Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

28.09.2021 року представник позивача - адвокат Клюєва І.С. звернулася до суду з позовною заявою до ТОВ "ВЕЛЛФІН", в якій просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 05.05.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В., зареєстрований в реєстрі за № 770 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ВЕЛЛФІН" заборгованості у розмірі 43962,50 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не виконав вимоги ЗУ "Про нотаріат" та вимоги Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Зокрема, виконавчий напис було здійснено на підставі кредитного договору, який не був посвідчений нотаріально. Тому, у зв`язку із недотриманням умов вчинення виконавчого напису, не подання стягувачем належних документів на підтвердження безспірості заборгованості [PERSON] , вона змушена звернутись до суду. Представник позивача - адвокат Клюєва І.С. та позивач у судове засідання не з`явилися. Третя особа - приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В., у судове засідання не з`явилась, про день,час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Суд ухвалив проводити розгляд справ без участі сторін на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 05.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В., за заявою ТОВ "ВЕЛЛФІН" було видано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі № 770 про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 43962,50 грн. (а.с. 6). 20.05.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Амельченком В.П. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65501964 (а.с. 12). 03.08.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Амельченком В.П. було винесено постанову звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.13). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів передбачено в главою 14 Закону України "Про нотаріат" та главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Так, відповідно до статті 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно пп.3.1., 3.2. п.п. 3.1 п.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі - Перелік). При цьому стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Згідно розділу 2 Переліку для стягнення заборгованості, що випливають з кредитних відносин, стягувач для одержання виконавчого напису повинен надати нотаріусу оригінал кредитного договору та засвідчену ним виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Крім того, згідно з позицією викладеною Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Окрім цього, відповідно до ч. 1 ст. 27 ЗУ "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" обтяжував, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку (тобто шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса) зобов`язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи договір позики від 28.12.2018 року, за яким вчинено спірний виконавчий напис нотаріально не посвідчено. Із наявних у матеріалах справи документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису [PERSON] мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Аналізуючи долучені документи, суд приходить до висновку, що вказаний виконавчий напис вчинений за наявності спірної заборгованості. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази згідно вимог ст.ст. 77-80 ЦПК України мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми. Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. В порушення зазначених процесуальних норм права, відповідачем не спростовано доводи позивача, що заборгованість є спірною, а також не надано інших доказів щодо правомірності своїх дій. Також на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: approved