Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідно до кредитного договору № 0609/0906/88-029 від 15.09.2006 року, укладеного між АКБ "ТАС-Комерцбанк", правонаступником якого є ПАТ "Сведбанк", та відповідачем, останній отримав кредит у розмірі 100000 грн. Згідно умов кредитного договору відповідач зобов"язався в порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та Графіком погашення кредиту. В порушення умов договору відповідач свої зобов"язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 01.07.2014 року має прострочену заборгованість в сумі 97446,53 грн., а саме: за кредитом - 62515,00 грн., за відсотками - 23245,52 грн., пеня за останній рік - 11686,01 грн. 28.11.2012 року між ПАТ "Сведбанк" та факторинговою компанією "Вектор Плюс" було укладено договір факторингу, на підставі якого ПАТ "Сведбанк" відступив фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, в тому числі і по кредитному договору № 0609/0906/88-029 від 15.09.2006 року, укладеному з відповідачем [PERSON] 28.11.2012 року договір факторингу було укладено також між ТОВ "ФК "Вектор Плюс" та ним, позивачем. Внаслідок укладення цих договорів відбулась заміна кредитора та він, позивач, набув статус нового кредитора за згаданим договором, тобто, отримав право вимагати стягнення з відповідача заборгованості по кредиту, за відсотками та неустойку за невиконання умов договору. У зв"язку з наведеним, враховуючи те, що відповідач не виконав вимогу про досудове врегулювання спору, позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості, а також витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує (а.с. 55). Відповідач в судове засідання не з'явився і від нього не надійшло жодного клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки. Повістки про виклик у суд направлялись відповідачеві на адресу його місця проживання, зареєстровану у встановленому законом порядку, проте не були вручені з причин його непроживання за даною адресою (а.с.52,54), тому згідно положень ст.74 ЦПК України вважається, що судовий виклик вручений відповідачеві належним чином. Відтак, суд вважає за можливе провести розгляд справи та ухвалити рішення за відсутності відповідача, оскільки представник позивача проти цього не заперечує. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Так, в судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що відповідно до кредитного договору № 0609/0906/88-029, укладеного 15.09.2006 року між Акціонерним комерційним банком "ТАС-Комерцбанк", та [PERSON], відповідач отримав кредит на споживчі цілі у розмірі 100000 грн. на строк з 15 вересня 2006 року по 13 вересня 2016 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19 % річних за весь строк фактичного користування кредитом (а.с.5-6). Відповідно до п. 1.1 кредитного договору відповідач зобов"язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов"язання у повному обсязі у строки, передбачені договором. В порушення умов кредитного договору відповідач не виконував зобов"язання за договором належним чином, в результаті чого виникла заборгованість, сума якої станом на 01.07.2014 року складає 97446,53 грн., з яких 62515,00 грн. - заборгованість за кредитом, 23245,52 грн. - заборгованість за відсотками, 11686,01 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов"язань (а.с. .....). Правонаступником Акціонерного комерційного банку "ТАС-Комерцбанк" є публічне акціонерне товариство "Сведбанк" (а.с.22-26). 28.11.2012 року між ПАТ "Сведбанк" та факторинговою компанією "Вектор Плюс", а також між останньою та позивачем було укладено договори факторингу (а.с.29-37). На підставі даних договорів до позивача перейшло право вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеним ним, відповідачем, з АКБ "ТАС-Комерцбанк". Позивач направляв відповідачеві вимогу про досудове врегулювання спору вих № 1893-34 від 08.09.2014 року, проте заборгованість відповідачем не погашено (а.с. 16). Суд констатує, що між сторонами виникли договірні правовідносини, врегульовані нормами ЦК України. Так, відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору і вимог закону. Відповідно до ст.ст.1049, 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України та ч. 1 ст. 550 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За таких обставин, оцінюючи всі докази в їх сукупності та взаємозв'язку, відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] в порушення умов кредитного договору та в порушення ст.526 ЦК України не виконує свої зобов'язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитним коштами, в результаті чого виникла заборгованість, до позивача на підставі договору факторингу перейшло право вимоги до відповідача, в тому числі право на неустойку, вимоги позивача щодо стягнення заборгованості з відповідача підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатив 974,47 гривень судового збору (а.с.4), які відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved