Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Перечинської районної кредитної спілки «Тур'я» про стягнення боргу. Позовні вимоги мотивовано тим, що 04 лютого 2008 року між [PERSON] та Виноградівською філією №3 Перечинської районної кредитної спілки "Тур'я" був укладений договір № 7/3 про строковий внесок члена кредитної спілки на депозитний рахунок, в розмірі 6000,00 гри. строком з 04 лютого 2008 року по 04 лютого 2010 року, з нарахуванням 24% річних на внесок. 28 липня 2008 року між [PERSON] та Виноградівською філією №3 Перечинської районної кредитної спілки "Тур'я" був укладений договір № 31/3 про строковий внесок члена кредитної спілки на депозитний рахунок, в розмірі 3101,73 грн. строком з 28 липня 2008 року по 28 січня 2011 року, з нарахуванням 24% річних на внесок. 06 лютого 2009 року між [PERSON] та Виноградівською філією №3 Перечинської районної кредитної спілки "Тур'я" також укладений договір №2/3 про строковий внесок члена кредитної спілки на депозитний рахунок, в розмірі 10 000 грн. строком з 06 лютого 2009 року по 06 серпня 2011 року, з нарахуванням 28% річних на внесок. Оскільки строк дії договорів закінчився, то [PERSON] звернулась до відповідача з письмовою перетензією про виплату боргу. Однак, на даний час заявлена претензія залишена відповідачем без задоволення, що є порушенням умов Договору. Станом на 30.12.2013 року відповідач боргує суму 125 076,97 гривень, що стверджується довідкою відповідача вих.№280 від 30. 12. 2013 року. Оскільки, відповідач не повернув позивачу у визначені договором строки суму внеску та не сплатив суму нарахованих за користування ним процентів, то відповідач порушив умови договору, оскільки такий його обо'язок був ним передбачений. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася, але подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила такі задовольнити з підстав, наведених в позовній заяві, та розглянути справу без її участі. Представник відповідача перечинської районної кредитної спілки «Тур'я» який належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, в судове засідання не з»явився, але подав до суду заяву в якій позовні вимоги визнав та розглянути справу без його участі. Обстеживши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй заяві. Судом встановлено, що 04 лютого 2008 року між [PERSON] та Виноградівською філією №3 Перечинської районної кредитної спілки "Тур'я" був укладений договір №7/3 про строковий внесок члена кредитної спілки на депозитний рахунок, в розмірі 6000,00 гри. строком з 04 лютого 2008 року по 04 лютого 2010 року, з нарахуванням 24% річних на внесок. Відповідно до умов Договору Позивач передав, а відповідач прийняв на депозитний рахунок кошти в розмірі 6000,00 гривень на умовах Договора. 28 липня 2008 року між [PERSON] та Виноградівською філією №3 Перечинської районної кредитної спілки "Тур'я" був укладений договір № 31/3 про строковий внесок члена кредитної спілки на депозитний рахунок, в розмірі 3101,73 грн. строком з 28 липня 2008 року по 28 січня 2011 року, з нарахуванням 24% річних на внесок. Відповідно до умов Договору Позивач передав, а відповідач прийняв на депозитний рахунок кошти в розмірі 3101,73 гривень на умовах Договора. 06 лютого 2009 року між [PERSON] та Виноградівською філією №3 Перечинської районної кредитної спілки "Тур'я" також укладений договір №2/3 про строковий внесок члена кредитної спілки на депозитний рахунок, в розмірі 10 000 грн. строком з 06 лютого 2009 року по 06 серпня 2011 року, з нарахуванням 28% річних на внесок. Відповідно до умов Договору Позивач передав, а відповідач прийняв на депозитний рахунок кошти в розмірі 10 000,00 гривень на умовах Договора. Оскільки строк дії договору закінчився, то звернулась до відповідача з письмовою перетензією про виплату боргу. Однак, на даний час заявлена претензія залишена відповідачем без задоволення, що є порушенням умов договору. Станом на 30.12.2013 року відповідач боргує суму 125 076,97 гривень, що стверджується довідкою відповідача вих.№280 від 30. 12. 2013 року. Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитору певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Суд констатує, що правовідносини, які відповідають встановленим фактам, врегульовані нормами ЦК України та умовами укладених договорів №31/3 строком з 28 липня 2008 року по 28 січня 2011 року, №7/3 строком з 04 лютого 2008 року по 04 лютого 2010 року, №2/3 строком з 06 лютого 2009 року по 06 серпня 2011 року, укладеного між сторонами. Так, у відповідності до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. В свою чергу ч.2 ст.1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, яка регламентує, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору і вимог закону. Оцінюючи надані докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що вимоги позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved