це зазначено в її документі, що посвідчує народження та особу. Згідно свідоцтва про народження № 5, виданого 01.12.1934 р. Піньчуківською сільською радою Білоцерківського району Київської області, було зареєстровано народження [PERSON]. Заявник зазначає, що [PERSON] в побуті називала себе "[PERSON]" та/або "[PERSON]", що підтверджується копіями фотокарток, які на звороті містять відповідні надписи. В колі сім"ї, друзів, колег по рооті [PERSON] також називали "[PERSON]", а не "[PERSON]". Саме обставина використання дружиною і її оточенням в побуті іншого імені зумовило внесення імені "[PERSON]" до офіційних документів, які посвідчують її родинні, трудові відносини, тобто з помилкою в частині визначення її особового імені. Зокрема при переведенні [PERSON] в початковій школі з 2-го до 3-го класу до відповідного посвідчення було внесено прізвище "[PERSON]", а ім"я "[PERSON]". По закінченню навчання Київським державним подагогічним інститутом іноземних мов [PERSON] був виданий диплом серії [NUMBER] від 24.06.1953 р., реєстраційний № 212. Проте, під час працевлаштування [PERSON] на роботу до СШ Стрийського району Донецької області до трудової книжки, яка оформена на російській мові, її ім"я спочатку було внесено як "[PERSON]", а не "[PERSON]", але згодом було виправлено на "[PERSON]", що підтверджується відповідною відміткою. Пенсійне посвідчення [NUMBER] від 17.06.1982 р. було видано на ім"я [PERSON] із зазначенням імені "[PERSON]". Разом з тим, у 1985 р. посвідчення про нагородження [PERSON] відзнакою ветерана праці було оформлено на ім"я "[PERSON]", а в 1999 р. вже було видано посвідчення ветерана праці серії [NUMBER] на ім"я "[PERSON]". Аналогічна за змістом помилка щодо визначення імені дружини має місце й у свідоцтві про одруження серії [NUMBER], виданому 03.02.1955 р. Сихівською сільською радою Стрийського району Дрогобицької області. 27 січня 1955 року був зареєстрований шлюб між [PERSON], 1933 року народження, та [PERSON], 1929 року народження, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб. (а.с. 30) Заявник зазначає, що від шлюбу [INFO] року у них народилася донька - [PERSON]. (а.с. 24) Пунктом 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Від встановлення даного юридичного факту має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. З огляду на наведене, заяву необхідно задовольнити.

Outcome: approved