Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

05 квітня 2016 року ПАТ "АктаБанк" звернулось до суду із вищезазначеною позовною заявою, яку в подальшому уточнило. В обґрунтування уточненої позовної заяви, позивач посилається на те, що 03 червня 2013 року між ПАТ "АктаБанк" та [PERSON] укладений кредитний договір №\~0860991902/Т/973815, на підставі якого банк надав відповідачу кредит на споживчі потреби на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кошти у сумі 100 000,00 грн., зі сплатою 0,01 % річних, та щомісячної комісії у розмірі 2,40 %, кінцевим строком повернення до 02 червня 2018 року. Зі своєї сторони, банк виконав всі умови підписаного договору, і надав [PERSON] кредит у зазначеному вище розмірі, однак, відповідач в порушення взятих на себе зобовязань, своєчасно не сплачував кредит та відсотки за користування кредитом, в результаті чого станом на 23 березня 2016 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 132 297,80 грн., яка складається з: строкової заборгованості за кредитом у розмірі 45 006,50 грн., простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 33 331,41 грн., строкової заборгованості за відсотками у розмірі 0,10 грн., простроченої заборгованості за відсотками у розмірі 12,49 грн., простроченої комісії за обслуговування кредиту у розмірі 47 997,30 грн. та штрафу у розмірі 5 950,00 грн. Зазначену суму, а також судові витрати позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не зявився, просив розглядати справу у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі, просив розглянути справу у його відсутність. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Згідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк надає грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки за його користуванням. Судом встановлено, що 03 червня 2013 року між ПАТ "АктаБанк" та [PERSON] укладений кредитний договір № 0860991902/Т/973815 на споживчі цілі, згідно ст. 2 якого, банк надав відповідачу грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового використання у розмірі 100 000,00 грн., зі сплатою 0,01 % річних та комісій, в розмірі та порядку встановленому кредитним договором, з погашенням кредиту частинами щомісячно до 15 числа, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту та згідно з графіком погашення кредиту, з кінцевим строком повернення до 02 червня 2018 року включно (а.с. 8-10, 11). Згідно заяви на видачу готівки № 38389 від 03 червня 2013 року, позивач перерахував на рахунок [PERSON] грошові кошти у розмірі 100 000,00 грн., цільовим призначенням платежу: надання кредиту [PERSON], відповідно до кредитного договору №\~0860991902/Т/973815 від 03 червня 2013 року (а.с. 12). Відповідач зобов'язався відповідно до умов надання кредиту за п.п. 3.3, 3.4 договору сплачувати банку проценти за користування кредитом, що розраховуються за методом "факт/360", де "факт" фактична кількість днів у періоді, за яким здійснюється нарахування процентів, "360" умовна кількість днів у році. Сплата процентів здійснюється щомісячно, починаючи з місяця наступного за місяцем надання кредиту, у валюті наданого кредиту не пізніше 15 числа кожного місяця, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі, що мав виконати згідно зі ст.\~526 ЦК України. Зобовязання відповідача за укладеним договором щодо дотримання строків виконання відповідно до ст.ст. 548, 549, 551 ЦК України забезпечені в п.п. 5.1, 5.6 кредитного договору штрафом у розмірі 350 грн. за кожний прострочений платіж або його частину та пенею у розмірі 0,05 % від несвоєчасно перерахованої суми кредитних коштів за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ. Суд за браком доказів підтвердження відповідачем виконання зобовязання за правилами ст. 545 ЦК України дійшов висновку згідно з ст.ст. 10, 60 ЦПК України про відсутність сумнівів в істинності перевірених в судовому засіданні розрахунків суми грошового боргу, виконаних позивачем (а.с. 5-7), які з огляду на не спростовану вірогідність відомостей про несплачені позивачу суми безспірно спростовують добросовісність відповідача. Оскільки іншого не доведено, за внутрішнім переконанням суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] в порушення ст.ст. 529, 530, 536 ЦК України відступив від умов про повернення суми кредиту і від строків виконання за договором, чим прострочив виконання згідно з ст. 612 цього Кодексу щодо повернення кредиту та сплати процентів. Таким чином, відповідач [PERSON] порушив взяте перед позивачем зобов'язання, на підставі чого з урахуванням визнаних позивачем сум, як ним отриманих, його права згідно ст. 611 ЦК України підлягають захисту з присудженням з відповідача станом на 23 березня 2016 року заборгованості у розмірі 132 297,80 грн., яка складається з: строкової заборгованості за кредитом у розмірі 45 006,50 грн., простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 33 331,41 грн., строкової заборгованості за відсотками у розмірі 0,10 грн., простроченої заборгованості за відсотками у розмірі 12,49 грн., простроченої комісії за обслуговування кредиту у розмірі 47 997,30 грн. та штрафу у розмірі 5 950,00 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved