Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

В грудні 2016 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшов позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Правекс-Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості. 31 травня 2017 рокуміж Товариством з обмеженою «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Д0ВІРА ТА ГАРАНТІЯ» (далі - ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ») та Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПРАВЕКС-БАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК») укладено Договір купівлі-продажу прав вимог за кредитними договорами № 2, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №267RNCA140380001 і 07.02.2014,укладеним між ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» та [PERSON], перейшло до ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ». Позивач мотивуючи позов, посилається на те, що 07.02.2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Правекс-Банк" та [PERSON] (надалі - Відповідач, Позичальник, Боржник) уклали кредитний договір № 267RNСА140380001 (надалі - кредитний договір).За умовами Кредитного договору Банк надав Позичальнику кредит у сумі 252800,00 гривень на наступних умовах: строком погашення - 07.02.2021 року; відсоткова ставка за користування кредитними коштами - 15,00% річних; Позичальник зобов'язаний виконати зобов'язання згідно з Кредитним Договором у повному обсязі, у тому числі але не обмежуючись цим, повернути суму отриманих кредитних коштів та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у порядку та на умовах кредитного договору, щомісячними платежами, згідно встановленого графіку сплати кредиту. Позивач зазначив, що у зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань по Кредитному Договору станом на 22.10.2016 р. за Відповідачем рахується заборгованість, яка складає 417347,88 гривень , з яких: Сума заборгованості за кредитом - 250833,35 грн., Сума заборгованості за відсотками - 96201,27 грн., Розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 28864,47 грн., Розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 41448,79 грн. Ухвалою суду від 14.12.2016 року відкрито провадження у справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, пр.о причину неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 31 травня 2017 рокуміж Товариством з обмеженою «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Д0ВІРА ТА ГАРАНТІЯ» (далі - ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ») та Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПРАВЕКС-БАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК») укладено Договір купівлі-продажу прав вимог за кредитними договорами № 2, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №267RNCA140380001 і 07.02.2014,укладеним між ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» та [PERSON], перейшло до ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ». Судом встановлено, що 07.02.2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Правекс-Банк" та [PERSON] (надалі - Відповідач, Позичальник, Боржник) уклали кредитний договір № 267RNСА140380001 (надалі - кредитний договір). За умовами Кредитного договору Банк надав Позичальнику кредит у сумі 252800,00 гривень на наступних умовах: строком погашення - 07.02.2021 року; відсоткова ставка за користування кредитними коштами - 15,00% річних. Судом встановлено, що станом на 22.10.2016 р. за Відповідачем рахується заборгованість, яка складає 417347,88 гривень , з яких: сума заборгованості за кредитом - 250833,35 грн., сума заборгованості за відсотками - 96201,27 грн., розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 28864,47 грн., розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 41448,79 грн. У відповідності до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Нормами чинного законодавства України, зокрема ст. 1046 ЦК України, передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно зі ст. 1048 ЦК України, Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У відповідності до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення. в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 610 ЦК України, несплата боржником суми боргу вважається порушенням зобов'язання. Згідно зі ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Крім того, як передбачає ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також гри проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За вказаних вище обставин, суд, оцінюючи зібрані по справі докази, дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 142 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved