Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, де зазначає, що 22 березня 2007 року між відкритим акціонерним товариством "Кредитопромбанк" та [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит № 27.3/000029/07-НВД, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 150000 гривень з розрахунку 12, 8% річних за весь час фактичного користування кредитом на строк до 22 березня 2032 року. 26 червня 2013 року між ВАТ "Кредитпромбанк", акціонерним товариством "Дельта Банк" та Національним банком України був укладений договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ВАТ "Кредитпромбанк" на користь товариства "Дельта Банк", відповідно до пункту 4.2 якого "Дельта Банк" переходить право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Відповідно до пунктів 2.4, 2.5 кредитного договору позичальник зобов'язався щомісячно до 22 числа кожного місяця , починаючи з наступного дня після укладання договору, здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані кредитором відсотки ануїтетними платежами в сумі не менше 1669 гривень 20 копійок відповідно до графіку погашення кредиту шляхом внесення готівки до каси кредитора або шляхом безготівкових перерахувань на рахунок, відкритий у кредитора. [PERSON] згідно свідоцтва про смерть померла [INFO] року. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 червня 2010 року відповідачі стали спадкоємцями ? частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд по [ADDRESS]. Згідно ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Станом на 16 квітня 2014 року за відповідачем наявна заборгованість в сумі 143806 гривень 72 копійки, з яких: тіло кредиту - 126018 гривень 01 копійка; відсотки - 17788 гривень 71 копійка. Позивач просить звернути стягнення на предмет успадкування, а саме на ? частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд по [ADDRESS], що належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 21 березня 2007 року в сумі 143806 гривень 72 копійки, а також стягнути з [PERSON] витрати по сплаті судового збору в сумі 1438 гривень 07 копійок. У судовому засіданні представник ПАТ "Дельта Банк" Гостєв А.В. позовні вимоги підтримав і уточнив. Просив звернути стягнення на предмет успадкування а саме ? частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд по [ADDRESS], що належала спадкодавцю, в сумі 126018 гривень 01 копійку, що є заборгованістю померлої [PERSON] за кредитним договором, шляхом реалізації предмета успадкування на публічних торгах. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що у зв'язку з передчасною смертю позичальника - його дружини [PERSON], яка померла [INFO] року, ним як поручителем виконувались обов'язки з погашення кредиту до кінця 2012 року. У 2013 році з листа ПАТ "Дельта Банк" йому стало відомо, що за договором про іпотечний кредит через уступку прав кредитора іншому банку, позивач отримав статус нового кредитора. У зв'язку з безпідставним нарахуванням новим кредитором суми 17788 гривень 71 копійку у вигляді процентів за користування кредитом, виконання обов'язків за договором поруки ним було тимчасово припинено. Згідно умов договору про іпотечний кредит його повернення повинно здійснюватись відповідно до графіку, що є невід'ємною частиною цього договору. Графік погашення кредиту свідчить, що борг станом на 01 листопада 2014 року має складати суму 139629 гривень 99 копійок. Проте, фактично на цю дату залишок за кредитом становить 126018 гривень 01 копійка, оскільки в попередні роки ним як поручителем перераховувались більші суми, ніж потрібно було сплачувати, тобто кредит погашався достроково. 12 листопада 2014 року ним на зменшення боргу перераховано на рахунок позивача грошові кошти в сумі 600 гривень. Тому вважає, що посилання позивача на прострочений борг є таким, що не має нормативного обґрунтування, оскільки така заборгованість відсутня. Відповідач також зазначив, що позивач пропустив шестимісячний строк для захисту своїх прав, а тому дія поруки за договором про іпотечний кредит має вважатися припиненою в силу приписів ч. 4 ст. 559 ЦК України. Представник органу опіки та піклування Жогло В.В. проти позову заперечував, посилаючись на необґрунтованість позовних вимог, внаслідок задоволення яких будуть порушені конституційні права малолітніх дітей на житло, оскільки позивач просить звернути стягнення на предмет успадкування у вигляді ? частини будинку, де проживають неповнолітні відповідачі [PERSON] та [PERSON] Відчудження будинку, де мешкають малолітні діти, які мають право на користування цим житлом, призведе до порушень охоронюваних законом прав дітей, що також неможливо ббез згоди органу опіки та піклування Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 513 ЦК України передбачено, що правочин стосовно заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги, за яким передається новому кредиторові. У відповідності до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботі, надати послугу, сплатити гроші тощо/або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ст. 526 ЦК України. Частиною другою статті 1050 ЦК України визначено, що у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то у випадку прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Закон України "Про іпотеку" передбачає, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (ч.1 ст. 33 Закону). Судом установлено, що 22 березня 2007 року між відкритим акціонерним товариством "Кредитопромбанк" та [PERSON] укладено договір про іпотечний кредит № 27.3/000029/07-НВД, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 150000 гривень, з розрахунку 12,8% річних за весь час фактичного користування кредитом на строк до 22 березня 2032 року. Повернення цього кредиту було забезпечено договором поруки, який банк уклав з відповідачем [PERSON] 26 червня 2013 року між ВАТ "Кредитпромбанк", акціонерним товариством "Дельта Банк" та Національним банком України був укладений договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ВАТ "Кредитпромбанк" на користь товариства "Дельта Банк", відповідно до пункту 4.2 якого АТ "Дельта Банк" переходить право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Відповідно до пунктів 2.4, 2.5 кредитного договору позичальник зобов'язався щомісячно до 22 числа кожного місяця, починаючи з наступного дня після укладання договору, здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані кредитором проценти ануїтетними платежами в сумі не менше 1669 гривень 20 копійок відповідно до графіку погашення кредиту, шляхом внесення готівки до каси кредитора або шляхом безготівкових перерахувань на рахунок, відкритий у кредитора. Позичальник [PERSON] померла [INFO] року. В подальшому погашення боргу за договором про іпотечний кредит здійснював до кінця 2012 року поручитель [PERSON] У відповідь на нарахування позивачем - новим кредитором процентів за користування кредитом в сумі 17788 гривень 71 копійку відповідачем припинено погашення боргу. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 червня 2010 року відповідачі стали спадкоємцями ? частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд по [ADDRESS]. Згідно заяви про уточнення позовних вимог позивачем зменшено позовні вимоги в частині нарахування процентів за користування кредитом в сумі 17788 гривень 71 копійка. Через зменшення позовних вимог визначений позивачем залишок основного боргу складає 126018 гривень 01 копійку, проти сплати якого в цьому обсязі не заперечує відповідач, яким поновлено погашення кредиту, шляхом перерахування 12 листопада 2014 року на рахунок позивача коштів в сумі 600 гривень. У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З матеріалів справи вбачається, що поручителем погашався борг за кредитом (тіло кредиту) без сплати процентів, що свідчить про його незгоду з діями банку щодо безпідставного нарахування процентів в сумі 17788 гривень 71 копійка. Зважаючи, що факт використання поручителем грошей не доведено, тому відмова відповідача від сплати процентів має вважатись обґрунтованою. При цьому суд враховує, що позивач під час розгляду справи відмовився від стягнення нарахованих процентів в сумі 17788 гривень 71 копійка, що свідчить про безпідставність їх нарахування поручителю. При цьому слід зважити, що зобов'язальні правовідносини між сторонами за цим договором не припиняються. Судом не встановлено обставин, пов'язаних з невиконанням чи неналежним виконанням поручителем зобов'язань за кредитним договором або дій відповідача, які порушують права і охоронювані законом інтереси позивача, оскільки з'ясовано, що на час звернення з позовом прострочена кредитна заборгованість з боку поручителя була відсутня. Відсутня прострочена заборгованість і на час розгляду судом справи за цим позовом, оскільки фактична сума боргу, яка залишилась до сплати, значно менша суми, встановленої графіком погашення кредиту. За графіком погашення кредиту, що є невід'ємною частиною договору про іпотечний кредит, станом на 01 листопада 2014 року борг становить суму 139629 гривень 99 копійок, фактично заборгованість поручителя за кредитом складає суму 126018 гривень 01 копійка. Таким чином, відсутні підстави вважати, що порушено права і охоронювані законом інтереси позивача як нового кредитора за даним договором про іпотечний кредит. Залишок боргу за кредитом свідчить про здійснення відповідачем дострокового його погашення на випередження графіку повернення, термін дії якого згідно договору закінчується у 2032 році. До того ж, позивач не позбавлений права на звернення до суду у разі допущення поручителем порушень основного зобов'язання, з наведенням належного обгрунтування. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed