Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

Чернігівська районна державна лікарня ветеринарної медицини звернулася з позовом до [PERSON] про зобов'язання відповідача усунути перешкоди у користуванні майном та звільнити незаконно зайняту кімнату і коридор квартири № 5 та квартири [ADDRESS]; зобов'язання відповідача привести квартиру [ADDRESS] у первісний стан, у відповідності до технічної документації до здійснення робіт по переплануванню. Мотивуючи вимоги відсутністю дозволу власника будинку на перепланування. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] проживала у житловому будинку, що розташований [ADDRESS] загальною площею 60 м. кв.. Житловий будинок, що розташований по вулиці Борисенка, 32 перебуває на балансі позивача, тому 25 грудня 2014 року Чернігівською районною державною лікарнею ветеринарної медицини у присутності [PERSON] було проведено обстеження даного житлового будинку, а саме квартир № 5, 6, 7. Відповідно до акта обстеження від 25 грудня 2014 року та протоколу засідання Профспілкового комітету від 29 грудня 2014 року, [PERSON] у квартирі № 7 було здійснено самочинне перепланування. Згідно з актом обстеження від житлової квартири № 5 кімната загальною площею 13,6 кв.м. і коридор 4,3 кв.м. приєднано до квартири № 7, крім того комісією було встановлено, що стінка між квартирами № 7 та № 6 знесена і таким чином квартира № 6 та № 7 об'єднані. Відповідно до технічного паспорту на частину житлового будинку № 32 вул. Борисенка, м. Чернігів виданий Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації № 18132-1 від 06.02.2015 року [PERSON] самочинно збільшила загальну площу житлової квартири, що не відповідає експлікації до плану інвентаризаційної справи Чернігівського міжміського бюро технічної інвентаризації за № 18123 від 2007 року на кв. № 7 у б. № 32 по вул. Борисенка у м. Чернігові. Підтверджуючі документи на дане перепланування відсутні, [PERSON] до позивача з заявою про надання дозволу на перепланування житлової квартири № 7 не зверталася, що є порушенням ст. 100 Житлового Кодексу Української РСР від 30.06.1983 року № 5464-Х. 12.05.2015 року Чернігівська районна державна лікарня ветеринарної медицини подали заяву про уточнення позовних вимог, в якій просять зобовязати відповідачів [PERSON] та [PERSON] усунути перешкоди в користуванні майном шляхом звільнення незаконно та самовільно зайнятих передпокою, позначеного на плані 2015 року "2", комори, позначеної на плані "3", житлову кімнату, позначену на плані "6" та коридор, позначений на плані "4", квартири [ADDRESS]; зобов'язати відповідача [PERSON] відновити первісний стан квартири № 7 в будинку № 32 в м. Чернігові шляхом здійснення за рахунок відповідача [PERSON] наступних переобладнань: закласти дверний отвір між передпокоєм, позначеним на плані "2" та коридором, позначеним на плані "4", закласти дверний отвір між передпокоєм, позначеним на плані "2" та коридором, позначеним на плані "1", знести самовільно встановлено перегородку між кухнею, позначену на плані "1" квартири № 5 та коридором, позначеним на плані "3", відновити самовільно закладений цеглою віконний отвір між кімнатою, позначену на плані "5" та передпокоєм, позначеним на плані "2", відновити самовільно знесену перегородку в приміщенні кімнати, позначеної на плані "6", яка у відповідності до плану 2007 року наявна між кімнатою, позначену на плані "6-3" та коридором, позначеним на плані "6-1", відновити дверний отвір між кімнатою, позначеною на плані "6" та коридором, позначеним на плані "1", відновити дверний отвір між кімнатою, позначеною на плані "6" та коридором, позначеним на плані "4", відновити дверний отвір між кімнатою позначеною на плані "6" та недобудованим приміщенням квартири № 6, позначеному на плані "І" ( а. с. 106). 07.05.2015 року [PERSON], [PERSON], яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] подали до суду зустрічну позовну заяву про визнання за ними права користування квартирою № 7 у житловому будинку № 32 по вулиці Боженка в місті Чернігові, яка згідно технічного паспорту фактично складається з таких приміщень: І площею 4,5 кв.м., ІІ площею 8,5 кв.м., ІІІ площею 5,4 кв.м., І площею 37,6 кв.м., І площею 4,8 кв.м., 2 площею 13,6 кв.м., 3 площею 4,3 кв.м., 4 площею 2,9 кв.м., 5 площею 18 кв.м., 6 площею 23 кв.м.. Свої вимоги мотивують тим, що жодного самочинного перепланування відповідачі-позивачі не робили у будинку № 32 по вулиці Борисенка в місті Чернігові, навпаки, ними разом з іншими мешканцями було проведено повний відновлювальний ремонт будинку, який з початку 2000 року перебував у незадовільному та аварійному стані. При проведенні таких відновлювальних ремонтів вказаного державного будинку - єдиного житла відповідачів-позивачів, проведеного у 2010 році було витрачено виключно власні кошти. Позивач за первісним позовом своїм недбалим утриманням будинку допустив його руйнацію. Такими діями порушені вимоги ст.ст. 6, 18, 24, 29, 175, 176, 178, 180, 184, 188 Житлового кодексу Української РСР. В супереч приписів ст.ст. 176, 178, 180, 184 цього Кодексу, Чернігівська районна державна лікарня ветеринарної медицини не забезпечила відшкодування витрат відповідачам-позивачам, понесених на відновлення вказаного будинку та займаного житлового будинку, тобто, позивач за первісним позовом сам ніколи не виконував вимог Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76. Ним у 2007 році навіть було припинено нарахування і прийняття квартплати та платежів на утримання даного житлового будинку. Крім того, в ч. 1 ст. 100 Житлового кодексу Української РСР, на яку посилається позивач за первісним позовом як підставу позову закріплено, що виконання наймачем робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребують отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується. При цьому надані Чернігівською районною державною лікарнею ветеринарної медицини матеріали результатів інвентаризації не відповідають положенням вказаної норми матеріального права. Відповідачі позивачі стверджують та наполягають на тому, що перепланування спірного житлового приміщення зазначеного будинку здійснювалось попередніми мешканцями комунальних квартир №№ 5, 6, 7. Комунальними вони були тому, що санітарні зручності були спільні для всього будинку і знаходились на подвір'ї, а кухні були по одній на дві-три сім'ї. Сім'я відповідачів-позивачів лише провела поточні та капітальні відновлювальні ремонти фактично займаного на сьогоднішній день житла. Все це здійснювалось з дозволу та відома керівництва Чернігівської районної державної лікарні ветеринарної медицини. Однак, теперішнім її керівництвом такі обставини вдало приховуються з метою відібрання у мешканців єдиного ними ж благоустроєного житла. Також відповідачі-позивачі зазначають, що у квартирах №№ 5, 6, 7 житлового будинку № 32 по вулиці Борисенка в місті Чернігові завжди проживали сім'ї пов'язані родинними відносинами та мали кровну спорідненість. Сім'я відповідачів-позивачів з 1977 року проживає по теперішній час у квартирі № 7, яка на момент заселення складалась з трьох кімнат. Перепланування цієї квартири вже на той час було проведено попередніми мешканцями ще у 1960 роках, тобто до заселення сім'ї відповідачів - позивачів. [PERSON] з сестрою [PERSON] ще у 1985 році ініціювали перед Чернігівською районною державною лікарнею ветеринарної медицини та Новозаводською районною у місті Чернігові радою питання про покращення умов проживання та поліпшення житлових умов їх сімей. Зокрема, [PERSON] ставила питання про непідселення у їх будинок нових сімей. На це її звернення виконавчим комітетом Новозаводської районної ради народних депутатів м. Чернігова було надано відповідь від 27 травня 1985 року № 447-Т про його задоволення. Потім на початку 1997 року [PERSON] зверталась до Новозаводської районної ради народних депутатів м. Чернігова з проханням відкритий їй окремий особовий рахунок на квартиру № 5 у житловому будинку № 32 по вулиці Боженка в місті Чернігові. На це звернення виконавчим комітетом вказаної ради було надано відповідь від 13 березня 1997 року № 348-Т про розгляд цього питання. Подальша відповідь по суті звернення у відповідачів-позивачів не збереглась. Також у березні 1997 року [PERSON] зверталась Новозаводської районної ради народних депутатів м. Чернігова і з приводу надання у користування квартири № 6 вказаного будинку № 32 по вулиці Боженка в місті Чернігові та його технічного стану. З приводу цього звернення Чернігівською районною державною лікарнею ветеринарної медицини на адресу першого заступника голови вказаної ради було надано відповідь від 24 березня 1997 року № 57, з якої вбачається, що будинок відповідачів-позивачів вже тоді підлягав зносу, а питання невпорядкованості проживання громадян у квартирах №№ 5, 6, 7 цього будинку вже існувало та керівництвом Чернігівської районної державної лікарні ветеринарної медицини не вирішувалось по суті. Однак, останній така проблема була відома. З аналогічною проблемою до керівництва Чернігівської районної державної лікарні ветеринарної медицини та проханням її вирішити з письмовою заявою зверталась 10 листопада 2005 року [PERSON], донька [PERSON] Відповідь на це звернення не збереглась. В подальшому для покращення житлових умов відповідачів позивачів за рахунок фактично займаного житла та впорядкування реєстрації місця їх проживання відповідно до займаної площі, вони разом звертались з численними письмовими заявами: від 15 березня 2005 року, від 18 березня 2008 року, від 4 квітня 2008 року, від 25 квітня 2008 року, від 11 березня 2010 року, від 20 квітня 2010 року, від 8 грудня 2014 року, від 29 грудня 2014 року, - до Чернігівської районної державної адміністрації, керівництва та профспілкового комітету Чернігівської районної державної лікарні ветеринарної медицини. На ці звернення відповідей по суті їх розгляду так і не отримано. Крім того, спір щодо самовільного, як вважає позивач за первісним позовом, зайняття відповідачами позивачами частини квартири № 5 та квартири № 6 у житловому будинку № 32 по вулиці Боженка в місті Чернігові вже розглядався судом. За наслідками розгляду такого спору 21 серпня 2006 року апеляційний суд Чернігівської області своїм рішенням відмовив у задоволенні позову [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння та усунення перешкод у користуванні житлом. За цим рішенням суд не знайшов підстав та не побачив доказів того, що відповідачами позивачами або особисто [PERSON] здійснювались самовільно якісь переобладнання будинку або фактично займаного жилого приміщення квартири. Також судом по тій справі не було отримано належних та допустимих доказів того, що квартира № 5 будинку мала дві житлові кімнати та приєднання [PERSON] однієї з цих кімнат до своєї квартири. Стосовно нумерації квартир №№ 5, 6, 7 у житловому будинку № 32 по вулиці Борисенка в місті Чернігові та належності до них певних кімнат у цьому будинку, то нікому достеменно не відомі характеристик їх первісного стану при введенні будинку в експлуатацію. При цьому надані позивачем за первісним позовом матеріали за результатами чергових інвентаризацій не містять таких об'єктивних даних. А за таких умов не можуть бути належними та допустимими доказами заявлених Чернігівською районною державною лікарнею ветеринарної медицини доводів. Між собою такі матеріали інвентаризацій містять невідповідності та суперечності, а також не відповідають тим даним, які викладені у рішенні апеляційного суду Чернігівської області від 21 серпня 2006 року. Зазначають, що враховуючи вказані обставини, за вимогами Чернігівської районної державної лікарні ветеринарної медицини сплинув строк позовної давності, передбачений ст. 257 Цивільного кодексу України. Просять застосувати наслідки пропуску строку позовної давності, передбачені ст. 267 цього Кодексу. Разом з цим зазначають, що [PERSON] являється ветераном праці, а [PERSON] - інвалідом з дитинства. Отже, сім'я відповідачів позивачів має певні пільги та переваги, передбачені Житловим законодавством України, зокрема для користування квартирою у фактично займаних розмірах. При цьому приміщеннями квартири № 6 у згаданому будинку вони користуються з дозволу та відома Чернігівської районної державної лікарні ветеринарної медицини. Вони з приміщеннями квартири № 7 фактично складають одну квартиру, бо раніше використовувались як комунальні квартири, як зазначалось вище. Жодного разу Чернігівською районною державною лікарнею ветеринарної медицини про звільнення приміщень квартири № 6 вимоги до відповідачів позивачів не ставились вже на протязі більш ніж 10 років. Натомість, тепер після відновлення відповідачами позивачами частини будинку та цих житлових приміщень позивач за первісним позовом заявляє про самовільне її зайняття. Однак, в силу п. 67 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою [PERSON] Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року № 470, Якщо в квартирі, у якій проживає два або більше наймачі, звільнилося неізольоване жиле приміщення, воно надається наймачеві суміжного приміщення. Ізольоване жиле приміщення, що звільнилося у квартирі, в якій проживає два або більше наймачі, на прохання наймача, що проживає в цій квартирі і потребує поліпшення житлових умов (пункти 13 і 14 Правил), незалежно від його перебування на квартирному обліку, надається йому, а в разі відсутності такого наймача - іншому наймачеві, який проживає в тій же квартирі. При цьому загальний розмір жилої площі не повинен перевищувати 13,65 квадратного метра на одну людину, крім випадків, коли наймач або член його сім'ї має право на додаткову жилу площу. Якщо розмір ізольованої кімнати, що звільнилася, є меншим рівня середньої забезпеченості жилою площею громадян у даному населеному пункті, зазначена кімната у всіх випадках передається наймачеві на його прохання. Аналогічна норма матеріального права міститься і в ст. 54 Житлового кодексу Української РСР. При цьому згідно ст. 45 цього Кодексу наша сім'я має право на першочергове надання жилих приміщень за таких підстав: [PERSON] належить до категорії робітників і службовців, які тривалий час сумлінно пропрацювали у сфері виробництва, бо має статус ветерана праці згідно посвідчення ветерана праці; сім'я відповідачів позивачів виховує дитину інваліда [PERSON], отже мають всі підстави та права користуватись житловими приміщеннями квартири № 7 у житловому будинку № 32 по вулиці Боженка в місті Чернігові, до яких згідно наданих позивачем за первісним позовом матеріалів останньої інвентаризації фактично належать наступні: І площею 4,5 м2, II площею 8,5 м2, III площею 5,4 м2, І площею 37,6 м2, 1 площею 4,8 м2, 2 площею 13,6 м2, 3 площею 4,3 м2, 4 площею 2,9 м2, 5 площею 18 м2, 6 площею 23 м2. В судовому засіданні представник позивача відповідача первісний позов підтримав та просив його задовольнити, в задоволення зустрічного позову просив відмовити повністю. Про порушення відповідачем прав позивача стало відомо в 2014 році, про судовий розгляд і спір з [PERSON] в 2006 році не знали. [PERSON] набула право користування квартирою № 7 згідно прописки, даних про зміну нумерації квартир немає. Представник вважає, що поверховий план за 1997 рік є недійсним, оскільки видали нову технічну документацію в 2007 році. [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що в 1972 -1973 роках [PERSON] працював у відповідача і йому була надано житло квартиру № 7. До цього приміщення [PERSON] вселилася, як член сім'ї і була зареєстрована. Приміщення було комунальним, жили [PERSON], сім'я [PERSON] і [PERSON], хоча остання була прописана в кімнаті № 6. Сім'я [PERSON] виїхала, а [PERSON] зі своєю сім'єю продовжила проживати в займаному приміщенні. В квартирі № 5 проживала [PERSON] за якою доглядали, оскільки остання хворіла. В 1985 році приймають рішення про знесення будинку, тому [PERSON] та [PERSON] клопотали про поліпшення умов проживання і було прийнято рішення не підселяти. Відповідач-позивач будь-яких перепланувань квартири не здійснювала, весь час проживання робила лише ремонт для можливого проживання і використання приміщення, як жилого. В кімнаті площею 17 кв.м. випала стінка, зараз площа 23 кв.м.. Переобладнання були виконані попередніми користувачами квартири, Даневич знав про це. Спочатку [PERSON] займала кімнату площею 17 кв.м, потім зайняла кімнату [PERSON] і залишилася спільна кухня, передпокій. Була веранда, в 2008-2009 роках збільшили до 37.6 кв.м позначена на плані літ. "І". Прибудови літ. "І", "ІІ", "ІІІ" в 2003 році дозволив Лукянець. [PERSON] просила відмовити в задоволені первісного позову, свої позовні вимоги підтримала. Пояснила, що жила в комунальній квартирі з самого народження і користувалися кімнатами № 6 та № 7. [PERSON] переобладнала веранду літ "І", а Дегода заклав старий вхід і зробили новий. Постійно робили ремонт і провели газ, воду, зробили опалення. Користуються кімнатами № 6 та № 7, загальною кухнею, оскільки тривалий час користуються, то просить врахувати наявність у неї двох дітей різної статі та те, що одна дитина-інвалід. Представник [PERSON], [PERSON] [PERSON] просив відмовити в задоволені первісного позову, оскільки відсутня первісна технічна документація і невідомо, яке приміщення віднесено до певної квартири. Про переобладнання було відомо лікарні коли виник спір між [PERSON] та [PERSON] і справа розглядалася в судовому порядку. [PERSON] та члені її сім'ї тривалий час користуються приміщеннями, які займають зараз, зауважень лікарня не подавала. [PERSON] здійснювала ремонт приміщень в яких проживала, проводила роботи по поліпшенню умов проживання. Роботи по переплануванню приміщень [PERSON] та члени її сім'ї не здійснювали. [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні просила первісний позов задовольнити, пояснили, що згідно рішення профспілкового комітету на їх сім'ю була виділена квартира, яка складається з двох кімнат, але фактично здійснено переобладнання і на момент їх заселення була одна кімната, якою вони користуються. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що знає [PERSON] з 1 класу, в житловому приміщення де проживає [PERSON] було 2 кімнати, 2 коридори і спільна кухня. Це був аварійний будинок, [PERSON] та [PERSON] постійно роблять ремонт, опалення було грубкою, не було води, газу. На даний час вони користуються тим житлом, яке й займали раніше. Зараз стан підтримує [PERSON], там постійно протікав дах, [PERSON] міняла шифер. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що знає відповідачів позивачів з 79 х років. Проживала в квартирі № 2 до 1986 року. В будинку ремонт лікарня не робила, лише мешканці, будинок перебував у аварійному стані. [PERSON] міняла дах і постійно робить ремонт. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що знає сім'ю відповідачів-позивачів. В помешканні яке вони займали рушились стіни, вони робили ремонт, міняли вікна, протікав дах, було холодно, опалення не було, міняли проводку, провели каналізацію. Ремонт робила [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] був направлений на роботу до лікарні, виділена кімната № 7, яка складалася з двох кімнат та загальної кухні на дві сім'ї. [PERSON] прописала на їх жилу площу. [PERSON] проживала в квартирі № 5. [PERSON] та [PERSON] отримали лист, що до помешкання нікого підселяти не будуть. За весь час проживання мешканці постійно робили ремонт. Вислухавши осіб, які брали участь в судовому засіданні, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що будинок № 32 по вул. Борисенко в м. Чернігові перебуває на балансі Чернігівської районної державної лікарні ветеринарної медицини ( а. с. 19). Згідно поверхового плану станом на 1997 рік, який є першим в інвентаризаційній справі КП "Чернігівського міжміського бюро технічної інвентаризації" №18123 вбачається, що будинок складався з 7 квартир. До квартири № 5 відносилися приміщення позначені літерами "І", "ІІ", "5-1" площею 7.1 кв.м., "5-2", "5-3" "5-4" площею 13.9 кв.м., "5-5" площею 16.0 кв.м.. До квартири № 6 відносилися приміщення позначені літерами "І" площею 3,9 кв.м., "ІІ" площею 8,8 кв.м., "6-1" площею 4,5 кв.м, "6-2", "6-3", "6-4" площею 18.2 кв.м., "6-5" площею 17.8 кв.м. "6-4" площею 18.2 кв.м.. До квартири № 7 відносилися приміщення позначені літерами "І", "7-1" розмірами 2.14 * 3.13, "7-2" розміром 1.60*5.55, " 7-3" розміром 3.16*1.95, 7-4 розміром 3.40*5.38. Експлікації внутрішніх приміщень в матеріалах інвентаризаційної справи станом на 1997 рік немає. Відповідність технічної інвентаризації станом на 1997 рік підтверджується висновком експерта № 15 від 17 вересня 1997 року та рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова по справі № 2-1621/1997 рік і актом судового виконавця від 21.04.1998 року ( а. 32-41 інвентаризаційної справи). Технічними характеристики квартири № 2 ( а. 53 зворот - 54 інвентаризаційної справи). Наступна технічна інвентаризація, яка наявна в матеріалах інвентаризаційної справи № 18123 датована - 20.06.2007 рік, згідно якої вже з'явилось 8 квартир. До квартири № 5 відносилися приміщення позначені літерами "І", "ІІ", "5-1" площею 7.1 кв.м., "5-5" площею 16.0 кв.м.. До квартири № 6 відносилися приміщення позначені літерами "І" площею 3,9 кв.м., "ІІ" площею 8,4 кв.м., "6-1" площею 4,9 кв.м, "6-2", "6-3" площею 17.8 кв.м. До квартири № 7 відносилися приміщення позначені літерами "І" площею 4,4, "ІІ" площею 8.0 кв.м., "ІІІ" площею 5,4 кв.м. ( наявна відмітка про самочинне будівництво прибудови а-7), "7-1" розмірами 1.98 * 2.07, "7-2" площею 13,6 кв.м, "7-3" площею 4,3 кв.м, "7-4" площею 18,2 кв.м.. На місці розташування квартири № 7 з'явилась квартира № 8, до якої відносилися приміщення "І" площею 11.0 кв.м, "8-1" площею 6,7 кв.м., "8-2" площею 8,4 кв.м., "8-3" площею 6,2 кв.м, "8-4" площею 16,3 кв.м.. Аналогічний план будинку наданий представником позивача ( а. с. 14-18). В 2010 році внесені зміни по квартирі № 8. З копії технічного паспорту на частину житлового будинку станом на 06.02.2015 року ( а. с. 6-8) вбачається, що до квартири № 5 відносяться приміщення позначені літерами "І" площею 1.8 кв.м., "ІІ" площею 2.2 кв.м, "1" площею 7.1 кв.м., "5" площею 16.0 кв.м.. Квартири № 6 та № 7 мають проходи і до них відносять приміщення позначені літерами "І" площею 37.6 кв.м., "І" площею 4.5 кв.м., "ІІ" площе. 8.5 кв.м., "ІІІ" площе. 5.4 кв.м, "1" площею 4.8 кв.м, "2" площею 13.6 кв.м., "3" площе. 4.3 кв.м, "4" площею 2.9 кв.м., "5" площею 18.0 кв.м., "6" площею 23.0 кв.м.". Наявні відмітки про самочинне зменшення площі на 18.0 кв.м. по кв. 5 за рахунок приєднання до кв. 7 приміщення літ "2", "3"; по кв. № 6 площа "І" самочинна, зменшення площі на 24 кв.м. за рахунок приєднання до кв. 7 прим. "6" частина коридору; по кв. № 7 самочинне "І" площею 4.5 кв.м., "ІІ" площею 8.5 кв.м., "ІІІ" площею 5.4 кв.м, збільшення площі за рахунок приєднання приміщень "2", "3", частини коридору. Відповідно до вимог ч.3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України позивачем-відповідачем, уповноваженими представниками установи не надано належних та допустимих доказів про прийняття у встановленому порядку рішення про визначення приміщень до певної квартири та про зміну кількості квартир в будинку № 32 по вул. Борисенко в місті Чернігові та про зміну нумерації, зміну відношення певних приміщень до певних квартир, як станом на будівництво будинку так і станом на проведення технічної інвентаризації в 1997 році, 2007 році та 2015 році. Акт від 25 грудня 2014 року складений представниками Чернігівської районної державної лікарні ветеринарної медицини ( а. с. 27) встановлено, що здійснювалася звірка експлікації плану квартир станом на 2007 рік і приміщень на день огляду, виявлені порушення, аналогічні порушення зазначені, як самочинні в плані будинку технічного паспорту на частину житлового будинку станом на 06.02.2015 року ( а. с. 7). Відповідність розташування приміщень і відношення їх до певної квартири станом на будівництво будинку, станом на 1997 рік не здійснювалося. Посилання представника Чернігівської районної державної лікарні ветеринарної медицини, що технічні характеристики будинку станом на 1997 рік є недійсними, оскільки складений новий технічний паспорт є безпідставними, оскільки наступні технічні плани будинку, в тому числі і спірних квартир лише відображають внесені зміни, а не анулюють проведену інвентаризацію. В порушення ч.3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України Чернігівською районною державною лікарнею ветеринарної медицини не надано доказів часу здійснення перепланувань спірних приміщень, відповідності здійснених перепланувань по відношенню до приміщень, які були збудовані, переплановані у відповідності до діючого законодавства і що дії з переобладнань і перепланування жилого приміщення здійснила [PERSON] або співвідповідач [PERSON], а тому відсутні підстави визначені ст. ст. 100, 179, 189 ЖК УРСР, ст. ст. 16, 391, 387 ЦК України для задоволення позовних вимог в частині зобовязання відповідачів [PERSON] та [PERSON] усунути перешкоди в користуванні майном шляхом звільнення незаконно та самовільно зайнятих передпокою, позначеного на плані 2015 року "2", комори, позначеної на плані "3", житлову кімнату, позначену на плані "6" та коридор, позначений на плані "4", квартири [ADDRESS]; зобов'язання відповідача [PERSON] відновити первісний стан квартири № 7 в будинку № 32 в м. Чернігові шляхом здійснення за рахунок відповідача [PERSON] наступних переобладнань: закласти дверний отвір між передпокоєм, позначеним на плані "2" та коридором, позначеним на плані "4", закласти дверний отвір між передпокоєм, позначеним на плані "2" та коридором, позначеним на плані "1", знести самовільно встановлено перегородку між кухнею, позначену на плані "1" квартири № 5 та коридором, позначеним на плані "3", відновити самовільно закладений цеглою віконний отвір між кімнатою, позначену на плані "5" та передпокоєм, позначеним на плані "2", відновити самовільно знесену перегородку в приміщенні кімнати, позначеної на плані "6", яка у відповідності до плану 2007 року наявна між кімнатою, позначену на плані "6-3" та коридором, позначеним на плані "6-1", відновити дверний отвір між кімнатою, позначеною на плані "6" та коридором, позначеним на плані "1", відновити дверний отвір між кімнатою, позначеною на плані "6" та коридором, позначеним на плані "4", відновити дверний отвір між кімнатою позначеною на плані "6" та недобудованим приміщенням квартири № 6, позначеному на плані "І" В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] була зареєстрована за адресою вул. Борисенко (Громадська) [ADDRESS], жилою площею 18 кв.м. 10.12.1977 року, донька [PERSON] з 05.08.1997 року, що вбачається з по квартирної картки форми Б ( а. с. 167). До 02.12.1978 року в квартирі [ADDRESS] прописана [PERSON], а до 10.12.1977 року був прописаний [PERSON], що підтверджується поквартирною карткою ( а. с. 170). Які приміщення відносилися до квартири № 7 на час заселення [PERSON] та [PERSON] суду не надано. В квартирі № 5 по вул. Борисенко в м. Чернігові зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] з 01 вересня 2005 року та з 26 жовтня 2005 року, що підтверджується картками реєстрації форми А ( а. с. 161-163). В період з 31.08.1960 року по 10.04.1985 року в квартирі [ADDRESS] була зареєстрована [PERSON], що підтверджується поквратирною карткою форми В ( а. с. 165). Обґрунтовуючи зустрічні позовні вимоги [PERSON] к.А. та [PERSON] зазначали, що вони відповідно до положень п. 67 [PERSON] міністрів української РСР і Української республіканської ради професійних спілок № 470 від 11 грудня 1984 р. «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», ст. 54, ст. 45 ЖК України мають переважне право на першочергове надання жилих приміщень, які звільнилися і є неізольованим та суміжним з приміщенням, яке вони займають. Проте розглядаючи позов в межах заявлених вимог і на підставі наданих суду доказів, суд приходить до висновку, що позивачами за зустрічним позовом не предявлялися вимоги про порушення їх право на першочергове отримання приміщення, що звільнилося у квартирі і не надано доказів, що в квартирі, в якій проживає два і більше наймачі, звільнилося неізольоване жиле приміщення. Правових підстав виникнення права користування житловими приміщеннями квартири №7 у житловому будинку 32 по вул. Борисенко в м. Чернігові, до яких згідно останньої інвентаризації фактично належить приміщення позначені літерами : "І" площею 4,5 кв.м., "ІІ" площею 8,5 кв.м., "ІІІ" площею 5,4 кв.м., "І" площею 37,6 кв.м., "І" площею 4,8 кв.м., "2" площею 13,6 кв.м., "3" площею 4,3 кв.м., "4" площею 2,9 кв.м., "5" площею 18 кв.м., "6" площею 23 кв.м. [PERSON] та [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх [PERSON], [PERSON], вимоги які зазначені у зустрічній позовній заяві, суду не зазначено і не надано належних та допустимих доказів виникнення цього права, а тому позовні вимоги за зустрічним позовом задоволенню не підлягають. Судом не застосовуються наслідки пропуску строку звернення до суду за первісним позовом, оскільки суд відмовив у задоволені позовних вимог за первісним позовом по суті предявлених вимог. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: dismissed