Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості мотивуючи тим, що 25 червня 2011 року сторони уклали кредитний договір за умовами якого, банк видав відповідачці кредит у розмірі 1917 грн. 84 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов договору відповідачка зобов'язувалась щомісячно здійснювати погашення заборгованості платежем, який складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісіями а також інші витрати згідно Умов надання кредиту фізичним особам (Розстрочка). Посилаючись на те, що в супереч вимого ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, відповідачка не виконала зобов'язання щодо повернення кредитних коштів та інших передбачених обов'язкових платежів, у зв'язку з чим станом на 16 квітня 2014 року виникла заборгованість в сумі 11730 грн. 29 коп., яка складається заборгованості за кредитом - 806,85 грн., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом - 0,61 грн., заборгованість по комісіям за користування кредитом - 268,53 грн., пені - 9619,53 грн., а також штрафи відповідно до п.2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг - 500 грн. - штраф (фіксована складова), 534,78 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитом в сумі 11730 грн. 29 коп. та витрати на сплату судового збору в сумі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позов підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між ПАТ КБ "Приватбанк" та відповідачкою було укладено кредитний договір №HEJ0RХ93990005 за умовами якого остання отримала споживчий кредит, з кінцевим терміном повернення 24 червня 2012 року, в розмірі 1917 гривень 84 копійки зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0.12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту - 67 грн.13 коп.. Позичальник зобов'язувалась щомісячно погашати заборгованість шляхом надання Банку коштів в сумі 227, 06 грн., яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії а також інших витрат згідно Умов. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Разом з тим, з дослідженого розрахунку заборгованості вбачається що відповідачка належним чином взятих на себе зобов'язань не виконала, у зв'язку з чим, станом на 16 квітня 2014 року виникла заборгованість за кредитом в сумі 806,85 грн., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом - 0,61 грн., заборгованість по комісіям за користування кредитом - 268,53 грн.. За таких обставин вимоги позивача про стягнення з відповідачки вище вказаної заборгованості є законними та обґрунтованими. Відповідно до ч.1 ст.546, ч.1 ст.549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) визнається грошова сума, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пунктом 2.4.5.1. Умов та правил надання банківських передбачено, що в разі несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту при порушенні позичальником зобов'язання щодо погашення кредиту у порядку та строки, відповідно до заяви, сплати комісії та відсотків за користування кредитом, він зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1,25 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день. Враховуючи, що відповідачка порушила зобов'язання щодо повернення кредиту та інших обов'язкових платежів, банк підставно заявив вимогу про стягнення з [PERSON] пені. Разом з тим, вимога позивача про стягнення з відповідачки штрафів - 500 грн. (фіксована складова) та 534,78 грн. (процентна складова). задоволенню не підлягає з наступних підстав. Пунктом п.2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більше ніж на 90 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості. Аналізуючи вище вказані п. 2.4.5.1. та п. 2.4.5.5 Умов, суд приходить до висновку, що позивач, звертаючись до суду з даним позовом, просив застосувати до відповідачки подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов'язання - прострочення виконання грошового зобов'язання, що суперечить вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК України, згідно з якими, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За таких обставин, в задоволенні вимоги про стягнення з відповідачки штрафів має бути відмовлено. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З врахуванням викладено, враховуючи що позовні вимоги позивача задоволено частково (91%), з відповідачки на користь банку мають бути стягнуті судові витрати зі сплати судового збору в сумі 222 грн. 11 коп..

Outcome: partial