Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Приватне акціонерне товариство "Українська транспортна страхова компанія" звернулось до Деснянського районного суду міста Києва з зазначеною позовною заявою, в якій просить визнати Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс АІ/3663785 недійсним, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 15.12.2014 року ПрАТ «УТСК» було отримано повідомлення, що 06.10.2014 року мало місце ДТП за участі автомобіля Марки «Опель», д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля марки «Мерседес», д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON], проте на момент ДТП у водія автомобіля марки «Мерседес», д.н. [NUMBER], страховий поліс був відсутній. 15.12.2014 року ПрАТ «УТСК» отримало повідомлення, що у відповідача було виявлено поліс виданий позивачем 02.10.2014 року серії AI № 3663785, разом з тим, страхова премія за яким на розрахунковий рахунок позивача не надходила, пояснивши, що бланк Полісу AI 3663785 для реалізації було передано Фізичній-особі підприємцю [PERSON], який є Повіреною особою за Договором доручення № 638/Ю від 24.04.2014 р., згідно з умовами п. 2.1.12 розділу 2 якого на нього було покладено обов'язок особисто виконувати дане йому Довірителем доручення на підставі укладеного Договору, зазначивши, що передача повіреним прав та обов'язків третім особам за даним Договором допускається у разі отримання на це письмової згоди Довірителя, додатково зазначивши, що підпис на Полісі AI 3663785 не ФОП [PERSON], а підпис невстановленої особи за відсутності на те законних підстав та повноважень, вважаючи, що оскільки поліс було підписано не уповноваженою особою, він є недійсним з моменту його укладання. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. У судовому засіданні третя особа [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, пояснивши, що під час дорожньо-транспортної пригоди у відповідача страховий поліс був відсутній. У судове засідання третя особа Фізична особа - підприємець [PERSON], який належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, не з'явився. У судове засідання відповідач, який належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, що підтверджується розписками, повторно не з'явився, від нього надійшла заява про перенесення розгляду справи на іншу дату у зв'язку із хворобою, проте суду відповідних доказів цього надано не було, тому причини неявки відповідача не можуть бути визнані судом поважними, з таких підстав. Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Згідно ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більш як на п'ятнадцять днів. Відповідно ч. 1 ст. 169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, у разі: неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними. Розглянувши заяву відповідача, враховуючи строки розгляду справи, дослідивши повідомлення про причини неявки, суд не визнає їх поважними, оскільки будь-які докази перебування відповідача на лікарняному відсутні, тому суд вважає, що повторна неявка відповідача у судове засідання відбулась не з поважної причини. Зважаючи на вищенаведене, суд відповідно до ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 06.10.2014 року близько 18 год. 12 хв. в місті Києві на перехресті вулиць Райдужна та Микитенко мала місце дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля Марки «Опель», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля марки «Мерседес», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], що підтверджується копією повідомлення потерпілого щодо події (а.с. 6). Відповідно даних зазначеного вище повідомлення, на момент дорожньо-транспортної пригоди у [PERSON] - водія автомобіля марки «Мерседес», номерний знак [NUMBER], страховий поліс був відсутній, про його існування стало відомо від МТСБУ 15.12.2014 року (а.с. 6). Поліс № АІ/3663785 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладений 30.09.2014 року, строком дії з 02.10.2014 року до 02.10.2015 року, за яким страховиком є Приватне акціонерне товариство "Українська транспортна страхова компанія", а страхувальником є [PERSON], з метою забезпечення транспортного засобу автомобіля марки «Мерседес», номерний знак [NUMBER] (а.с. 7). Відповідно Договору-доручення №638/Ю від 24 квітня 2013 року Фізична особа - підприємець [PERSON] зобов'язується від імені Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" та за рахунок Довірителя здійснювати на території України наступні дії: 1.1. - бути уповноваженим представником Довірителя на етапі переговорів з приводу укладення та безпосередньо укладати договори страхування, в межах повноважень, визначених Договором та/або окремого доручення/довіреності (видається у разі потреби) (а.с. 8-13). Відповідно п. 2.1.10. Договору повірений зобов'язується укладати договори страхування (поліси) лише за видами страхування та з максимальною страховою сумою (лімітом відповідальності), що визначені у Додатку № 2 до цього Договору, з дотриманням установлених Довірителем для Повіреного страхових ризиків, страхових тарифів, франшиз тощо згідно Додатку № 4 до цього Договору. Відповідно п. 2.1.14. Договору отримувати страхові платежі за договорами страхування (полісами), укладеними за сприяння Повіреного від страхувальників згідно обраних ними видів та умов страхування з подальшим перерахуванням страхових платежів Довірителю, не пізніше двох робочих днів після отримання відповідних страхових платежів, а також оформити договір страхування (поліс) та видати його не пізніше одного робочого дня з моменту отримання страхового платежу. При цьому, Повірений несе відповідальність за схоронність (збереження) страхового платежу та його своєчасне перерахування Довірителю. Відповідно п. 2.1.15. Договору щодекадно та кожного п'ятого календарного дня місяця, наступного за звітним місяцем, подавати Довірителю у письмовій формі у двох примірниках зведений звіт про укладені договори страхування (поліси) та розміри отриманих страхових платежів з додаванням примірників укладених договорів страхування (полісів), заяв, списків, квитанцій тощо за звітний період. Форма зведеного звіту погоджується Сторонами у Додатку № 5 до цього Договору. Відповідно п. 2.1.20. Договору особисто виконувати дане йому Довірителем доручення на підставі укладеного Договору та/або окремого доручення/довіреності. Передача Повіреним прав та обов'язків третім особам за даним Договором допускається у разі отримання на це письмової згоди Довірителя. Відповідно п. 2.1.21. Договору не відступати від змісту даного Договору або окремого доручення Довірителя без попереднього письмового дозволу Довірителя. Відповідно п. 2.1.26. даного Договору Повірений зобов'язується не допускати укладання (виписування) страхових полісів в момент або після подій, що може мати ознаки страхового випадку. Відповідно Акту виконаних робіт б/н 01.11.14-27.11.14 за Договором - доручення №638/Ю від 24 квітня 2013 року Повіреним виконані наступні дії з укладення договорів страхування та отримані за ними страхові платежі: № АІ 3663785, дата початку дії договору 02.10.2014, страхувальник [PERSON], розмір отриманого страхового платежу 963,45 грн.; сплачено у звітному періоді 963,45 грн.; розмір комісійної винагороди - 20%; сума комісійної винагороди - 192,69 грн. (а.с. 13). Однак, позивач зазначає, що страхова премія за вищезазначеним полісом станом на 06.10.2014р. на розрахунковий рахунок ПрАТ «УТСК» не надходила, що підтверджується відповідною Довідкою (а.с. 52), що на його думку свідчить про укладення Полісу №AI 3663785 вже після дорожньо-транспортної пригоди. У судовому засіданні представник позивача підтвердив, що дійсно зазначена страхова премія станом на 06.10.2014р. у порядку, передбаченому п. 2.1.14. Договором-доручення №638/Ю від 24 квітня 2013 року, не надходила. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до пункту 1.8. статті 1 Закону України від 01.07.2004 № 1961-IV "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон України № 1961-IV) страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору. Стаття 16 Закону України «Про страхування» визначає, що договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Договір страхування укладається відповідно до правил страхування і повинен містити обов'язкові реквізити, зазначені у цій статті, зокрема, містити строк дії договору. Ст. 203 ЦК України передбачено: 1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. 5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. 6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Ст. 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Разом з тим, судом встановлено, що Поліс підписаний третьою особою, не уповноваженою на це довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, оскільки підпис у графі "Страховик" Полісу №АІ/3663785 не співпадає з підписом у графі "Повірений" Договору-доручення №638/Ю від 24 квітня 2013 року ФОП [PERSON], що також підтверджується відсутністю письмової згоди Довірителя на передачу Повіреним прав та обов'язків третім особам за цим Договором. Ч. 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою- третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Згідно положень ст. 982 ЦК України істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Згідно ст. 983 ЦК України та ст. 18 Закону України «Про страхування» договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно ст. 998 ЦК України договір страхування є нікчемним або визнається недійсним у випадках, встановлених цим Кодексом. Договір страхування також визнається судом недійсним, якщо: 1) його укладено після настання страхового випадку. Судом встановлено, що підпис у графі "Страховик" Полісу №АІ/3663785 здійснено третьою особою за відсутності на це відповідних повноважень, що підтверджується відсутністю письмової згоди Довірителя про передачу Повіреним прав та обов'язків третім особам за Договором-доручення №638/Ю від 24 квітня 2013 року. При цьому суд приймає до уваги, що підпис ФОП [PERSON] у графі "Страховик" Полісу не співпадає з його підписом у графі "Повірений" Договору. Що стосується пункту 10 Полісу «Страховий платіж», третьою особою була розрахована та проставлена сума внеску, а саме 963 грн. 45 коп., у графі «сплачений» зазначена дата сплати: «30.09.2014». Однак, зазначену суму страхового платежу позивач не отримав відповідно до умов п. 2.1.14. Договору-доручення №638/Ю від 24 квітня 2013 року. Про недійсність Полісу також свідчить відсутність останнього у відповідача під час дорожньо-транспортної пригоди. Суд вважає, що відсутність відповідно п. 2.1.20. Договору - доручення №638/Ю від 24 квітня 2013 року письмової згоди Довірителя про передачу Повіреним прав та обов'язків за даним Договором третій особі, яка підписала Поліс №АІ/3663785 замість ФОП [PERSON], за відсутністю на це повноважень, що не допускається за умовами даного Договору, є вирішальною обставиною по цій справі, за наявністю інших підстав, передбачених законом, для задоволення позовних вимог. Суд при цьому врахує, що письмовими доказами не особистого виконання Повіреним доручення даного йому Довірителем на підставі укладеного Договору - доручення №638/Ю від 24 квітня 2013 року, у порушення п. 2.1.20. даного Договору, є відповідні копії Полісу №АІ/3663785 та Договору - доручення №638/Ю від 24 квітня 2013 року (а.с. 7-12), згідно яких встановлені фактичні дані, які підтверджують відсутність повноважень у третьої особи на укладення даного Полісу, спосіб вчинення цих порушень Договору, з яких вбачається, що підпис Повіреного не співпадає з підписом Страховика. Разом з тим, з боку відповідача суду не надано жодних належних та допустимих доказів у заперечення проти позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Навпаки, відповідачем не було доведено тих обставин, що ним дійсно 30.09.2014 року було внесено страховий платіж згідно умов спірного Полісу та те, що цей Поліс, станом на 02.10.2014 року, набрав чинності та діяв. За таких обставин, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved