Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

В липні 2015 року ПАТ "[PERSON] [PERSON]" звернулось до суду з позовом до відповідача, в якому просить зняти арешт із іпотечного нерухомого майна [PERSON], накладений державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, а саме: житловий будинок, загальною площею 24,3 кв.м., житловою площею 16,5 кв.м., який знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Нікольська, 31/4 та перебуває в іпотеці публічного акціонерного товариства «[PERSON] [PERSON]». У судове засідання сторони не з'явились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] ВДВС ММУЮ в своїх заперечення проти задоволення позову заперечує, просить відмовити в його задоволенні за необґрунтованістю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 28 березня 2008 року між ВАТ "[PERSON] [PERSON]", правонаступником якого є ПАТ "[PERSON] [PERSON]", та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/08-112/77540 строком до 28 березня 2018 року на суму 29\~772 дол. США. З метою забезпечення виконання зобовязання між позивачем та відповідачем було укладено договір іпотеки від 28 березня 2008 року, предметом якого є нерухоме майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 24,3 кв.м., житловою площею 16,5 кв.м., який знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Нікольська, 31/4. Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 травня 2012 року з [PERSON] на користь позивача стягнуто заборгованість за кредитним договором № 014/08-112/77540 від 28 березня 2008 року в розмірі 303\~412 грн. 24 коп. На підставі зазначеного рішення суду було видано виконавчий лист, що направлено до [PERSON] ВДВС ММУЮ. В ході примусового виконання виконавчого листа по справі № 2-2202/11, виданого 09 серпня 2012 року Центральним районним судом м. Миколаєва, державним виконавцем Центрального ВДВС ММУЮ 28 березня 2014 року винесено постанову про накладення арешту на майно боржника. Отже, на сьогоднішній день іпотечне майно боржника перебуває під арештом. 19 травня 2015 року позивач звернувся до відділу ДВС з вимогою про зняття арешту з заставленого майна, на яку 25 травня 2015 року отримав відповідь щодо неможливості зняття арешту. Згідно ч. 5 ст. 60 ЗУ Про виконавче провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Частина 8 ст. 54 ЗУ "Про виконавче провадження" встановлює, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахування положень ЗУ "Про іпотеку". Стаття 3 ЗУ "Про Іпотеку" визначає, що у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ст. 33 ЗУ "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. На сьогоднішній день відсутнє рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки позичальника [PERSON] Отже, органи державної виконавчої служби позбавлені законного права на звернення стягнення на іпотечне майно боржника в рамках виконавчого провадження про стягнення заборгованості. Статтею 54 ЗУ Про виконавче провадження передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майна з-під арешту в разі звернення стягнення на заставлене майно боржника, для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями. Згідно зі ст. 14 ЗУ Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. В силу ст. 16 ЗУ Про заставу право застави виникає з моменту укладення договору застави. З матеріалів справи слідує, що право застави у ПАТ "[PERSON] [PERSON]" виникло 28 березня 2008 року. В той же час, постанову [PERSON] ВДВС ММУЮ про накладення арешту на майно боржника, в тому числі і на спірний житловий будинок, винесено 28 березня 2014 року. Таким чином, ПАТ "[PERSON] [PERSON]" має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Таким чином, позов підлягає задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі по 121 грн. 80 коп. з кожного

Outcome: approved