Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

Позивач, ПАТ КБ "ПриватБанк", звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 21332,65 грн. за кредитним договором №б/н від 12.08.2008 року та судові витрати у розмірі 243,60 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 12.08.2008 р. між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем [PERSON] був укладений договір №б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач умов договору належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 30.04.2014 р. утворилася заборгованість у розмірі 21332,65 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 11016,95 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 9061,76 грн., а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. - штрафу (фіксована частина), 1003,94 грн. - штрафу (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з'явився, подала до суду заяву про проведення судового засідання без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про проведення судового засідання без його участі. При винесенні рішення покладається на розсуд суду. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, беручи до уваги заяву представника позивача подану в порядку ч.2 ст. 158 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та представника позивача. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.08.2008 р. між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем [PERSON] був укладений договір №б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту, з можливістю його збільшення, на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписавши дану заяву відповідач погодилася з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, а також Тарифами, й погодилась з тим, що зазначена заява разом з Умовами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою є договором про надання банківських послуг, укладеним з банком (а.с.9). Згідно п. 6.5. Умов надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його використання. Як вбачається з наявних матеріалів справи, [PERSON] не виконував взяті на себе зобов'язання по кредитному зобов'язанню й не погашав кредит та щомісячні платежі згідно договору. За вказаних обставин станом на 30.04.2014 р. утворилася заборгованість за кредитом у розмірі 11016,95 грн. Як вказувалося вище, згідно договору (заяви) відповідачу була встановлена базова відсоткова ставка у розмірі 3% на місяць із розрахунку 360 днів у році (36% річних). В пункті 5.5.1. Умов надання банківських послуг вказано, що за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань держатель платіжної картки сплачує проценти за завищеною процентною ставкою або додаткову комісію, розмір яких визначається Тарифами. З розрахунку позивача вбачається, що завищена процентна ставка становить 72% річних. Таким чином, сума нарахованих процентів становить 9061,76 грн. Згідно вимог ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язань чи звичаїв ділового обороту. Як вбачається з вимог ст.1054 ЦК України, за кредитним договором Банк чи інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтями 610 та 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання, що включає у себе його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ( неналежне виконання), настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно ст.579 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пунктом 8.6 Умов надання банківських послуг, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до розрахунку позивача, сума штрафу складає 250 грн. (фіксована частина) та 1003,94 грн. (процентна складова). Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заявленими у відповідності до чинного законодавства та умов договору. Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Тому, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, беручи до уваги відсутність прямих збитків у позивача через порушення відповідачем своїх зобов'язань, зважаючи на те, що відповідач тривалий час належним чином виконував свої зобов'язання і лише в останні два роки допустив прострочення платежів, суд вважає за можливе застосувати положення ч. 3 ст. 551 ЦПК України та зменшити загальну сума штрафу до 50грн. При таких обставинах позов підлягає частковому задоволенню. Враховуючи з вищевикладеного, з відповідача на користь позивача слід стягнути 11016,95грн. заборгованості за кредитом, 9061,76грн. процентів за користування кредитом та штраф в сумі 50грн. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, оскільки позовні вимоги загалом є обґрунтованими, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial