Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ „УкрСиббанк" про визнання поруки припиненою. У позовній заяві вказує, що 11.05.2006 року між АКІБ „УкрСиббанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №11001893000, згідно з умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 15 000 США на строк до 10.05.2013 року. Для забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором між нею - [PERSON] та ПАТ „УкрСиббанк" було укладено договір поруки №11001893000/П від 11.05.2006 року. У липні 2013 року ПАТ „УкрСббанк" звернулося до Ленінського районного суду м. Запоріжжя до неї, позичальника [PERSON] і другого поручителя [PERSON] з позовною заявою про стягнення з них солідарно заборгованості за кредитним договором у сумі 42 471.12 грн.. Вона вважає, що вимога ПАТ „УкрСиббанк" про стягнення з неї як поручителя заборгованості за кредитним договором є незаконною, оскільки на момент пред'явлення такої вимоги порука була припинена і договір поруки припинив дію. У відповідності до ст.ст.16,559,1050,1054 ЦК України, позивач просить: визнати припиненою з 13.10.2011 року поруку, встановлену договором поруки №11001983000/П від 11.05.2006 року, укладену між [PERSON] та ПАТ „УкрСиббанк" та визнати припиненим з 13.10.2011 року договір поруки №11001983000/П від 11.05.2006 року, укладену між [PERSON] та ПАТ „УкрСиббанк". В судовому засіданні 08.12.2014 року позивач [PERSON] позов підтримала, наполягаючи на підставах та обставинах викладених у позовній заяві. Просила позов задовольнити. В судове засідання призначене на 22.12.2014 року позивач не з'явилася, причину не явки суду не повідомила. Про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, що підтверджується розпискою про отримання повістки. Справа знаходиться в провадженні суду тривалий час. За таких обставин суд вбачає в діях позивачів зловживання процесуальними правами та порушення вимог ч.3 ст.27 ЦПК України, згідно якої особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги що усі докази по справі було досліджено за участю позивача, суд вважає можливим закінчити розгляд справи без їх участі. Представник відповідача ПАТ „УкрСиббанк" - Коротич М.М., позов не визнав. Вважає позовні вимоги необґрунтованими, недоведеними і такими, що не підлягають задоволенню. Просить в задоволенні позову відмовити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився. Причину не явки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. У відповідності до ст.169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність третьої особи. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляду справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.05.2006 року між АКІБ „УкрСиббанк" (правонаступником якого є ПАТ „УкрСиббанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №11001893000, згідно з умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 15 000 США на строк до 10.05.2013 року. Для забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором між нею - [PERSON] та АКІБ „УкрСиббанк" було укладено договір поруки №11001893000/П від 11.05.2006 року. Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України, поруки припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Як вбачається з п.3.2 договору поруки №11001893000/П від 11.05.2006 року, порука припиняється з припиненням всіх зобов'язань позичальника по вищевказаному кредитному договору. Як зазначено в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року „Про практику застосування судами законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин" відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. З матеріалів справи вбачається, що зобов'язання по кредитному договору мають бути виконані сторонами на пізніше 10.05.2013 року. Оскільки позичальник [PERSON] не повернув кредит у визначений строк, ПАТ „УкрСиббанк" 12.07.2013 року звернувся до суду з відповідною позовною заявою про стягнення суми заборгованості по кредиту. Тобто, з моменту виконання основного зобов'язання по кредитному договору, а саме з 10.05.2013 року по момент звернення банку до відповідного суду з позовною заявою минуло майже два місяці, а тому відповідачем не порушено і не пропущено строки встановлені ст.559 ЦК України. На підставі викладеного, позовні вимоги є необґрунтованими, недоведеними і такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed