Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду 24 травня 2013 року з позовом про визнання [PERSON] втратившою право користування житлом, вказавши, що він зареєстрований та є головним наймачем житлової квартири [ADDRESS]. Квартира була надана в користування йому та членам його сімї: дружині та доньці відповідачці [PERSON] З 1999 року дружина та донька не мешкають в квартирі. Дружина знялася з реєстраційного обліку, а донька залишилася зареєстрованою, оскільки на той час була неповнолітньою. З часу припинення її проживання в квартирі та досягнення нею повноліття в 2008 році донька не робила спроб вселення в квартиру та на даний час проживає разом з матірю на території Російської Федерації. Адреса фактичного місця проживання відповідачки йому не відома, жодних витрат на утримання житла вона не несе, тому він змушений самостійно сплачувати всі комунальні платежі, які нараховуються на відповідачку. Позивач просив на підставі ст.ст. 71,72 ЖК України визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою № 40 в будинку № 38 по вул. Лісового в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в звязку з чим зняти її з реєстраційного обліку в даній житловій квартирі (т.1 а.с. 2-3). 30 березня 2015 року та 18 грудня 2015 року [PERSON] позов уточнив, вказавши, що на час ухвалення рішення 12 лютого 2008 року, яким визнано матір відповідачки такою, що втратила право користування спірною квартирою, донька [PERSON], якій на той час було 17 років, обрала місце проживання матері, постійно проживала з нею з 28.10.2000 р., що підтверджується матеріалами справи про стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої доньки на період навчання. Згідно судових рішень по даній справі він сплачував аліменти на утримання доньки з 02.12.2008 р. по 01.07.2012 р. 14 лютого 2009 року відповідачці [PERSON] (після одруження [PERSON]) О.В. він надав ключі від квартири [ADDRESS], про що вона власноруч написала розписку, оригінал якої знаходиться в справі № 2-1997/2010 р., після чого відповідачка відразу ж привезла у квартиру розкладне ліжко та розкладний стілець. Проте у квартирі вона не мешкала, оскільки проживала у своєї матері за адресою: мкрн. Сонячний, 53/116 у м. Кривому Розі. У травні 2010 року він зі своєю дружиною [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] втратившою право користування спірною квартирою, однак рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2011 року скасовано рішення Довгинцівського районного суду від 10.09.2010р., винесено нове рішення, яким їм було відмовлено у задоволенні вимог. 04 серпня 2012 року шлюб з [PERSON] було розірвано, однак вона ще до розірвання шлюбу, у липні 2012 року виселилася із спірної квартири. В період з травня 2012 року по жовтень 2013 року він мешкав у своєї майбутньої дружини [PERSON] При святкуванні його дня народження, куди була запрошена і донька, остання дізналася, що він розірвав шлюб з [PERSON] та не проживає у своїй квартирі. 16 листопада 2012 року він уклав повторно шлюб з [PERSON], вони зробили частково ремонт у його квартирі та у жовтні 2013 року переїхали до квартири [ADDRESS]. Він систематично та в повному обємі сплачував комунальні послуги. Після ухвалення 19 січня 2011 року апеляційним судом Дніпропетровської області рішення та до подачі ним цього позову, відповідачка не виявляла намірів щодо проживання у спірній квартирі, не сплачувала за житлово-комунальні послуги. Крім того, в травні 2012 року відповідачка разом зі своїм майбутнім чоловіком [PERSON] зявилися до спірної квартири та донька забрала свої речі розкладне ліжко та розкладний стілець. Ця обставина підтверджується також поясненнями самої відповідачки у її зустрічній позовній заяві від 05.12.2014 р. Тому позивач просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою № 40 в будинку № 38 по вул. Лісового в м. Кривому Розі з 20 січня 2011 року (том 1 а.с. 169-174, том 2 а.с. 1-3). 25 червня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом про вселення та визначення порядку користування квартирою, вказавши, що її батьку дійсно на підставі рішення РВК м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.05.1993 р. було видано ордер на житло № 48/59 квартиру [ADDRESS] на склад сімї: дружина [PERSON] та донька [PERSON]. Через те, що сімя батьків розпалася, її мати виїхала до іншого місця проживання і 2008 року на підставі рішення суду (ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.02.2008 р.) її було визнано такою, що втратила право користування спірною квартирою. Вона в цей час проживала з матірю. Оскільки батько одружився, створив нову родину та категорично заперечував щодо її проживання в квартирі, він зі своєю новою дружиною [PERSON] звернулися до суду з позовом про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Так як на момент вселення та реєстрації (04.03.2008 р.) в спірній квартирі дружини батька [PERSON] вона була неповнолітньою, а її мати як законний представник її інтересів згоди на вселення [PERSON] не надавала, суд прийшов до висновку, що таким чином [PERSON] перешкоджала їй користуватися спірною квартирою та встановив, що вона не користувалася житловим приміщенням з листопада 2008 року з поважних причин, а в задоволенні позову [PERSON] та [PERSON] про визнання її втратившою право користування квартирою відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.04.2011 р. рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.01.2011 р. залишено без змін. Однак після цього ставлення батька до неї погіршилося, в квартиру ні він, ні його дружина [PERSON] її не пускали взагалі. Після розлучення в 2012 році з [PERSON] батько тимчасово проживав в квартирі іншої жінки, однак ключі їй не надав, мотивуючи це тим, що дублікату ключа у нього немає, а проживати в квартирі не можливо, оскільки [PERSON] вивезла звідти майже всі речі та демонтувала унітаз. Восени 2012 року [PERSON] знову одружився та до квартири, де він почав проживати з новою дружиною, її знову не пускав, чи зареєстрована там нова дружина батька їй не відомо, однак вона такої згоди не надавала. В квартирі залишилися її особисті речі: постільна білизна, кухонний посуд, особисті речі. Періодично по мірі можливості вона оплачувала комунальні послуги. [PERSON] просить вселити її до квартири [ADDRESS] та встановити порядок користування квартирою, виділити їй в користування кімнату площею 12,70 кв.м., [PERSON] кімнату площею 17,30 кв.м. з балконом, кухню, коридор, ванну кімнату та туалет залишити в загальному користуванні, зобовязати ТОВ «Житло сервіс-КР» розподілити особові рахунки на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до встановленого порядку користування квартирою (т.1 а.с. 68-71). 08 грудня 2014 року [PERSON] зустрічний позов доповнила, вказавши, що під час розгляду справи в суді вона зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Відповідач [PERSON] В,О. в своїх запереченнях повідомив, що 03.09.2013р. він зареєстрував свою дружину [PERSON] у своїй квартирі, приватизував квартиру відповідно до ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» та 24 лютого 2014 року подарував квартиру своїй наступній дружині [PERSON], що підтверджено договором дарування, укладеним 24 лютого 2014 р. та засвідченим приватним нотаріусом. Згідно вказаного договору, [PERSON] подарував належну йому ? частку квартири, яка належала йому на підставі свідоцтва № 543 про право власності на житло, яке видано 21 січня 2014 року органом приватизації виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради на підставі рішення виконкому за № 37 від 15.01.2014 р. Тобто квартира була приватизована батьком разом з новою дружиною. Реєстрація права власності на ? частку квартири у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведена 07.02.2014 р. державним реєстратором реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції. Однак в спірній квартирі вона була зареєстрована постійно, без будь-яких обмежень. Заочним рішенням суду від 27 червня 2013 року вона була визнана такою, що втратила право користування квартирою. Однак ухвалою від 30 грудня 2013 року заочне рішення скасовано. Письмову згоду на вселення та реєстрацію нової дружини батька вона не надавала, [PERSON] було без її згоди зареєстровано свою дружину. Крім того, він приховав всі дії щодо приватизації квартири та дарування частки квартири, що підтверджується матеріалами справи: впродовж слухання справи відповідач ніде не зазначив, що зареєстрував нову дружину та приватизував квартиру. Тому вона просить скасувати реєстрацію за адресою квартира [ADDRESS] [PERSON]; скасувати рішення органу приватизації виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради № 37 від 15.01.2014 р. про приватизацію квартири [ADDRESS]; визнати недійсним свідоцтво № 543 про право власності на житло від 21.01.2014 р. на квартиру [ADDRESS] в рівних частках по ? на імя [PERSON] та [PERSON]; скасувати державну реєстрацію спільної власності по ? частині спірної квартири зареєстровану згідно свідоцтва № 543 від 21.01.2014 р. на право власності на житло. Визнати недійсним договір дарування від 24.02.2014 р. посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], відповідно до якого [PERSON] подарував ? частку квартири [ADDRESS] [PERSON]О, та скасувати державну реєстрацію права власності на ? частку вказаної квартири за [PERSON], зареєстровану згідно договору дарування від 24.02.2012 р. (т.1 а.с. 127-128). В судовому засіданні позивач [PERSON] на заявлених вимогах наполягав, просив задовольнити позов в повному обсязі, зустрічний позов не визнав. Представник позивача [PERSON] на задоволенні вимог наполягала з підстав, викладених в уточному позові, зустрічний позов не визнала. Відповідач [PERSON] заявлені вимоги [PERSON] не визнала, на задоволенні зустрічних вимог наполягала. Представник відповідача [PERSON] заявлені вимоги [PERSON] не визнала, на задоволенні зустрічних вимог наполягала. Відповідач [PERSON] заявлені до неї зустрічні вимоги [PERSON] не визнала та пояснила, що [PERSON] її чоловік, живуть вони з травня 2012 року, в квартирі по вул. Лісового зареєструвалась вона в листопаді 2013 року, а живуть вони в цій квартирі з жовтня 2013 року. До цього проживали в квартирі по вул. Мусоргського. Переїхали в порожню квартиру. В грудні 2013 року подали заяву на приватизацію, а в січні 2014 року отримали свідоцтво про право власності. В лютому чоловік подарував їй свою частку в квартирі. Дочка його була на дні народженні у вересні 2012 року. Коли вони з чоловіком заселялися в квартиру по вул. Лісового, то речей його доньки в квартирі не було, інших речей там теж не було. Там стояли кухонний стіл та 2 стільці. Отримував квартирі чоловік з сімєю, після приватизації він подарував їй свою частку. Представник виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що на час приватизації спірної квартири виконкому не було відомо про те, що йде спір, справа розглядається судом. Для приватизації квартири необхідно надати передбачені законом документи, які [PERSON] були надані. Представник Довгинцівського РВ у місті Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, до суду надійшов відгук про слухання справи у відсутність представника згідно норм чинного законодавства та прийняття законного рішення. Представник ТзОВ «Житлосервіс-КР» в судове засідання не зявився, про дату слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Представник відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції в Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, про дату слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Вислухавши сторони, представників сторін, свідків, дослідивши матеріали цієї справи та справ № 2-14/07 і 2-1997/10, суд вважає, що в позові [PERSON] необхідно відмовити повністю, позов [PERSON] підлягає задоволенню частково. У судовому засіданні встановлено, що на підставі ордеру на житлове приміщення № 48/59, виданого згідно рішення райвиконкому № 176 від 10.05.1993 р., [PERSON] та членам його сімї: дружині [PERSON] та доньці [PERSON], надано в користування квартиру [ADDRESS] (а.с. 8 копія ордеру). Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.02.2008р. скасовано рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 14.05.2007р., частково задоволено позов [PERSON], визнано [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі по вул. Лісового, 38/40 (справа № 2-14/07 а.с.241-247). Згідно довідки Криворізької обєднаної міської довідково-інформаційної служби, станом на 14.01.2013 р. в квартирі [ADDRESS] зареєстровані наймач [PERSON] та його донька [PERSON] (а.с. 5 довідка). Заочним рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 27 червня 2013 року визнано [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартирою № 40 в будинку № 38 по вул. Лісового в м. Кривому Розі, що є підставою для зняття її з реєстраційного обліку за цією адресою (а.с. 19). Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 грудня 2013 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення задоволено, скасовано заочне рішення від 27 червня 2013 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням (а.с. 39). Згідно довідки Криворізької обєднаної міської довідково-інформаційної служби, станом на 05.02.2014 р. в квартирі [ADDRESS] зареєстровані власник [PERSON] та його дружина [PERSON] (а.с. 86 копія довідки). Тобто [PERSON] на підставі заочного рішення суду від 27.06.2013р. зняв доньку з реєстраційного обліку і зареєстрував в квартирі свою нову дружину - [PERSON] Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'їза ними зберігається жиле приміщенняпротягом шести місяців. В пункті 10 постанови № 2 від 12.04.1985р. "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що У справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Коли відсутній повернувся на жилу площу за згодою членів сім'ї, його не можна вважати таким, що втратив право на жилу площу. Якщо ж він вселився в жиле приміщення всупереч волі членів сім'ї і був відсутнім понад встановлені строки без поважних причин, то суд вправі визнати його таким, що втратив право на жилу площу. Коли в жилому приміщенні не залишалися члени сім'ї особи, яка була відсутня, його повернення в це приміщення до часу розгляду спору в суді є істотною обставиною, але вона не може бути безспірною підставою до відмови в позові, а повинна оцінюватись у сукупності з іншими обставинами. Наявність рішення суду про право громадянина користуватися жилим приміщенням не є перешкодою до розгляду і задоволення позову про визнання його таким, що втратив це право з мотивів, що після набрання рішенням законної сили або після його виконання він був відсутнім понад шість місяців, у тому числі і в тих випадках, коли строк для виконання рішення не скінчився. Наймачеві або членові його сім'ї, який був відсутнім понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо). [PERSON] просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням в спірній квартирі з 20.01.2011р. Але при цьому він пояснив, до з 2012р. до жовтня 2013р. в квартирі ніхто не проживав, так як там не було умов для проживання. Його друга дружина [PERSON], з якою в нього сім'я розпалася, вивезла з квартири меблі, порізала на підлозі лінолеум, порвала шпалери на стінах, зняла в туалеті унітаз. Вказані обставини підтвердили відповідачі [PERSON] та [PERSON], свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Так, свідок [PERSON] пояснила, що вона є донькою [PERSON], зареєстрована [INFO]. [PERSON] знає з травня 2012 року, він став проживати з її матірю в жовтні 2013 р. Спочатку вони жили по вул. Мусоргського, а в квартирі по вул. Лісового робили ремонт. Його дочку [PERSON] вона бачила на його дні народженні та на його весіллі з її матірю. У [PERSON] були ключі від квартири, але вона в квартиру не приходила, за 2 роки вона [PERSON] ні разу не бачила. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] з донькою спілкується, вона бачила її три рази. Його дружина [PERSON] жила з ним до літа 2012 року. Вона знала і другу дружину [PERSON], вона проживала по вул. Лісового, виїхала з квартири зі скандалом, лінолеум зняла. Свідок [PERSON] суду пояснила, що позивач є її братом. Він отримав квартиру, жив там з дружиною [PERSON] та дочкою, яка пішла від нього з дочкою. Він одружився другий раз, друга жінка жила в квартирі до 2012 року, коли вона виселилась, забравши з квартири все, то [PERSON] став проживати по вул. Мусоргського у теперішньої жінки, в квартирі по вул. Лісового брат робив ремонт. [PERSON] була на дні народженні батька 08 вересня 2012 року та на реєстрації шлюбу з третьою дружиною, вона знала, що батько розійшовся з другою дружиною. День народження тоді відмічали в кафе. Свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] його дружина, вони одружені з 15.03.2015 р., знайомі з 2005-2006 р.р. Він знає, що її батько хоче її виписати з квартири, однак він не може зареєструвати дружину, так як це квартира матері та знаходиться в іпотеці. Вони з дружиною винаймають квартиру з 2013 року. [PERSON] закінчила ВУЗ в 2014 році, потім працювала в магазині «АТБ-маркет». Вона з батьком мирилися, потім сварилися, вона була на дні народженні у батька, на їх реєстрації шлюбу з новою дружиною. Він з дружиною приїжджали в ту квартиру, вона була в жахливому стані: шпалери зідрані, лінолеум порізаний, вимикачів не було. [PERSON] пояснив, що все це повязано з розлученням з попередньою дружиною Потім вони приїжджали ще раз, але там були нові замки, в телефонній розмові батько сказав [PERSON], що вона ніхто. Також в судовому засіданні була допитана в якості свідка [PERSON] яка пояснила, що вона мати [PERSON] та колишня дружина [PERSON] Коли вона пішла від [PERSON], їх доньці було 9 років. Дочка пару разів ходила ночувати до батька. Коли він почав жити з [PERSON], другою дружиною, донька до них ходила, але приходила звідти засмучена. Восени 2012 року він сказав їй, що розійшовся з другою дружиною, донька прийшла в квартиру, ключі підійшли, в квартирі нічого не було. Через півроку донька знову прийшла в квартиру, однак ключі не підійшли, [PERSON] їй відповів, що їй ключі не потрібні. Речі доньки були складені в пакет та виставлені на балконі. Їй сказали, щоб вона зверталася у виконавчу службу. Свідок [PERSON] суду пояснила, що живе на одному поверсі з позивачем з 1994 р., є сусідкою [PERSON] та знає їх товаришували та спілкувалися з ними. [PERSON] не проживає в квартирі, стосовно заміни замків вона не знає. Не проживає в цій квартирі перша дружина з донькою [PERSON] дуже давно, [PERSON] була ще дитиною, коли вони виїхали. На спільних дверях замки не змінювались. Таким чином, суд вважає встановленим, що проживати в спірній квартирі [PERSON] не могла, так як перешкодою було проживання в квартирі другої дружини батька, потім не дозволяли умови, а згодом, після третього шлюбу батько чиним їй перешкоди у користуванні квартирою. Рішенням виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради від 15.01.2014 р. «Про приватизацію квартири [ADDRESS], передано двокімнатну квартиру № 40 загальною площею 52,70 кв.м. житловою площею 30,0 кв.м. у будинку № 38 по вул. Лісового у приватну спільну часткову власність у рівних частках по ? кожному [PERSON] як квартиронаймачу та [PERSON] як дружині квартиронаймача (а.с. 111 копія рішення) на підставі заяви [PERSON] від 19.12.2013 р. (а.с. 112 копія заяви). Приватизація квартири є незаконною, так як відбулася вже після скасування 30.12.2013р. заочного рішення суду від 27.06.2013р., а тому [PERSON] мала право на користування, а відповідно і на приватизацію квартири, а реєстрація [PERSON] в спірній квартирі була незаконною, так як відбулася без згоди [PERSON] Відповідно до частини 2 ст.8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Приватизвція квартири відбулася без згоди [PERSON], яка на той час не була позбавлена права на користування жилим приміщенням в квартирі. При цьому суд враховує те, що [PERSON] було відомо про скасування заочного рішення (а.с.35,36 - розписка, заява), але цей факт він приховав при проведені приватизації. Згідно договору дарування від 24 лютого 2014 року, [PERSON] подарував дружині [PERSON] належну йому на праві приватної спільної часткової власності ? частку квартири [ADDRESS], яка належала йому на підставі свідоцтва № 543 про право власності на житло, видане 21 січня 2014 року органом приватизації виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради м. Кривого Рогу на підставі рішення виконкому за № 37 від 15.01.2014 р. (а.с. 81-84 копія договору з витягами). Вказаний крок по даруванню своєї частки квартири на ім'я дружини судом розцінюється як бажання [PERSON] усунути [PERSON] від права на користування квартирою, на її приватизацію. [PERSON] намагався і раніше позбавити доньку права на користування житлом в спірній квартирі. 21.05.2010р. він разом з [PERSON] звертався до суду з позовом про позбавлення її права користування жилим приміщенням (а.с.3-5 справи № 2-1997/10 - позовна заява). Рішенням суду від 10.09.2010р. його позов було задоволено (а.с.41 справи № 2-1997/10 - рішення суду). Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.01.2011р. рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 10.09.2010р. скасовано, винесено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено (а.с.89 справи № 2-1997/10 - рішення). Ухвалою Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.04.2011р.касаційна скарга [PERSON] та [PERSON] відхилена (а.с.108 справи № 2-1997/10 - рішення). Відповідно до частини 1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Договір дарування суперечить Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", так як приватизація спірної квартири була проведеня з порушенням законодавства. Так як судом визнається незаконною приватизація квартири, то є незаконним і договір дарування частини квартири [PERSON] [PERSON] Позивач не посилається на частину 5 ст.203 ЦК України, відповідно до якої правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Але на думку суду договір дарування суперечить і цій нормі права, так як наміром [PERSON] було не дарування частки квартири своїй дружині, а саме усунунення [PERSON] від права на користування квартирою, на її приватизацію. Відповідно до частини 1 ст.216 ЦК України уразі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню крім вимоги про зобов'язання ТОВ "Житлосервіс КР" розподілити особові рахунки на оплату житлово-комунальних послуг, так як така вимога є зайвою. Рішення суду про встановлення порядку користування квартирою є підставою для відкриття особових рахунків користувачів квартирою.

Outcome: partial