Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду і просять витребувати з незаконного володіння ТОВ «Карбон ЛТД» належне їм на праві власності майно. Так, позивач [PERSON] просить повернути :водонагрівальну систему ЕО 150/380, опорну підставку з нержавіючої сталі для бойлера, двері дерев'яні філенчаті в комплекті, що знаходяться в приміщенні оздоровчого комплексу, розташованого в [ADDRESS]. Позивач [PERSON] просить повернути дерев'яні вироби для парильної кімнати, двері скляні, освітлювачі, вентиляційні заслонки, , що знаходяться в приміщенні оздоровчого комплексу, розташованого в [ADDRESS]. Позивач [PERSON] просить повернути : вентиляційну систему, в тому числі : вентилятор притоку К315Л; електрокалорифер притоку СФ019; фільтр ФДР315, шумоглушник ЛДС 315, вентилятор витяжки К200М, вентилятор витяжки К250Л, шумоглушник ЛДС 160, шумоглушник ЛДС 250, пульт управління, , що знаходяться в приміщенні оздоровчого комплексу, розташованого в [ADDRESS]. Вимоги обґрунтовані тим, що позивачі при розпродажу обладнання оздоровчого комплексу, який включає сауну та кімнату відпочинку придбали у ТОВ «Олімп-96» вказане майно. Придбання вказаного майна підтверджують видатковими накладними та платіжними дорученнями про здійснення оплати. Наявність спірного майна у приміщення відповідача підтверджують актом , затвердженим 09 квітня 2012 року, що був складений з метою визначення можливості його демонтажу та оцінки вартості для реалізації. При цьому відповідач відмовляється повернути вказане майно. Відповідач ТОВ «Карбон ЛТД» звернувся до суду із зустрічними вимогами до [PERSON], [PERSON] , [PERSON] та ТОВ «Олімп-96» і просить визнати недійсними з моменту укладення договір купівлі-продажу, укладений 11.04.2012 року між ТОВ "Олімп-96" та [PERSON] за умовами якого ТОВ "Олімп-96" продало [PERSON] дерев'яні вироби для парильної кімнати, двері скляні, освітлювачі та вентиляційні заслінки; договір купівлі-продажу, укладений 11.04.2012 року між ТОВ "Олімп-96" та [PERSON] за умовами якого ТОВ "Олімп-96" продало [PERSON] вентилятор притоку К315Л, електрокалорифер притоку СФ019, фільтр ФДР315, шумоглушник ЛДС 250 та пульт управління; договір купівлі-продажу, укладений 11.04.2012 року між ТОВ "Олімп-96" та [PERSON] , за умовами якого ТОВ "Олімп-96" продало [PERSON] водонагрівальну систему ЕО 150/380, опорну підставку з нержавіючої сталі для бойлера та двері дерев'яні філенчаті в комплекті; визнати за ТОВ "Карбон ЛТД" право власності на наступне майно, яке знаходиться в нежитловому приміщенні площею 101,64 кв.м., за адресою: [ADDRESS]: - вентилятор притоку К315Л; електрокалорифер притоку СФ019; фільтр ФДР315, шумоглушник ЛДС 250, пульт управління, дерев'яні вироби для парильної кімнати,двері скляні, освітлювачі, вентиляційні заслінки, водонагрівальну систему ЕО 150/380, опорну підставку з нержавіючої сталі для бойлера, двері дерев'яні філенчаті в комплекті. Зустрічні вимоги обґрунтовані тим, що у березні 2001 року між ТОВ «Карбон ЛТД» та ТОВ «Олімп-96» було укладено договір, за умовами якого позивач передає ТОВ «Олімп-96» в довгострокову оренду належне ТОВ Карбон ЛТД на праві власності нежиле приміщення площею 101,64 кв.м. по [ADDRESS] , а ТОВ «Олімп-96» приймає в орендне користування нежиле приміщення з метою збудування в ньому та послідуючої експлуатації оздоровчого комплексу, який включає сауну, басейн, душові кабіни, кімнату відпочинку та інше. На виконання умов договору ТОВ «Оліпм-96» збудував в належному позивачу на праві власності нежилому приміщенні сауну, а в подальшому на свій розсуд оснащав сауну меблями, побутовою технікою, інвентарем та іншим обладнанням, а також спірним Обладнанням. Відповідач ТОВ «Карбон ЛТД» вважає, що ТОВ «Олімп 96» в межах договору від 01 березня 2001 року, який в т.ч. є договором підряду, виконало роботи по будівництву сауни та оснащення Сауни Обладнанням, після чого отримало вказане приміщення в оренду. Отже ТОВ «Олімп 96» після розірвання договору оренди в квітні 2012 року мав повернути приміщення у тому стані, в якому воно йому було передано, тобто оснащене обладнанням. Виходячи з цього, ТОВ «Карбон ЛТД » стверджує про те, що обладнання , яке позивачі просять повернути, належить йому як власнику приміщення оздоровчого комплексу, і ТОВ «Олімп-96» не мало право його відчужувати третім особам, тобто позивачам [PERSON], [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] , їх представник , який одночасно є представником третьої особи ТОВ «Олімп-96» [PERSON] підтримали вимоги основного позову, просили його задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові. Проти задоволення зустрічного позову заперечували, вказуючи на те, що договір купівлі-продажу відповідає вимогам закону та ТОВ "Олімп96" , який був власником обладнання, правомірно відчужив майно яке йому належало. Представники ТОВ «Карбон ЛТД» Михайлевич А.М. і Смикало Я.Й. вимоги основного позову не визнали, заперечували проти його задоволення, підтримуючи при цьому вимоги зустрічного позову. В обґрунтування своїх заперечень посилались на те, що обладнання Оздоровчого комплексу було здійснено на виконання умов договору , яке передбачало виконання робіт по будівництву сауни в нежилому приміщенні, належному ТОВ «Карбон ЛТД» та було передано в оренду ТОВ «Олімп-96» як завершений будівництвом та прийнятий в експлуатацію оздоровчий комплекс, який включає сауну, басейн, душові кабіни, кімнату відпочинку та інше, та оснащений обладнанням. Після розірвання договору оренди, ТОВ «Олімп-96» не має права вимагати від ТОВ «Карбон ЛТД» повернення обладнання, встановленого у сауні на виконання умов договору, оскільки саме ТОВ "Карбон ЛТД" було власником встановленого обладнання. Отже, ТОВ «Олімп-96» не маючи жодних прав на належне ТОВ «Карбон ЛТД» на праві власності обладнання, продало його іншим особам, в даному випадку позивачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] Вислухавши сторін, їх представників, допитавши свідків, вивчивши письмові докази надані сторонами, суд прийшов до наступного висновку. Згідно ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Згідно ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення. Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Судом встановлено, що 01 березня 2001 року між ТОВ «Карбон-ЛТД» та ТОВ «Олімп-96» було укладено договір, предметом якого відповідно до п.1.1 є те, що Карбон передає у довгострокову оренду, а Олімп приймає в орендне користування приміщення за адресою [ADDRESS] , площа якого дорівнює 101,64 кв.м. Мета договору визначена в розділі 2, а саме п. 2.1. передбачено, що ОЛІМП бере у орендне користування вказане приміщення з метою збудування у ньому та послідуючої експлуатації оздоровчого комплексу, який включає сауну, басейн, душові кабіни, кімнату відпочинку та інше. Усі витрати, пов'язані з будуванням сауни бере на себе Олімп (п.2.2.). Відповідно до п. 5.1. Договору, договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами. Строк дії Договору складає 10 календарних років з моменту завершення будівництва та вводу в експлуатацію Сауни. Згідно даних акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта від 16 квітня 2002 року, реконструкція частини цокольного поверху будинку по [ADDRESS] прийнята в експлуатацію під оздоровчий комплекс . Замовником реконструкція цокольного поверху будинку під оздоровчий комплекс був відповідач ТОВ «Олімп-96». Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 14 червня 2013 року позовні вимоги ТОВ «Карбон ЛТД» до ТОВ «Олімп-96», [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та визнання права власності на майно, були задоволені частково. Зокрема, було визнано недійсним з моменту його укладення договір-купівлі-продажу, оформлений рахунком-фактурою № СФ-0114 від 02 квітня 2012 року відповідно до якого ТОВ «Олімп-96» продало [PERSON] шумоглушник ЛДС 250. Відповідно було визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Карбон ЛТД» право власності на шумоглушник ЛДС 250, який знаходиться в нежилому приміщенні площею 101,64 кв.м. за адресою [ADDRESS]. У задоволенні решти позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Карбон ЛТД» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп-96», [PERSON] і [PERSON] - відмовлено. Рішенням суду було встановлено, що власником спірного Обладнання на момент його продажу [PERSON], [PERSON] та [PERSON] був саме ТОВ «Олімп-96», Обладнання було встановлено, ще до прийняття приміщення в експлуатацію, відповідно до проектної документації для його роботи за цільовим призначенням, що відповідає умовам Договору оренди від 01 березня 2001 року. Все обладнання крім шумоглушника ЛДС 250 можливо відокремити від приміщення. В даному випадку суд прийшов до висновку, що відповідач ТОВ «Олімп-96» як власник спірного Обладнання мав всі законні підстави для його продажу, крім продажу шумоглушника ЛДС 250. Судом встановлено, що Шумоглушник ЛДС 250 не може бути відокремлений від нежитлового приміщення без його пошкодження, тому ТОВ «Олімп-96» не мав права на укладення з [PERSON] договору купівлі-продажу, який оформлений рахунком-фактурою № СФ-0114 від 02 квітня 2012 року на шумоглушник ЛДС 250, оскільки він не може бути вилучений без пошкодження приміщення. Під час розгляду вказаної справи було проведено судову будівельно-технічну експертизу, згідно висновків якої було встановлено, що «реконструкция части цокольного этажа под реабилитационный центр здания по [ADDRESS]» експертом встановлено, що все спірне Обладнання встановлене в приміщеннях оздоровчого комплексу відповідно до проектної документації для його роботи за цільовим призначенням. Спірне Обладнання виконує певні функції при використанні оздоровчого комплексу за цільовим (функціональним) призначенням. Все спірне обладнання за виключенням шумоглушника ЛДС 250, знаходиться в місцях до яких є вільний доступ, не закриті конструктивними елементами будівлі, оздобленням. Шумоглушник ЛДС 250 знаходиться в запасному виході і закритий коробом з гіпсокартону . Експерт у висновку зазначив, що обладнання - вентилятор притоку К315Л; електрокалорифер притоку СФ019; фільтр ФДР315, пульт управління, дерев'яні вироби для парильної кімнати, двері скляні, освітлювачі, вентиляційні заслінки, водонагрівальну систему ЕО 150/380, опорну підставку з нержавіючої сталі для бойлера, двері дерев'яні філенчаті в комплекті можливо відокремити від нежитлового приміщення площею 101,64 кв.м., за адресою [ADDRESS] без пошкодження вказаного нежитлового приміщення. Шумоглушник ЛДС 250 відокремити від зазначеного нежитлового приміщення без його пошкодження неможливо. Згідно даних висновку - нежиле приміщення площею 101,64 кв.м. не могло бути прийняте державною приймальною комісією в експлуатацію як закінчений будівництвом об'єкт «реконструкція частини цокольного поверху будинку по [ADDRESS] під оздоровчий комплекс», якби у цьому приміщенні не були встановлені Обладнання. Під час судового розгляду було було також досліджено надані ТОВ«Олімп-96» первинні документи щодо придбання та встановлення у нежитловому приміщенні площею 101,64 кв.м. за адресою [ADDRESS] Обладнання, а саме вентилятор притоку К315Л; електрокалорифер притоку СФ019; фільтр ФДР315, шумоглушник ЛДС 250, пульт управління, дерев'яні вироби для парильної кімнати,двері скляні, освітлювачі, вентиляційні заслінки, водонагрівальну систему ЕО 150/380, опорну підставку з нержавіючої сталі для бойлера, двері дерев'яні філенчаті в комплекті. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Оскільки під час розгляду вищенаведеної цивільної справи було встановлено, що власником спірного обладнання було ТОВ "Олімп 96" суд вважає безпідставними твердження представників ТОВ "Карбон ЛТД" щодо наявності прав на це майно, за виключенням шумоглушника ЛДС 250. Отже ТОВ "Олімп 96" як особа, яка володіла обладнанням , відчужила його на свій розсуд , в даному випадку позивачам [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] Виключенням є шумоглушник ЛДС 250 , право власності на яке визнано за ТОВ "Карбон ЛТД" , та в цій частині визнано договір купівлі-продажу від 02 квітня 2012 року , оформлений рахунком-фактурою №СФ-0114 між ТОВ "Оліпм96" та [PERSON] недійсним. Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. З огляду на те, що ТОВ "Карбон ЛТД" утримує спірне обладнання без законних підстав, вимоги позивачів за основним позовом підлягають задоволенню. Зустрічні вимоги ТОВ "Карбон ЛТД" задоволенню не підлягають, оскільки обставини на яких вони грунтуються не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. При цьому суд враховує, що відповідач використав своє право на звернення до суду щодо своїх інтересів на шумоглушник ЛДС 250. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно розміру задоволених вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного та

Outcome: partial