Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

В позові до суду позивач вказав, що відповідно до укладеного договору № КВ-00029/02-14-3004 від 17 лютого 2014 року між кредитною спілкою та [PERSON], останній отримав кредит в розмірі 45 000 грн. строком на 12 місяців. Відповідач зобов'язувався вчасно та відповідно до умов договору погашати кредит та сплачувати проценти за його користування. Але свої зобов'язання відповідач [PERSON] не виконує, кредит сплачує невчасно та не в повному обсязі. 17 лютого 2014 року з метою забезпечення виконання зобов'язання, між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки №КВ-00029/02-14/3004. Відповідно п.п.1-4 договору Поруки поручитель відповідає як солідарний боржник в повному обсязі перед позивачем за порушення зобов'язаннь боржником по кредитному договору. Відповідно до п. 3.7. Договору, виданий позичальнику кредит визнаний з підвищеним ризиком, до нього застосовується потрійна відсоткова ставка. Згідно розрахунків станом на 27 квітня 2015 року у [PERSON] виникла заборгованість в розмірі 263 150,59 грн., яка складається: 43 246,30 грн., заборгованість по тілу кредиту; 39 449,19 грн. - загальна сума відсотків; 160 443,77 грн., загальна сума нарахованої пені; 18 719,33 грн., розмір інфляційних втрат по основним зобов'язанням, 1 292,00 грн. - розмір упущеної вигоди. Мотивуючи тим, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений договором строк просив стягнути солідарно із відповідачів 263 150, 59 грн. заборгованості за кредитним договором - 2631,52 грн. судового збору та 2000 грн. витрат на правову допомогу. Представник позивача вимоги підтримав та уточнив, що кредитний договір між КС "ЗаРаЗ" та [PERSON] було укладено на 24 місяці. Пояснив, що відповідно до умов кредитного договору кредитна спілка повідомляла боржників [PERSON] та [PERSON] про наявність заборгованості, про що є письмові підтвердження. Відповідачі в судове засідання не зявилися, повідомлені відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, враховуючи, що у справі є достатньо доказів для її заочного розгляду, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Так, в судовому засіданні з кредитного договору №КВ-00029/02-14/3004 від 17 лютого 2014 року (а.с. 8) видно, що між кредитною спілкою "ЗаРаЗ" та [PERSON] укладено кредитний договір строком на 24 місяці тобто до 17 лютого 2016 року. Відповідно до вказаного договору [PERSON] отримав кредит в розмірі 45 000 грн.. що підтверджується видатковим касовим ордером від 17.02.2014 року(а.с.6). Також 17.02.2014 року між кредитною спілкою "ЗаРаЗ" та [PERSON] укладено договір поруки №КВ-00029/02-14/3004 (а.с.7), відповідно до якого в разі невиконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором поручитель зобов'язується виконати зобов'язання позичальника перед кредитодавцем в повному обсязі. Відповідно до п.1.2 Договору поруки, у випадку невиконання позичальником зобов'язань, передбачених п.2.5 Кредитного договору, поручитель несе відповідальність перед кредитором, як солідарний боржник, в однаковому обсязі з позичальником всім майном, грошовими коштами, майновими правами. Таким чином стягнення заборгованості необхідно проводити із відповідачів, як солідарних боржників. Разом з тим вимоги позивача, щодо стягнення із відповідачів на його користь витрат на правову допомогу до задоволення не підлягає, так як позивачем не надано роздруківки послуг, які надавались юристом. Відповідно до вимог Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах та адміністративних справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному рішенні. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Outcome: partial