Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

ПАТ "Комерційний банк "Приватбанк" звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 02.03.2011 року у розмірі 37 196 грн. 22 коп., обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 02.03.2011 року між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Приватбанк" та [PERSON] укладений кредитний договір № б/н, за умовами якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 15 000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач скористався кредитними ресурсами, але свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого станом на 30.04.2014 рік утворився борг на суму 37 196 грн. 22 коп., який складається з: 14 981 грн. 19 коп. - заборгованість за кредитом; 19 967 грн. 59 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 1 085 грн. 08 коп. - штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про розгляд справи, подав до суду заяву про розгляд справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена, у розумінні статті 74 ЦПК України, належним чином, зокрема через оголошення в газету та направлення судових повісток, за зареєстрованим її місцем проживання, як це передбачено нормами цивільного процесуального кодексу України, у зв"язку з чим суд вважає за можливе слухати справу у її відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою представника позивача відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України заочне рішення. Дослідивши докази в справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Приватбанк"та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н від 02.03.2011 року у формі Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правилам надання банківських послуг в ПриватБанку № 0506040300201866804 від 02.03.2011 року, за умовами якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 15 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У позові ПАТ "Комерційний банк "Приватбанк" посилається на те, що під час укладення зазначеного договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правилам надання банківських послуг в ПриватБанку № 0506040300201866804 від 02.03.2011 року, разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, затвердженими наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає [PERSON] та Банком Договір приєднання, що підтверджується підписом у заяві. Згідно з п. 1.1.7.12. Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідно до вказаної умови укладений між сторонами кредитний договір є діючим і тепер. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно зі п.2.1.1.5.6. вказаних Умов та правил у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг власник картки зобов"язаний слідкувати за витратами в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. У п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг зазначено, що при порушенні позичальником строків строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених договором більш, ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплати банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Відповідно до п. 1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг за незгодою зі зміною Правил та/або "Тарифів Банку", які викладені на банківському сайті позичальник зобов"язується надати Банку письмову заяву про розірвання цього Договору та пгасити виниклу перед Банком заборгованість. Встановлено, що ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит в розмірі, встановленому договором. Проте, [PERSON] зобов'язання за кредитним договором виконує неналежним чином, своєчасно не надала позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що призвело до виникнення кредитної заборгованості, яка станом на 30.04.2014 рік становить 37 196 грн. 22 коп., яка складається з: 14 981 грн. 19 коп. - заборгованість за кредитом; 19 967 грн. 59 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 1 085 грн. 08 коп. - штраф (процентна складова), що вбачається із розрахунку наданий банком. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.116 ЦК України). Відповідно до ч. 1ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Згідно зі ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Стаття 1049 ЦК України зобов'язує позичальника повернути позику у строк та в порядку, що встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частки позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 вказаної статті, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу щодо позики. Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими та підтверджуються зібраними по справі доказами, а тому підлягають задоволенню, враховуючи правовий висновок щодо застосування строків позовної давності лише за заявою строни у справі, зроблений Верховним Судом України від 22.11.2012 року у справі № 6-1-1 цс 12, який в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов"язковим для всіх суб"єктів владних повноважень та для всіх судів України та правовий висновок зроблений Верховним Судом України від 20.11.2013 року у справі № 6- 126цс13 щодо застосування норм, зокрема п.7 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" лише в позасудовому порядку повернення споживчого кредиту, а не судового, згідно якого суд з власної ініціативи такі наслідки пропуску строку позовної давності не може застосовувати. Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума кредитної заборгованості у розмірі 37 196 грн. 22 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені наступні судові витрати по даній справі - судовий збір в розмірі 371 грн. 96 коп. Зазначені витрати також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved