Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивує наступним: 12 жовтня 2008 року між ТОВ «АМГ Миронівське» та [PERSON] був укладений договір оренди землі, який було зареєстровано у Ямпільському районному відділенні Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 09 листопада 2009 року за № 040905700027. Відповідно до п.1 вищезазначеного договору [PERSON] передав позивачу в строкове платне користування земельну ділянку (кадастровий номер 0525683600:04:003:0499) загальною площею 2,1179 га, що знаходиться на території Петрашівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області. Згідно п. 8 Договору оренди - Договір укладено на 10 років. Оскільки договір оренди було зареєстровано 09 листопада 2009 року, то відповідно до п.43 ст.18 ЗУ «Про оренду землі» він набув чинності 09.11.2009 року й припиняє свою дію через 10 років, тобто 09.11.2019 року. Позивачу стало відомо, що [INFO] [PERSON] помер та після його смерті відкрилась спадщина. У 2013 році до позивача звернувся [PERSON] , який повідомив, що за рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 26.08.11 року він був визнаний власником земельної ділянки кадастровий номер 0525683600:04:003:0499 у порядку спадкування після смерті брата [PERSON] 17 січня 2019 року до Позивача звернувся [PERSON] із заявою віддати йому земельну ділянку кадастровий номер: 0525683600:04:003:0499 у зв`язку з тим, що договір закінчився й він бажає обробляти її самостійно. Разом із заявою [PERSON] надав Позивачу копії Договору купівлі-продажу земельної ділянки, що був укладений 16.11.2016 року між [PERSON] та [PERSON] . Особисто перевіривши інформацію в Державному реєстрі прав власності, Позивач дізнався, що Відповідач 1 дійсно продав Відповідачу2 земельну ділянку кадастровий номер 0525683600:04:003:0499 за договором купівлі-продажу від 16.11.2016 року, що був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Стрельченко Оленою Володимирівною за № 5170. Позивач вважає що такі дії Відповідача-1 та Відповідача-2 порушують його законні права передбачені Законом України "Про оренду землі". На момент смерті [PERSON] був орендодавцем земельної ділянки кадастровий номер 0525683600:04:003:0499 за договором оренди землі з TOB «AMГ Миронівське» від 12 жовтня 2008 року, й відповідно мав права та обов`язки, які увійшли до складу спадщини й були прийняті Відповідачем -1 як спадкоємцем. Договором оренди землі від 12 жовтня 2008 року не передбачено його припинення у зв`язку із смертю орендодавця, він продовжує діяти для спадкоємця на тих самих умовах та в межах визначеного строку. Відповідач-1 набувши в порядку спадкування право власності на земельну ділянку кадастровий номер 0525683600:04:003:0499, яка перебуває у користування Позивача на підставі договору оренди землі, набув права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки ( [PERSON] ) за чинним договором оренди. Відповідач 1 жодного разу до Позивача не звертався з приводу його бажання продати вищевказану земельну ділянку кадастровий номер 0525683600:04:003:0499, у зв`язку з чим він умисно позбавив Позивача переважного права на придбання у власність спірної земельної ділянки. Таким чином, право Позивача підлягає захисту та поновленню в судовому порядку. Право власності на земельну ділянку кадастровий номер 0525683600:04:003:0499 було зареєстровано за Відповідачем 2 приватним нотаріусом Стрельченко Оленою Володимирівною, 16.11.2016 року, що підтверджується інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 73024536. Підставою виникнення права власності на вищевказані земельні ділянки став договір купівлі-продажу від 16.11.2016 року зареєстрований за № 5170 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В. У випадку визнання Договору купівлі-продажу частково недійсними та переведення прав та обов`язків покупця на Позивача, Відповідач 2 не є Покупцем земельної ділянки з моменту укладення Договору купівлі-продажу та його нотаріального посвідчення, тобто з 16.11.2016 року, а тому проведена держана реєстрація права власності була виконана з порушенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Просить суд визнати Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 16.11.2016 року, посвідчений 16.11.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В., реєстровий № 5170, земельної ділянки загальною площею 2,1179 га, яка розташована на території Петрашівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, кадастровий номер 0526683600:04:003:0499, укладений між [PERSON] , громадянином Російської Федерації та [PERSON] частково недійсним, в частині зазначення ним покупця - [PERSON] , зазначивши покупцем Товариство з обмеженою відповідальністю «AMГ Миронівське» (код ЄДРПОУ 35160243). Визнати право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «AMГ Миронівське» на земельну ділянку площею 2,1179 га, яка розташована на території Петрашівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, кадастровий номер 0526683600:04:003:0499. Припинити право власності [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ), на земельну ділянку площею 2,1179 га, яка розташована на території Петрашівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, кадастровий номер 0526683600:04:003:0499. Скасувати рішення індексний номер 32372152 про державну реєстрацію прав від 16.11.2016 року щодо державної реєстрації права власності за [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) на земельну ділянку кадастровий номер 0526683600:04:003:0499 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 124634205256, приватний нотаріус Стрельченко Олена Володимирівна, Київський міський нотаріальний округ). Стягнути з Відповідача-1 та Відповідача-2 на користь Позивача судові витрати. Присудити [PERSON] грошові кошти в розмірі 82 174 гривні, які були сплачені за земельну ділянку кадастровий номер 0526683600:04:003:0499 та знаходяться на депозитному рахунку Ямпільського районного суду Вінницької області. Представник позивача ТОВ «АМГ Миронівське» адвокат Головенко В.В. діючи на підставі ордеру серії ВН № 096874 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Надав суду відповідь на відзив [PERSON] Вказав, що дійсно у серпні 2013 року до Позивача звернувся [PERSON] та сповістив, що є власником земельної ділянки за рішенням суду. Проте TOB «АМГ Миронівське» ніколи не пропонувало укласти новий договір Оренди земельної ділянки та не укладало жодного нового договору оренди землі з [PERSON] , оскільки станом на серпень 2013 року був діючий договір оренди № 27 від 12.10.2008 року із строком дії - 10 років. Щоб заключити новий договір оренди землі потрібно було письмово розірвати попередній. Однак розривати даний договір не було бажання ані у Позивача, ані у Відповідача 1, оскільки за даним договором Відповідач 1 отримав частину спадкової маси - орендної плати після смерті свого брата та в подальшому продовжував отримувати орендну плату. Окрім того, укласти договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення з іноземним громадянином строком на 3 роки не було жодної можливості. Протягом часу дії договору оренди землі від 12.10.2008 року Відповідач 1 отримував орендну плату через свою довірену особу [PERSON] й не мав жодних заперечень чи нарікань про виконання договору оренди. Відповідач 1 стверджує, що TOB «AMГ Миронівськє» знало про його наміри продати земельну ділянку та запропонувало йому 30 000 грн., але Відповідач 1 не погодився й відмовив Позивачеві у її продажу. Проте ці твердження не відповідають дійсності. Всупереч законодавству України Відповідач 1 не звертався до TOB «AMГ Миронівське» з повідомленнями в письмовій формі про свій намір продати земельну ділянку із зазначенням ціни та інших умов, на яких вона продасться. Тому TOB «AMГ Миронівське» не було обізнано про намір Відповідача 1 продати належну йому земельну ділянку. Відповідач 1 навіть після укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки не повідомив TOB «AMГ Миронівське» про продаж земельної ділянки. Відповідач 1 зазначає, що з моменту смерті його брата та до закінчення дії другого договору оренди, плату за оренду земельної ділянки TOB «AMГ Миронівське» сплачувало [PERSON] . В той самий час Відповідач 1 зазначає, протягом 2017року-2018року TOB «AMГ Миронівське» виплачувало Відповідачу 2, фактично визнаючи її власницею земельної ділянки та визнаючи факт пролонгації договору оренди з новим власником. Твердження Відповідача 1 лише частково відповідають правді. Дійсно Відповідач 1 звернувся у 2013 році до директора Позивача по телефону з проханням видавати орендну плату по Договору оренди землі від 16.10.2008 року [PERSON] . Він мотивував це тим, що сам є громадянином Росії й через складну ситуацію, що склалася між Україною та Росією, не зможе приїжджати за отриманням орендної плати. Позивач пішов на зустріч Відповідачу 1 й видавав орендну плату [PERSON] , який отримував орендну плату починаючи з 2014 року у товарній формі. У 2018 році Відповідач 1 попросив видати орендну плату у грошовій формі його племінниці - Відповідачу 2, проте за орендною платою у березні 2018 року знову звернувся [PERSON] , тому у Позивача не виникло підозр стосовно зміни власника земельної ділянки. Окрім цього, пролонгації договору оренди не відбувалося, бо договір був діючим, а про зміну власника земельної ділянки Позивача не повідомляли. 17.01.2019 року Позивачу стало відомо про зміну власника земельної ділянки із заяви [PERSON] , який надав Позивачу копію Договору купівлі-продажу земельної ділянки, що був укладений 16.11.2016 року між [PERSON] та [PERSON] та копію довіреності від Відповідача 2. Доводи Відповідач 1 про повернення 05 березня 2019 року земельної ділянки [PERSON] не відповідають дійсності. Станом на 15 серпня 2019 року земельна ділянка кадастровий номер (кадастровий номер 052683600:04:003:0499) продовжує використовуватися Позивачем в своїй сільськогосподарській діяльності на підставі Договору оренди землі №27 від 12.10.2008 року. При цьому ані Відповідач 1, ані Відповідач 2 жодних заперечень не мають. Жодного Акту приймання передачі (повернення) у TOB «АМГ Миронівське» земельної ділянки не існує та Відповідач 1 не надав оригінал цього Акту до суду. Відповідач 1 підтвердив, що користування земельною ділянкою відбувалося впродовж 2008-2018 p.p. було передбачено договором оренди №27 від 12 жовтня 2008 р. укладеним між TOB «AMГ Миронівське» та [PERSON] . Це підтверджує факт взаємовідносин між Позивачем та Відповідачем 1 на підставі договору оренди землі № 27 від 12.10.2008 року. Відповідач 1 просить застосувати до вимог Позивача ч.4 ст.362 ЦК України, позовну давність в один рік і відмовити в задоволенні позовних вимог. З таким трактуванням позивач не погоджується, оскільки вважає, що до даних правовідносин не підлягає застосуванню ч.4 ст. 362 та ч.2 ст.258 ЦК України, оскільки позивач не є учасником спільної власності з відповідачами на спірну земельну ділянку. Окрім нього, Позивач про зміну власника земельної ділянки дізнався від представника Відповідача 17.01.2019 року. На підставі вищенаведеного, земельна ділянка була продана Відповідачем 1 Відповідачу 2 під час дії договору оренди землі № 27 від 12.10.2008 року з порушенням переважного права купівлі цієї земельної ділянки Орендарем всупереч ст.9 Закону України «Про оренду землі» . Позивач надав суду відповідь на відзив [PERSON] та вказав, що договір оренди землі № 27 від 12.10.2008 року був укладений між ТОВ «АМГ «Миронівське» та [PERSON] . Жодного правочину про розірвання договору оренди землі №27 від 12.10.2008 року між позивачем та [PERSON] не укладалось і при цьому припинення права оренди не відбувалось. Пунктом 37 Договору оренди землі № 27 від 12.10.2008 року не передбачено його припинення у зв`язку із смертю орендодавця, він продовжив діяти для спадкоємця на тих самих умовах та в межах визначеного строку. Таким чином, Відповідач-1 набувши в порядку спадкування право власності на спірну земельну ділянку, яка перебуває у користуванні позивача на підставі договору оренди землі №27, набув права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки. Відповідач 2 не надала суду жодних доказів на підтвердження своїх доводів стосовно існування договору оренди землі від серпня 2013 року й про дострокове розірвання договору оренди землі №27 від 12.10.2008 р. у зв`язку із зміною особи орендодавця. Той факт, що [PERSON] є громадянином Російської Федерації та проживає в Ленінградській області не означає, що він був позбавлений можливості звернутися до позивача з письмовою пропозицією про продаж земельної ділянки. ТОВ «АМГ Миронівське» не було обізнано про намір Відповідача продати належну йому земельну ділянку. Вважає, що твердження Відповідача 2 про визнання ТОВ «АМГ Миронівське» 05.03.2018 р. орендодавцем та власником земельної ділянки [PERSON] у зв`язку із видачею [PERSON] орендної плати, не відповідає дійсності. Оскільки [PERSON] отримував орендну плату за Відповідача 1 на прохання останнього. А в 2018 році [PERSON] в телефонному режимі попросив видати орендну плату в грошовій формі його племінниці [PERSON] .. Проте за орендною платою у березня 2018 року звернувся [PERSON] , а тому у позивача не виникло жодних підозр стосовно зміни власника земельної ділянки. Позивач не має жодного відношення щодо направлення [PERSON] від представника ТОВ «АМГ Миронівське» звернення та проекту договору оренди терміном на 10 років. Оскільки по перше Відповідач 2 не є пайовиком ТОВ «АМГ Миронівське», по друге в даному зверненні є посилання на договір оренди землі від 07.02.2014 року №365, про який позивачу нічого не відомо. Звернення від директора ТОВ «АМГ Миронівське» не підписано та не містить печатки товариства. ТОВ «АМГ Миронівське» не направляє свої звернення до орендодавців за допомогою додатку "Вайбер". ТОВ «АМГ Миронівське» не повертало [PERSON] спірну земельну ділянку та продовжує її використовувати за цільовим призначенням на підставі Договору оренди землі № 27 від 12.10.2008 р. Жодного Акту приймання-передачі (повернення) земельної ділянки [PERSON] не існує. Відповідач 2 просить застосувати до вимог Позивача ч. 4 ст. 362 ЦК України та позовну давність в один рік і відмовити в задоволенні позовних вимог. З таким трактуванням позивач не погоджується, оскільки вважає, що до даних правовідносин не підлягає застосуванню ч.4 статті 362 та ч.2 ст.258 ЦК України, оскільки позивач не є учасником спільної власності з відповідачами на спірну земельну ділянку. Позивач про зміну власника земельної ділянки дізнався від представника Відповідача 2 - [PERSON] 17.01.2019 року. На підставі вищенаведеного, земельна ділянка була продана Відповідачем 1 Відповідачу 2 під час дії договору оренди землі № 27 від 12.10.2008 року з порушенням переважного права купівлі цієї земельної ділянки Орендарем всупереч ст.9 Закону України «Про оренду землі» . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Надав суду відзив на позовну заяву в якому просить суд справу розглядати без його участі. Вказав, що він набув у власність земельну ділянку з кадастровим номером 052683600:04:003:0499 загальною площею 2,1179 га, що знаходиться на території Петрашівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області у порядку спадкування за законом після смерті брата [PERSON] , який помер [INFO] у селі Миронівка Ямпільського району Вінницької області. Його брат [PERSON] , 12 жовтня 2008 року уклав Договір оренди землі №27 строком на 10 років на спірну земельну ділянку. [INFO] його брат помер. Після смерті брата й до ухвалення Ямпільським районним судом Вінницької області судового рішення по справі №231/1896/12 Договір оренди землі №27 від 12 жовтня 2008 року продовжував діяти: земельна ділянка знаходилася в оренді TOB «AMГ Миронівське», він отримував плату за оренду земельної ділянки. 02 серпня 2013 року він зареєстрував право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку та повідомив про це ТОВ «AMГ Миронівське» . ТОВ «АМГ Миронівське» запропонувало йому укласти новий договір оренди земельної ділянки як з новим власником. Між ними було укладено новий договір оренди земельної ділянки терміном на три роки. Але під час підписання цього договору TOB «AMГ Миронівське» ввело його в оману і не надало йому оригіналу другого примірнику. Таким чином, договір було підписано лише в одному примірнику. Тому він не можу суду надати копію відповідного договору. Протягом 2012-2016 p.p., тобто з моменту смерті його брата [PERSON] та до закінчення терміну дії другого договору оренди, плату за оренду земельної ділянки TOB «AMГ Миронівське» щорічно сплачувало його родичу - [PERSON] . Він мав на меті продати спірну земельну ділянку. TOB «AMГ Миронівське» знало про його наміри, оскільки, саме Позивач йому повідомив, що згідно діючого законодавству України земельна ділянка сільськогосподарського призначення не може бути у власності іноземців. TOB «AMГ Миронівське» запропонувало йому за спірну земельну ділянку 30 000 грн. вказавши, що половину цих грошей потрібно для переоформлення земельної ділянки. Таким чином, він отримав би за земельну ділянку 15 000 грн., тому він відмовив Позивачеві у її продажі через незначний розмір запропонованої ціни. 16 листопада 2016 року між ним та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки (кадастровий номер 052683600:04:003:0499) площею 2,1179 га, яка розташована на території Петрашівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідач вважає, що його племінниця [PERSON] законним шляхом отримала право власності на зазначену земельну ділянку. Вважає, що позовні вимоги Позивача є необґрунтованими та незаконними, зважаючи на таке: у позові Позивач посилається на п.37 Договору оренди землі №27 від 12 жовтня 2008 року, укладений між TOB «AMГ Миронівське» та його братом, при цьому замовчує факт укладання іншого договору терміном на 2013-2016 p.p., , чим вводить суд в оману. Після купівлі-продажу земельної ділянки TOB «AMГ Миронівське» протягом 2017-2018 р.р. виплачувало [PERSON] плату за оренду земельної ділянки, фактично визнаючи її власницею земельної ділянки та визнаючи факт пролонгації договору оренди з новим власником. При цьому плату за оренду земельної ділянки отримувала довірена особа [PERSON] - [PERSON] 05 березня 2019 року TOB «AMГ Миронівське» повернуло земельну ділянку [PERSON] за відповідним Актом приймання-передачі (повернення) до Договору оренди землі від 06 серпня 2013 року, що підтверджує факт визнання Позивачем [PERSON] власницею відповідної земельної ділянки та факт закінчення договору оренди земельної ділянки. Вважає, що спірний договір купівлі-продажу земельної ділянки відповідає вимогам ст.203 ЦК України, тому відсутні підстави для визнання його недійсним. При цьому, договір купівлі-продажу земельної ділянки не створив для Позивача жодних юридичних наслідків. Позивач користувався спірною земельною ділянкою впродовж 2008-2018 p.p., як це було передбачено договором оренди землі №27 від 12 жовтня 2008 року, жодних перешкод щодо користування земельною ділянкою до закінчення терміну дії договору оренди, відповідачі Позивачу не чинили. Впродовж періоду з 17 листопада 2016 року по 03 травня 2019 року (дата реєстрації позовної заяви в суді) TOB «AMГ Миронівське» не заявляло переважного права купівлі або будь-яких інших вимог щодо порушення його прав відносно вищезазначеної земельної ділянки. Тому просить суд до вимог Позивача застосувати позовну давність в один рік на підставі ч.4 ст.362 ЦК України і відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] надав суду заперечення на відповідь на відзив позивача наступного змісту: Він набув у власність земельну на підставі рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 16 серпня 2012 року. 01 серпня 2013 року він звернувся до Державного земельного кадастру й зареєстрував в ньому право власності на земельну ділянку (кадастровий номер 052683600:04:003:0499). Звертає увагу суду на те, що у розділі «Відомості про оренду, суборенду» витяг з Державного земельного кадастру від 01.08.2013 р. не містить дату реєстрації речового права (тобто дату початку оренди) та найменування органу, що здійснив державну реєстрацію речового права. 02 серпня 2013 року він зареєстрував право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису 1995322 від 02.08.2013 року) на земельну ділянку (кадастровий номер 052683600:04:003:0499), а 05 серпня 2013 року він надав свої документи TOB «AMГ Миронівське», як нового власника земельної ділянки. Відповідно й новий договір було укладено в цей день - 05 серпня 2013 року. TOB «AMГ Миронівське» запропонувало йому укласти новий договір оренди земельної ділянки як з новим власником строком на три роки. Але свій примірник цього Договору він не отримав і поїхав до Росії. 16.11.2016 року, під час укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки він довідався, що в державних ресстрах була відсутня інформація щодо договору оренду земельної ділянки, про що нотаріусом було зазначено в договорі купівлі-продажу. Після смерті брата, вирішення всіх питань, пов`язаних з прийняттям спадщини він поклав на [PERSON] оформивши Довіреність 22 грудня 2011 року строком на три роки. За цією довіреністю [PERSON] отримував орендну плату, яка йому нараховувалась як орендодавцеві. 22 грудня 2014 року термін дії цієї довіреності закінчився. Нової довіреності він не оформляв для [PERSON] , оскільки TOB «AMГ Миронівське» не вимагало нової довіреності і виплата орендної плати здійснювалася без перешкод протягом 2014-2016 p.p. До директора TOB «AMГ Миронівське» по телефону з проханням виплачувати орендну плату [PERSON] без документів (довіреності) він не звертався. 16 листопада 2016 року було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки (кадастровий номер 052683600:04:003:0499) між ним та [PERSON] . І тому він не міг телефонувати в 2018 році, як стверджує представник TOB «АМГ Миронівське» у відповіді на відзив, та просити Позивача виплатити орендну плату [PERSON] через [PERSON] . Це не відповідає дійсності, адже 16.11.2016 року він продав земельну ділянку [PERSON] , вона стала її власницею і відповідно, саме вона вже мала турбуватися про можливість отримання орендної плати за оренду земельної ділянки. Приймаючи до уваги положення частини другої статі 130 ЗК України, TOB «АМГ Миронівське» як юридична особа не може претендувати на переважне право купівлі земельних ділянок сільськогосподарського призначення. Вважає, що [PERSON] , законним шляхом отримала право власності на зазначену земельну ділянку і на законних підставах зараз нею володіє, користуюся, розпоряджується. Просить суд відмовити TOB «AMГ Миронівське» в задоволенні позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] адвокат Малиновська А.Б. діючи в суді на підставі ордеру серії КС №579207 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Просила суд відмовити в задоволенні позову повністю з підстав викладених у відзиві та запереченнях. Відповідач [PERSON] надала суду відзив наступного змісту: вона набула у власність земельну ділянку площею 2,1179 га, кадастровий номер 052683600:04:003:0499 на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного 16 листопада 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стрельченко Оленою Володимирівною та зареєстрованого в реєстрі під №5170 . До здійснення цієї угоди вказана земельна ділянка належала її рідному дядькові, [PERSON] , який має громадянство Російської Федерації вже більше 10 років і постійно мешкає в Російській Федерації. [PERSON] вищевказана земельна ділянка належала на підставі Рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 16 серпня 2012 року. На момент підписання Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 16 листопада 2016 року вона була обізнана, що між ТОВ "АМГ Миронівське" та її дядьком 06 серпня 2013 року було укладено Договір оренди землі. При цьому Договір оренди землі №27 від 12.10.2008 року, на який посилається Позивач у позовній заяві, було достроково розірвано у зв`язку зі зміною особи Орендодавця. Відповідач-1 мав впродовж одного року відчужити земельну ділянку, і TOB "AMГ Миронівське" не могло не знати про таку вимогу земельного законодавства України. Враховуючи, що [PERSON] є громадянином Російської Федерації і постійно проживає в Ленінградській області, він повідомив про намір здійснити відчуження земельної ділянки по телефону. Їй відомо, що переговори щодо продажу земельної ділянки (кадастровий номер 052683600:04:003:0499) велися по телефону майже рік - дядько вважав, що ціна, яку пропонує TOB "AMГ Миронівське" є надто низькою. Не зайшовши компромісу щодо вартості земельної ділянки дядько, прийняв рішення продати вказану земельну ділянку їй. Він попередив її про існування Договору оренди землі від 06 серпня 2013 року, укладеного між ним та TOB "AMГ Миронівське". Копію цього договору він їй не надав, посилаючись на те, що Позивач не надав йому примірник Договору. 16 листопада 2016 року під час укладання Договору купівлі-продажу земельної ділянки приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стрельченко Оленою Володимирівною було перевірено існування обтяжень щодо вказаної земельної ділянки, однак інформація про обтяження, іпотеки, інші речові права стосовно земельної ділянки (кадастровий номер 052683600:04:003:0499) відсутня. Таким чином, Орендар не тільки не надав Відповідачу-1 примірник Договору оренди землі від 06 серпня 2013 року, але й не здійснив державну реєстрацію договору оренди, як це передбачено ст.ст.125, 126 Земельного кодексу України. Враховуючи, що вона мешкає в м.Києві, а земельна ділянка знаходиться на території Петрашівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, вона довірила представляти її законні інтереси з будь-яких питань стосовно вказаної земельної ділянки [PERSON] . Останній отримав орендну плату за 2018 рік, що належала їй як Орендодавцеві в розмірі 5560,42 грн.. Отримання 06 березня 2018 року [PERSON] орендної плати доводить, що TOB «АМГ Миронівське», визнавало її Орендодавцем та власницею земельної ділянки, відповідно визнавало й законним факт купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки. Окрім цього, в січні 2019 року TOB "AMГ Миронівське" звернулося до неї по телефону щодо продовження договору оренди земельної ділянки та надіслано проект нового договору оренди терміном на 10 років. Проаналізувавши умови проекту договору оренди землі на новий термін вона відмовилася. Зважаючи на її відмову, 05 березня 2019 року TOB "AMГ Миронівське", повернуло їй з оренди земельну ділянку. В "Акті приймання-передачі (повернення) до Договору оренди землі від 06 серпня 2013 року зазначено: "Орендар передає (повертає), а Орендодавець приймає земельну ділянку площею 2,1179 га, яка розташована на території Петрашівської сільської ради, в зв`язку з закінченням строку дії договору оренди землі. Сторони одна до одної претензій не мають." Даний "Акт приймання-передачі (повернення) до Договору оренди землі від 06 серпня 2013 року" підписаний [PERSON] та представником TOB "AMГ Миронівське" Катруком Ю.І. , підтверджує факт припинення дії Договору оренди землі від 06 серпня 2013 року. Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає, що TOB "AMГ Миронівське" своєю позовною заявою, направленою до Ямпільського районного суду Вінницької області: вводить суд в оману щодо існування договірних відносин між Позивачем та Відповідачем-1 на підставі Договору оренди землі №27 від 12.10.2008 року, укладеного між TOB "AMГ Миронівське" та [PERSON] , зареєстрованого 09.11.2009 р. Ямпільським районним відділом Вінницької регіональної філії ДП "Центр ДЗК" за №040905700027; вводить суд в оману шляхом замовчування факту існування Договору оренди землі від 06 серпня 2013 року, укладеного між TOB "AMГ Миронівське" та [PERSON] , оскільки Позивачем не здійснено державної реєстрації Договору оренди землі від 06 серпня 2013 року, відповідно використати цей договір для реалізації переважного права орендаря на придбання земельної ділянки у власність; вводить суд в оману шляхом замовчування факту існування Договору оренди землі №365 від 07.02.2014 року земельної ділянки, укладений між [PERSON] та TOB «AMГ Миронівське». Тому вона вважає, що позовні вимоги Позивача є незаконними та необгрунтованими, а також такими, що вводять суд в оману та спотворюють факти та події, що в реальності мали та мають місце. Позивач, маючи на руках два примірники (оригінали) Договору оренди землі від 06 серпня 2013 року, укладеного між TOB "АМГ Миронівське" та [PERSON] , був зобов`язаний здійснити державну реєстрацію права користування (оренди) земельною ділянкою, чого він не зробив. Беручи до уваги те, що Договір оренди землі від 06 серпня 2013 року не пройшов державну реєстрацію він є неукладеним і не має юридичної чинності, відповідно не створює юридичних наслідків для його сторін. Враховуючи, що державну реєстрацію Договору оренди землі від 06 серпня 2013 року не було здійснено, відповідно у Позивача відсутній законний інтерес та переважне право купівлі земельної ділянки. В позовній заяві Позивач просить суд застосувати ч.4 ст.362 ЦК України до правовідносин між Позивачем та відповідачами. [PERSON] вважає, що позовна давність в даному випадку повинна рахуватися з 06 березня 2018 року - дня отримання [PERSON] орендної плати за 2018 рік, що належала їй як Орендодавцеві в розмірі 5560,42 гри. Відповідно до даних сайту «Судова влада України» Ямпільський районний суд Вінницької області отримав позовну заяву TOB «AMГ Миронівське» 03 травня 2019 року. [PERSON] отримав орендну плату 06 березня 2018 року. Відповідач 2 вважає, що є підстави для застосування строку позовної давності, оскільки позивач пропустив без поважних причин строк звернення до суду з позовом. Вважає, що договір купівлі-продажу земельної ділянки (кадастровий номер 052683600:04:003:0499), укладений 16 листопада 2016 року, відповідає вимогам ст.203 ЦК України, тому відсутні підстави для визнання його частково недійсним. Зазначила, що спірний договір купівлі-продажу земельної ділянки не створив для Позивача жодних юридичних наслідків, оскільки: Договір Оренди землі №27 від 12.10.2008 року було припинено за згодою сторін у 2013 році, а договір оренди землі від 06 серпня 2013 року не було зареєстровано в порядку передбаченому чинним законодавством України (тобто він є неукладеним і не має юридичної чинності) відповідно він не створив юридичних наслідків для [PERSON] щодо обов`язку письмово повідомити Позивача про намір продати земельну ділянку. Позивач використовував земельну ділянку до закінчення терміну договору оренди землі від 06 серпня 2013 року, тобто до 05 березня 2019 р. Просить суд застосувати до вимог Позивача позовну давність в один рік та відмовити TOB "AMГ Миронівське" в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - Малиновська А.Б. надала суду заперечення на відповідь в порядку ст.180 ЦПК України. Вказала, що державна реєстрація права оренди земельної ділянки (кадастровий номер 052683600:04:003:0499) не була проведена належним чином. Так, відомості про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки (кадастровий номер 052683600:04:003:0499) відсутні в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Позивач додав до позовної заяви копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 7499696 від 02.08.2013 р. та копію інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 73024536 від 16.11.2016 р. в яких відсутні дані про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки (кадастровий номер 052683600:04:003:0499). Також частково відсутні дані про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки (кадастровий номер 052683600:04:003:0499) у розділі «відомості про оренду, суборенду» . Витяг з ДЗК від 01.08.2013 р. відносно спірної земельної ділянки не містить дату реєстрації речового права (тобто дату початку оренди) та найменування органу, що здійснив державну реєстрацію речового права. Через відсутність даних щодо права користування (оренди) земельною ділянкою (кадастровий номер 052683600:04:003:0499) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та у витязі ДЗК приватний нотаріус Стрельченко О.В. змогла здійснити державну реєстрацію договору купівлі-продажу земельної ділянки (кадастровий номер 052683600:04:003:0499) 16 листопада 2016 року. Представник відповідача вважає, що державна реєстрація Договору оренди землі №27 від 12 жовтня 2008 року здійснена з порушенням порядку, передбаченого чинним законодавством України, що існував на момент виникнення орендних відносин між Позивачем та [PERSON] та на момент державної реєстрації зазначеного договору оренди, оскільки державну реєстрацію договору оренди було проведено не Петрашівською сільською радою Ямпільського району Вінницької області, а Ямпільським районним відділом Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК», тобто не уповноваженим на це державним органом. На підставі ч.2 ст.215 ЦК України, ст.33 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції станом на 11.06.2009 р.) та ст.ст. 18,20 ЗУ «Про оренду землі» (в редакції станом на 09.07.2009 р.), суд має визнати Договір оренди землі №27 від 12 жовтня 2008 року, укладений між TOB «АМГ Миронівське» та [PERSON] , нікчемним. У відповіді на відзив Позивач заперечує факт існування іншого договору оренду, укладеного безпосередньо з Відповідачем-1 у серпні 2013 року після державної реєстрації Відповідачем-1 права власності на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Позивач в позовній заяві визнав той факт, що Відповідач-1 у серпні 2013 року звернувся до Позивача й повідомив йому про своє право власності на земельну ділянку й підтвердив його відповідними документами. Таким чином, Позивач не міг не знати, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня інформація щодо права TOB «АМГ Миронівське» на користування земельною ділянкою (право оренди). Також Позивач не пояснює, навіщо 05 березня 2019 року [PERSON] було запрошено до ТОВ "АМГ Міронівське" для укладання акту приймання-передачі (повернення) до Договору оренди землі від 06 серпня 2016 року якщо договір оренди землі від 12.10.2008 р. був єдиним договором. 16 листопада 2016 року [PERSON] , продав земельну ділянку [PERSON] . Відповідно до Договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В., 16 листопада 2016 року [PERSON] набула права приватної власності на земельну ділянку (кадастровий номер 052683600:04:003:0499). 24 січня 2018 року [PERSON] оформила довіреність для представництва її законних інтересів та всіх питань стосовно земельної ділянки (кадастровий номер 052683600:04:003:0499) на ім`я [PERSON] . Саме на підставі нотаріально посвідченої довіреності [PERSON] мав право отримувати орендну плату, яка нараховувалась [PERSON] як власниці відповідної земельної ділянки. На підставі довіреності від 24.01.2018 року [PERSON] отримав орендну плату за 2017 рік, яка була нарахована [PERSON] в розмірі 5560,42 грн. Цей факт підтверджується підписом [PERSON] в платіжній відомості від 06.03.18 р. До твердження Позивача, що у 2018 році Відповідач1 просив директора TOB «AMT Миронівське» видати орендну плату у грошовій формі його племінниці Відповідачу-2, проте за орендною платою знову звернувся [PERSON] , а тому у нього не виникло жодних підозр стосовно зміни власника земельної ділянки. Відповідач-2 та його представник критично відносяться до цього твердження. По-перше, 16.11.2016 року Відповідач-1 втратив право приватної власності на земельну ділянку (кадастровий номер 052683600:04:003:0499), а Відповідач-2 набула відповідне право. По-друге, з 16.11.2016 року після набуття права власності на земельну ділянку (кадастровий номер 052683600:04:003:0499) [PERSON] самостійно вирішувала, яким чином отримувати орендну плату від орендаря. По-третє, факт визнання Позивачем права власності [PERSON] на земельну ділянку підтверджується її прізвищем, ім`ям та по-батькові у платіжній відомості №ВпП-000223 від 06.03.18 р. Положення Постанови Правління НБУ від 29.12.2017 року за №148, а саме п.п.26-47 доводять, що [PERSON] не міг просити директора ТОВ «АМГ Миронівське» видати гроші племінниці [PERSON] через [PERSON] без довіреності, бо інакше це означало б порушення головним бухгалтером підприємства касової дисципліни, встановленої чинним законодавством України. Таким чином, посадова особа (касир, бухгалтер) TOB «AMГ Миронівське» не мала права видати [PERSON] без довіреності гроші (орендну плату) в розмірі 5560,42 грн. за платіжною відомістю №ВпП-000223 від 06.03.18 р. Поява прізвища [PERSON] в платіжній відомості №ВпП-000223 від 06.03.2018 р. під табельним номером 448 та виплата [PERSON] орендної плати в розмірі 5560,42 грн. в березні 2018 року підтверджує, що TOB «AMГ Миронівське» знало про зміну власника земельної ділянки (кадастровий номер 052683600:04:003:0499) і фактично визнавало [PERSON] її власницею (Орендодавцем), нараховуючи останній орендну плату та виплачуючи її [PERSON] за довіреністю від 24.01.2018 р. У відповіді на відзив Позивач стверджує, він лише 17.01.2019 року, дізнався про зміну власника земельної ділянки, оскільки разом із заявою [PERSON] надав Позивачу копії Договору купівлі-продажу земельної ділянки, що був укладений 16.11.2016 р. Відповідач-2 та його представник не погоджуються з цим твердженням, оскільки [PERSON] особисто надав копію своєї заяви Відповідачу-2. На копії заяви є відмітка дати прийняття заяви та номер вхідної документації №44 від 17.01.2019 р. Додатки до заяви відсутні. Тому вважають, що Позивач не підтвердив належними доказами той факт, що [PERSON] разом із заявою надав копію Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 16.11.2016 р. Копію вказаного Договору [PERSON] міг надати TOB «AMГ Миронівське» і під час отримання орендної плати 06 березня 2018 року, сповістивши таким чином про зміну власника земельної ділянки. В позовній заяві Позивач просить суд застосувати ч.4 ст.362 ЦК України до правовідносин між Позивачем та відповідачами. Позивач має надати докази суду щодо дати, коли він довідався або міг довідатися про вчинення Договору купівлі-продажу земельної ділянки. Вважають, що позовна давність в даному випадку повинна рахуватися з 06 березня 2018 року - дня отримання [PERSON] орендної плати в розмірі 5560,42 грн. за 2017 рік відповідно до платіжної відомості №ВпП-000223. Вважають, що належними, достовірними та допустимими доказами є доведеним той факт, що ТОВ «АМГ Миронівське» з 2017 року було відомо, що новою власницею земельної ділянки з кадастровим номером 0525683600:04:003:0499 є [PERSON] . Просить суд застосувати строк позовної давності в один рік та відмовити в задоволенні позову. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Стрельченко Олена Володимирівна в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України якщо учасник справи був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Враховуючи те, що третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи та не з`явилась в судове засідання, не повідомила суд про причини своєї неявки, тому вважаю за можливе провести судове засідання у її відсутність. Заяви, клопотання: заява представника позивача про забезпечення позову, клопотання представника [PERSON] про відкладення розгляду справи, відзив [PERSON] , клопотання представника [PERSON] про витребування доказів, заява представника [PERSON] про виклик свідків, клопотання представника [PERSON] про долучення документів до матеріалів справи, відзив [PERSON] , заява представника позивача про виклик свідків, відповідь на відзив [PERSON] , відповідь на відзив [PERSON] , заперечення представника [PERSON] - Малиновської А.Б. на відповідь на відзив, клопотання представника [PERSON] про долучення документів до матеріалів справи, заперечення на відповідь [PERSON] , клопотання представника відповідача про призначення судового засідання в режимі відеоконференції. Інші процесуальні дії у справі: накладення арешту на спірну земельну ділянку, прийняття до свого провадження справи та призначення підготовчого судового засідання, відкладення розгляду справи, витребування доказів, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду, накладення грошового стягнення на свідка, скасування ухвали про накладення грошового стягнення, призначення судового засідання в режимі відеоконференції, про що постановлено ухвали окремими документами. Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. З показів свідка [PERSON] в судовому засіданні було встановлено, що він отримував орендну плату 06 березня 2018 року на підставі Довіреності [PERSON] та повідомив ТОВ «АМГ Миронівське» про те, що новим власником земельної ділянки являється [PERSON] .. У відомості про отримання орендної плати у 2018 році міститься його підпис. Заяву про повернення земельної ділянки [PERSON] він надав директору ТОВ «АМГ Миронівське» 17 січня 2019 року без договору купівлі-продажу. Після чого в березні місяці 2019 року юрист ТОВ «АМГ Миронівське» надав йому акт прийому-передачі (повернення) земельної ділянки [PERSON] , про що він розписався. [PERSON] в судовому засіданні вказав, що він працює юристом ТОВ «АМГ Миронівське» та йому відомо, що [PERSON] отримував орендну плату в березня 2018 року на підставі довіреності [PERSON] .. Окрім довіреності [PERSON] жодних документів не надавав. 17 січня 2019 року [PERSON] звернувся до ТОВ «АМГ Миронівське» із заявою про повернення [PERSON] земельної ділянки та прикріпив до даної заяви договір купівлі-продажу. З досліджених судом письмових доказів встановлено, що 12 жовтня 2008 року між [PERSON] та ТОВ «АМГ Миронівське» було укладено договір оренди землі №27 стосовно земельної ділянки площею 2,1179 га, яка розташована на території Петрашівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області на строк 10 років (Т.1, а.с.16-21). З копії Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН №130174 встановлено, що [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка площею 2,1179 га, яка розташована на території Петрашівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, кадастровий номер 0525683600040030499 (Т.1, а.с.22-23). З копії акта прийому-передачі встановлено, що [PERSON] передав, а ТОВ «АМГ Миронівське» прийняло в оренду земельну ділянку площею 2,1179 га, яка розташована на території Петрашівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, кадастровий номер 0525683600040030499 (Т.1, а.с.26). З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №7499696 встановлено, що 02 серпня 2013 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 2,1179 га, яка розташована на території Петрашівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, кадастровий номер 0525683600040030499(Т.1, а.с.27-28). З копії договору купівлі-продажу від 16 листопада 2016 року встановлено, що [PERSON] продав [PERSON] земельну ділянку площею 2,1179 га, яка розташована на території Петрашівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, кадастровий номер 0525683600040030499 за сумі 82 174 грн. (Т.1, а.с.29-30). З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №124634205256 встановлено, що право власності на земельну ділянку площею 2,1179 га, яка розташована на території Петрашівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, кадастровий номер 0525683600040030499 на підставі договору купівлі-продажу №5170 від 16.11.2016 року було зареєстровано за [PERSON] (Т.1, а.с.31). З копії заповіту від 19 грудня 1992 року встановлено, що [PERSON] заповіла все майно, де б воно не було і з чого воно б не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] (Т.1, а.с.101). З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [INFO] в селі Миронівка, Ямпільського району Вінницької області помер [PERSON] (Т.1, а.с.102). З копії паспорта громадянина Російської Федерації № [NUMBER] встановлено, що [PERSON] є громадянином Російської Федерації (Т.1, а.с.105). З копії Витяга з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01 серпня 2013 року встановлено, що за громадянином Російської Федерації [PERSON] було зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 2,1179 га, яка розташована на території Петрашівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, кадастровий номер 0525683600040030499 на підставі рішення суду (Т.1, а.с.106-107). З копії довіреності від 24 січня 2018 року встановлено, що [PERSON] уповноважила [PERSON] на представлення її інтересів з будь-яких питань, що стосуються земельної ділянки, яка розташована на території Петрашівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, кадастровий номер 0525683600040030499 (Т.1, а.с.159). З копії платіжної відомості від 06 березня 2018 року за № ВпП000223 та Видаткового Касового ордера № 132 від 06 березня 2018 року встановлено, що [PERSON] отримала від ТОВ «АМГ Миронівське» орендну плату в сумі 5560 грн. 42 коп. (Т.1, а.с.160, Т.2 а.с.61-62). З Витягу з Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 4АА 013454 по Петрашівській сільській раді встановлено, 09 листопада 2009 року було зареєстровано договір оренди землі укладений між [PERSON] та ТОВ «АМГ Миронівське» стосовно земельної ділянки площею 2,1179 га, яка розташована на території Петрашівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, кадастровий номер 0525683600040030499. Термін дії договору оренди 10 років (Т.1, а.с.217). Згідно наданих Могилів-Подільського управління ГУ ДПС у Вінницькій області звітів ТОВ «АМГ Миронівське» по формі 1-ДФ «Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб , і сум утриманого з них податку ТОВ «АМГ Миронівське» за 2017 рік, в І кварталі 2018 року [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) нараховано та виплачено за підсумками фінансового 2017 року дохід в розмірі 2024,42 грн., при цьому сума утриманого податку - 364,40 грн.; ознака доходу - 106 (Примітка: ознака доходу 106 - «Надання майна в лізинг, оренду або суборенду згідно з п.170.1 ст.170 ПКУ» (пп.164.2.5. п.164.2 ст.164 ПКУ) (Примітка: 2018 рік - другий файл звіту 1кв1дфпор2.pdf - порядковий номер, який відповідає [PERSON] - №21, під ІПН [NUMBER] ). Згідно «Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб , і сум утриманого з них податку ТОВ «АМГ Миронівське» за 2018 рік (по формі 1-ДФ) в І кварталі 2019 року [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) нараховано та виплачено доходу 6856,46 грн., при цьому сума утриманого податку - 1234,16 грн.; ознака доходу - 106 (Примітка: ознака доходу 106 - «Надання майна в лізинг, оренду або суборенду згідно з п.170.1 ст.170 ПКУ» (пп.164.2.5. п.164.2 ст.164 ПКУ) (Примітка: другий файл звіту за 2019 рік 1кв1дфпор2.pdf - порядковий номер, який відповідає [PERSON] - №3, під ІПН [NUMBER] ). З копії довіреності 47 БА №0892512 від 22 грудня 2011 року встановлено, що [PERSON] уповноважив [PERSON] бути його представником в державних та інших установах з питань спадкування після смерті рідного брата [PERSON] . Довіреність видана на три роки (Т.1, а.с.136). З копії заяви від 17 січня 2019 року встановлено, що 17 січня 2019 року [PERSON] звернувся до директора ТОВ «АМГ Миронівське» із заявою з проханням не обробляти земельну ділянку кадастровий номер 0525683600040030499 у зв`язку з тим, що договір закінчився та земельна ділянка буде оброблятися одноосібно (Т.1, а.с.237). З копії заяви [PERSON] від 16.11.2016 року встановлено, що [PERSON] перед продажем земельної ділянки площею 2,1179 га, яка розташована на території Петрашівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, кадастровий номер 0525683600040030499 повідомив приватного нотаріуса про те, що земельна ділянка є його особистою приватною власність, прав щодо неї у третіх осіб немає (Т.2, а.с.7) З копії заяви [PERSON] від 14.11.22016 року встановлено, що він надав згоду своїй дружині [PERSON] на купівлю земельної ділянки площею 2,1179 га, яка розташована на території Петрашівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, кадастровий номер 0525683600040030499 (Т.2, а.с.8). З Інформаційної довідки з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів від 16.11.2016 року встановлено, що заяву від 14.11.2016 р. було зареєстровано приватним нотаріусом Стрельченко О.В. (Т.2, а.с.9). З копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 16 серпня 2012 року встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину у вигляді земельної ділянки площею 2,1179 га, яка розташована на території Петрашівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області після смерті брата [PERSON] у порядку спадкування за законом (Т.2, а.с. 10-11). З копії Витяга з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.08.2013 року встановлено, що за [PERSON] було зареєстровано земельну ділянку площею 2,1179 га, яка розташована на території Петрашівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, кадастровий номер 0525683600040030499 (Т.2, а.с. 12). З Витяга з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 14.11.2016 року встановлено, що земельна ділянка площею 2,1179 га, яка розташована на території Петрашівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, кадастровий номер 0525683600040030499 та належала на праві власності [PERSON] була передана в оренду на строк 10 років (Т.2, а.с. 13-15). З копії звіту від 14.11.2016 року про експерту оцінку вартості земельної ділянки площею 2,1179 га, яка розташована на території Петрашівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, кадастровий номер 0525683600040030499 встановлено, що вартість вищевказаної земельної ділянки станом на 14.11.2016 р. складає 82 175 грн. (Т.2 а.с.16-31). З Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про податкові застави встановлено, що відомості про орендні правовідносини між [PERSON] та ТОВ «АМГ Миронівське» відсутні (Т.2, а.с.41-44). З копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі (Т.2, а.с.47). Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК Українидостовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Суд вважає не достовірними наступні докази: Копію листа ТОВ «АМГ Миронівське» від 17 січня 2019 року про повідомлення [PERSON] щодо недоотримання нею орендної плати за 2018 рік, згідно умов договору оренди землі №365 від 07.02.2014 року між [PERSON] та ТОВ «АМГ Миронівське». А також пропозиція про продовження орендних правовідносин на більш вигідних умовах, про що надано проект договору оренди землі (Т.1, а.с.161-165). Копію акту приймання-передачі (повернення) до Договору оренди землі від 06 серпня 2013 року про те, що 05 березня 2019 року [PERSON] , як власнику земельної ділянки, орендар ТОВ «АМГ Миронівське» в зв`язку із закінченням строку дії договору оренди землі від 06 серпня 2013 року повернуло земельну ділянку кадастровий номер 0525683600040030499 (Т.1, а.с.166). Оскільки копія листа ТОВ «АМГ Миронівське» стосується договору оренди землі №365 від 07.02.2014 р. та копія акту приймання-передачі (повернення) стосуються договору оренди землі від 06.08.2013 р. Вищевказані договори не були долучені до матеріалів справи та не пройшли державну реєстрацію встановлену Законом України «Про оренду землі», тому на підставі вищевказаних доказів не можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до змісту ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Представник відповідача Малиновька А.Б. вказує на те, що відповідно до ч.2 ст.130 ЗК України ТОВ «АМГ Миронівське» є неналежним позивачем по справі, оскільки не має переважного права на купівлю земельних ділянок сільськогосподарського призначення . Відповідно до п.2 ч.1 ст. 130 ЗК України покупцями земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва можуть бути: юридичні особи України, установчими документами яких передбачено ведення сільськогосподарського виробництва. По перше ТОВ «АМГ Миронівське» займається вирощуванням зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, тобто веде сільськогосподарське виробництво. По друге між ТОВ «АМГ Миронівське» та [PERSON] на підставі договору оренди землі №27 від 12.10.2008 р. існували орендні правовідносини, які регулювались не лише Земельним кодексом України, а й Законом України «Про оренду землі». Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про оренду землі»орендар, який відповідно до закону може мати у власності орендовану земельну ділянку, має переважне право на придбання її у власність у разі продажу цієї земельної ділянки, за умови, що він сплачує ціну, за якою вона продається, а в разі продажу на аукціоні - якщо його пропозиція є рівною з пропозицією, яка є найбільшою із запропонованих учасниками аукціону. Таким чином, суд вважає, що ТОВ «АМГ Миронівське» виступаючи орендарем земельної ділянки, який відповідно до закону може мати у власності орендовану земельну ділянку, має переважне право на придбання її у власність у разі продажу цієї земельної ділянки. Тому ТОВ «АМГ Миронівське» є належним позивачем по даній справі. Представник відповідача 2 Малиновська А.Б. посилається на те, що позивачем було порушено порядок державної реєстрації договору оренди землі №27 від 12.10.2008 року, оскільки відповідно до п.3 Порядку державної реєстрації договорів оренди землі затвердженого постановою КМУ від 25.12.1998 р. державна реєстрація договорів оренди землі у 2007 році здійснювалась виконавчим комітетом сільської, селищної, міської ради. Факт державної реєстрації договору оренди землі станом на 09.01.2007р. засвідчується гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради. Суд сприймає критично дані доводи, оскільки відповідно до ст.20 Закону України «Про оренду землі» (в редакції чинній на час його укладення сторонами) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Порядком державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 року № 2073, встановлено, що державна реєстрація договорів оренди землі проводиться виконавчим комітетом сільської, селищної та міської ради, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за місцем розташування земельної ділянки. Разом з тим, Указом Президента України № 134 від 17 лютого 2003 року «Про заходи щодо створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру» функції з державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру покладено на Державний комітет України по земельних ресурсах. Відповідно до цього Указу Президента України, Держкомзем видав наказ від 02 липня 2003 року № 174 «Про затвердження Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель». Згідно з пунктом 4 Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, державна реєстрація державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, договору оренди землі здійснюється шляхом внесення записів реєстрації до книги реєстрації. Функції з реєстрації, зокрема, договорів оренди землі були покладені на реєстраторів Державного реєстру земель структурні підрозділи державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах - Центр «ДЗК», у межах повноважень якого є земельна ділянка. Вказані структурні підрозділи Центру Державного земельного кадастру здійснювали видачу державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди (суборенди), а також вели Книгу реєстрації договорів оренди землі. Тимчасовим порядком була передбачена процедура реєстрації договорів оренди землі. Також постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1088 повноваження щодо ведення державного реєстру земель також були покладені на Центр ДЗК. Ця постанова Кабінету Міністрів України була прийнята пізніше, ніж Порядок державної реєстрації договорів оренди землі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 року № 2073, тому суд керується нормативно-правовим актом, який прийнятий пізніше та спеціальними нормами, які передбачають спеціальний орган щодо ведення державного реєстру земель у складі Держкомзему України. Договір оренди землі №27 від 12.10.2008 року пройшов державну реєстрацію у встановленому законом порядку відповідно до діючого на той час законодавства, набув чинності з моменту його державної реєстрації, тобто з 09 листопада 2009 року, згідно зі ст.ст.210, 640 ЦК України в редакції на час виникнення спірних правовідносин, а тому за змістом ст. 9 Закону України «Про оренду землі» саме з цього часу породжує для сторін договору права та обов`язки. Тому підстав для визнання недійсним спірного договору оренди землі № 27 від 12.10.2008 року немає. Представник відповідача [PERSON] - Малиновська А.Б. вказує на те, що позивач заявляючи про своє переважне право на викуп земельної ділянки зобов`язаний був надати докази належного виконання обов`язку щодо сплати орендної плати [PERSON] .. Враховуючи те, що орендар не довів факт виплати орендної плати [PERSON] протягом 01.08.2013 р. - 16.11.2016 р. Тільки у випадку належного виконання позивачем обов`язку щодо сплати орендної плати за користування земельною ділянкою, у Відповідача 1 з`являється обов`язок повідомити позивачу про продаж земельної ділянки. Суд вважає, що ці доводи не заслуговують на увагу, оскільки по перше [PERSON] не оспорював факт отримання ним орендної плати від ТОВ «АМГ Миронівське», а навпаки у відзиві (Т.1, а.с.97) та поясненнях вказує, що в період з 2012 року, тобто з моменту смерті його брата та до 2016 року ТОВ «АМГ Миронівське» щорічно сплачувало йому орендну плату. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердив, що він дійсно отримував орендну плату від ТОВ «АМГ Миронівське» за проханням [PERSON] . При цьому суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК Україниобставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи вищевикладене, суд має підстави зробити висновок, що ТОВ «АМГ Миронівське» виступаючи орендарем за договором оренди землі №27 від 12.10.2008 року належним чином виконувало обов`язки щодо сплати орендної плати [PERSON] . Відповідно до 4.4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» «Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізаиія юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.». Пунктом 37 Договором оренди землі № 27 від 12 жовтня 2008 року не передбачено його припинення у зв`язку із смертю орендодавця, таким чином він продовжує діяти для спадкоємця на тих самих умовах та в межах визначеного строку. Відповідно до ст.1226 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. [PERSON] був орендодавцем земельної ділянки кадастровий номер 0525683600:04:003:0499 за договором оренди землі № 27 від 12 жовтня 2008 року з TOB «AMГ Миронівське» та відповідно мав права й обов`язки, які увійшли до складу його спадщини та були прийняті [PERSON] як спадкоємцем. Згідно із ч.ч.1,3 ст.148 Земельного кодексу України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку. [PERSON] набувши в порядку спадкування право власності на земельну ділянку кадастровий номер 0525683600:04:003:0499, яка перебуває у користування Позивача на підставі договору оренди землі №27 від 12.10.2008 року, набув права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки ( [PERSON] ) за чинним договором оренди землі. Згідно договору оренди землі №27 від 12.10.2008 р. земельна ділянка кадастровий номер 0525683600:04:003:0499 знаходилась у користуванні ТОВ «АМГ Миронівське». Строк дії договору становив 10 років. Відповідно до ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч.1 ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.9 Закону України «Про оренду землі»орендар, який відповідно до закону може мати у власності орендовану земельну ділянку, має переважне право на придбання її у власність у разі продажу цієї земельної ділянки, за умови, що він сплачує ціну, за якою вона продається, а в разі продажу на аукціоні - якщо його пропозиція є рівною з пропозицією, яка є найбільшою із запропонованих учасниками аукціону. Орендодавець зобов`язаний повідомити в письмовій формі орендаря про намір продати земельну ділянку третій особі із зазначенням її ціни та інших умов, на яких вона продається. 16 листопада 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стрельченко Оленою Володимирівною було посвідчено договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер 0525683600:04:003:0499, де продавцем виступив [PERSON] , а покупцем [PERSON] . Тобто даний договір купівлі-продажу було вчинено в період дії договору оренди землі №27 від 12.10.2008 року та перебування спірної земельної ділянки у користуванні ТОВ «АМГ Миронівське» . Доводи [PERSON] про те, що існував новий договір оренди землі укладений 06 серпня 2013 року між ним та ТОВ «АМГ Миронівське» строком три роки, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, тому суд не приймає їх до уваги. В Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкті нерухомості від 16 листопада 2016 року актуальної інформації про обтяження стосовно продавця відсутня, однак це не позбавляє обов`язку власника майна повідомити нотаріуса про наявність обтяження об`єкта нерухомості при укладанні договору купівлі-продажу. Натомість [PERSON] надав приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Стрельченко О. В. заяву (Т.2, а.с.7) в якій зазначив «земельна ділянка, яка є предметом договору є його особистою приватною власністю, прав щодо неї у третіх осіб немає…», отже Відповідач 1 будучи орендодавцем за договором оренди землі №27 від 12.10.2008 року, строк дії якого не закінчився, приховав інформацію про наявність осіб, прав чи інтересів яких могла стосуватись нотаріальна дії. Пояснення [PERSON] про те, що він повідомив позивача про намір продати спірну земельну ділянку у телефонному режимі, суд вважає недостатнім доказом на підтвердження обставин, які входять до предмета доказування. Інших доказів на підтвердження своїх пояснень відповідач1 не надав. Отже, ТОВ «АМГ Миронівське» маючи переважне право на купівлю земельної ділянки кадастровий номер 0525683600:04:003:0499 не було обізнано про намір [PERSON] продати спірні земельну ділянку. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що [PERSON] будучи орендодавцем за договором оренди землі № 27 від 12.10.2008 р. та не повідомивши орендаря про свій намір продати належну йому земельну ділянку третій особі, порушив переважне право ТОВ «АМГ Миронівське» на придбання її у власність. Дані обставини дають суду підстави прийти до висновку, що договір купівлі-продажу земельної ділянки від 16 листопада 2016 року було вчинено з порушенням вимог ст.9 Закону України «Про оренду землі». Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною третьою цієї статті передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Обґрунтовуючи позов, позивач посилався на вимоги статті 217 ЦК України про правові наслідки недійсності окремих частин правочину. На підставі досліджених доказів суд вважає, що [PERSON] здійснюючи продаж земельної ділянки кадастровий номер 0525683600:04:003:0499, порушив право позивача на першочергове придбання її у власність. Позивач просить визнати спірний договір купівлі-продажу частково недійсним, в частині зазначення ним покупця [PERSON] , зазначивши покупцем Товариство з обмеженою відповідальністю «AMГ Миронівське». З урахуванням того, що законодавчо не врегульовано питання щодо переведення прав та обов`язків покупця на підставі ст.9 Закону України «Про оренду землі», судом застосовано аналогію закону, відповідно до ст.8 ЦК України, якою визначено, що, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини. Тому суд вважає за необхідне застосувати до даних правовідносин ст. 362 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч.4 ст. 362 ЦК України у разі продажу частки у праві спільної часткової власності з порушенням переважного права купівлі співвласник може пред`явити до суду позов про переведення на нього прав та обов`язків покупця. Одночасно позивач зобов`язаний внести на депозитний рахунок суду грошову суму, яку за договором повинен сплатити покупець.До таких вимог застосовується позовна давність в один рік. Отже, у разі продажу власності з порушенням переважного права купівлі Позивач може пред`явити до суду позов про переведення на нього прав та обов`язків Покупця. Судом було встановлено, що [PERSON] в порушення приписів ст.9 Закону України «Про оренду землі» уклав договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки з [PERSON] без дотримання переважного права позивача на викуп землі. Тому відповідно до ст.362 ЦК України підлягає переведення на ТОВ «АМГ Миронівське» прав та обов`язків Покупця. Відповідачами заявлено про застосування судом строку позовної давності. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані суду письмові докази, вважаю, що по даній справі є підстави для застосування строку позовної давності. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність (стаття 258 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. В своїй прецедентній практиці Європейський Суд звертає увагу, що строки позовної давності «слугують декільком важливим цілям, зокрема вони забезпечують правову визначеність і остаточність, захищають потенційних відповідачів від задавнених вимог, яким було б важко протистояти, і запобігають несправедливості, що могла б виникати, якби суди мусили ухвалювати рішення стосовно подій, які мали місце в далекому минулому, і на підставі доказів, які вже могли б стати ненадійними й неповними з плином часу» (наприклад рішення Європейського Суду у справі «Stubbings and Others v. The United Kingdom, no. 22083/93, §51»). Системний аналіз цих норм вказує на те, що власник земельної ділянки зобов`язаний розсудливо та добросовісно ставитись до своїх прав, бути обізнаним про них та вживати заходів щодо виявлення та припинення їх порушень. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України по справі №343/1400/15-ц (постанова від 13 червня 2018 року). У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року по справі №6-2469цс16 наведена правова позиція суду щодо порівняльного аналізу термінів «довідався» та «міг довідатися», які містяться в статті 261 ЦК України, що дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому, як вважає суд, доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. 03 травня 2019 року позивач ТОВ «АМГ Миронівське» звернувся з даним позовом до Ямпільського районного суду Вінницької області. В позовній заяві Позивач стверджує, що 17 січня 2019 року дізнався про продаж земельної ділянки [PERSON] .. Вказана Позивачем дата була спростована дослідженими письмовими доказами, а саме: звітом ТОВ «АМГ Миронівське» по формі 1-ДФ «Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і сум утриманого з них податку ТОВ «АМГ Миронівське» за 2017 рік, в І кварталі 2018 року [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) нараховано та виплачено за підсумками фінансового 2017 року дохід в розмірі 2024,42 грн., при цьому сума утриманого податку 364,40 грн.; ознака доходу 106 (Примітка: ознака доходу 106 - «Надання майна в лізинг, оренду або суборенду згідно з п.170.1 ст.170 ПКУ» (пп.164.2.5. п.164.2 ст.164 ПКУ). Згідно «Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб , і сум утриманого з них податку ТОВ «АМГ Миронівське» за 2018 рік (по формі 1-ДФ) в І кварталі 2019 року [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) нараховано та виплачено доходу 6856,46 грн., при цьому сума утриманого податку 1234,16 грн.; ознака доходу 106 (Примітка: ознака доходу 106 - «Надання майна в лізинг, оренду або суборенду згідно з п.170.1 ст.170 ПКУ» (пп.164.2.5. п.164.2 ст.164 ПКУ). Окрім цього, 06 березня 2018 року ТОВ «АМГ Миронівське» виплатило через касу [PERSON] (за довіреністю [PERSON] ) грошову суму в розмірі 5560,00 грн. за оренду земельної ділянки з кадастровим номером 0525683600:04:003:0499, власницею якої з 16.11.2016 року є [PERSON] . Таким чином, досліджені письмові докази підтверджують, що ТОВ «АМГ Миронівське» визнавало [PERSON] власницею земельної ділянки з кадастровим номером 0525683600:04:003:0499, нараховуючи та сплачуючи їй орендну плату. Свідок [PERSON] підтвердив, що 06 березня 2018 року він отримав орендну плату, що належала [PERSON] . Відповідно до п.3 ч.2 ст.358 ЦК України позовна давність в один рік застосовується при переведенні на співвласника прав та обов`язків покупця у разі порушення переважного права купівлі частки у праві спільної часткової власності (стаття 362 цього Кодексу). Приймаючи до уваги те, що дані правовідносини, окрім ст.9 Закону України «Про оренду землі» регулюються ч.4 ст.362 ЦК України, а тому застосуванню підлягає спеціальна позовна давність в один рік, передбачена п.3 ч.2 ст.258 ЦК України. Суд вважає, що належними, достовірними та допустимими доказами в судовому засіданні був доведеним той факт, що з 06 березня 2018 року ТОВ «АМГ Миронівське» було відомо про [PERSON] , як нового власника земельної ділянки з кадастровим номером 0525683600:04:003:0499. До суду позивач звернувся 03 травня 2019 року пропустивши строк позовної давності визначений п.3 ч.2 ст.258 ЦК України. Суд визнає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, але вважає за необхідне відмовити у їх задоволенні у зв`язку з пропуском строку позовної давності. Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача. У матеріалах справи наявні докази на підтвердження понесення відповідачем [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу, а саме з акта надання послуг №02 до Договору № 10/05/19 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 12.06.2019 року та меморіальних ордерів за №@2PL029853 та №@2PL212614 встановлено, що на підставі договору про надання правничої допомоги [PERSON] сплатила гонорар адвокату у сумі 6700 (шість тисяч сімсот) гривень. Питання присудження компенсації на підставі ст.365 ЦК України, визначення її розміру належить до компетенції суду. Тому саме судом, в межах справи мають вирішуватися інші питання щодо сум, внесених на депозитний рахунок суду, зокрема й питання повернення таких коштів у випадку, коли підстава їх перебування на рахунку відпала. Депозитний рахунок суду, який відкритий в управлінні державної казначейської служби не є бюджетним рахунком, а є спеціальним реєстраційним рахунком для обліку депозитних сум. Кошти, які зараховуються на цей рахунок є власністю осіб, що їх внесли та підлягають поверненню або перерахуванню за призначенням із настанням відповідних умов. Оскільки грошові кошти в сумі 82 174 (вісімдесят дві тисячі сто сімдесят чотири) гривні були внесені ТОВ «АМГ Миронівське» на депозитний рахунок суду, то в силу презумпції правомірності фактичного володіння майном (ч.3 ст.397 ЦК України) вони належать останньому. Враховуючи, що підстава для знаходження грошових коштів на депозитному рахунку суду відпала, вказані грошові кошти підлягають поверненню власнику. Відповідно до ч.9 ст.158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. Таким чином, захід забезпечення позову обраний судом 07 червня 2019 року у виді накладення арешту на земельну ділянку площею 2,1179 га, яка розташована на території Петрашівської сільській раді Ямпільського району Вінницької області, кадастровий номер: 0526683600:04:003:0499, підлягає скасуванню. З урахуванням наведених мотивів суд при вирішенні цього спору застосував такі норми права: ст.ст.8, 203, 215, 258, 362, 655, 657, 1218, 1226 ЦК України, ст.148 Земельного кодексу України, ст. 9, 32 Закону України «Про оренду землі»,

Outcome: approved