Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" далі ПАТ КБ"ПриватБанк" звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що між ПАТ КБ"ПриватБанк" та відповідачем було укладено кредитний договір від 29 грудня 2010 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 7100 грн. з сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки. Станом на 31 січня 2015 року заборгованість відповідача по кредитному договору складає 15028 грн. 29 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 6915 грн. 78 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 6120 грн., 69 коп., заборгованості по комісії за користування кредитом - 800 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 691 грн., 82 коп. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість в сумі 15028 грн. 29 коп. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав в повному обсязі. Згідно ст. 158 ЦПК України особа яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання позивача суд вирішив можливим розглянути справу у його відсутність. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом публікації в пресі оголошення про виклик, причину неявки суду не повідомив, до суду не з'явився. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до положення ст. 197 ч. 2 ЦПК України суд провів розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено, що між ПАТ КБ"ПриватБанк" та [PERSON] було укладено договір від 29 грудня 2010 року на відкриття кредитного ліміту за платіжною карткою який складається з анкети - заяви, довідки про умови кредитування та умов надання банківських послуг що становлять кредитний договір.(а.с.7-33) Згідно п. 1.1.7.12 умов і правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку ні одна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той же строк.(а.с.21) Згідно п. 2.1.1.5.5 та п. 2.1.1.5.6 умов і правил надання банківських послуг клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту , процентам , а також оплачувати комісії на умовах передбачених Договором. У випадку невиконання зобов'язань по Договору , на вимогу Банка виконати зобов'язання по поверненню Кредиту.(а.с.28) Судом встановлено, що сторони не ставили питання про розірвання договору від 29 грудня 2010 року. Таким чином між позивачем та відповідачем виникли цивільні права та обов'язки які вони врегулювали договором від 29 грудня 2010 року. Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ч. 1 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. ст. 1054 ч. 2 , 1050 ч. 2 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором від 29 грудня 2010 року укладеного між ПАТ КБ"ПриватБанк" та [PERSON] заборгованість станом на 31 січня 2015 року становить 15028 грн. 29 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 6915 грн. 78 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 6120 грн., 69 коп., заборгованості по комісії за користування кредитом - 800 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 691 грн., 82 коп.(а.с.5-6) За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Відповідач [PERSON] не оспорювла договір позики, укладений між ПАТ КБ"ПриватБанк" та нею, не надала суду доказів, що кредитний договір укладений відповідачем проти її справжньої волі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд вважає за доцільне стягнути з [PERSON] заборгованість за договором від 29 грудня 2010 року на відкриття кредитного ліміту за платіжною карткою в сумі 15028 грн. 29 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 6915 грн. 78 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 6120 грн., 69 коп., заборгованості по комісії за користування кредитом - 800 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 691 грн., 82 коп., яка виникла станом на 31 січня 2015 року та яка заявлена позивачем в позовній заяві. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат які позивач зазначає в сумі 243 гривень 60 копійок як витрат на сплату судового збору які підтверджуються квитанцією (а.с.2), та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача (а.с.55-56) суд виходить з того що згідно вимог ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. ст. 6, 526,530, 533, 549, 612, 1054 ЦК України, ст. ст. 3,4, 10, 11, 14,57, 60, 74, 88, 158, 197, 212,213,214, 215 ЦПК України,-

Outcome: approved