Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, якій просить\~встановити факт постійного проживання\~\~ [PERSON] , [INFO] , на території України на момент проголошення незалежності - 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року. В обгрунтування позову покликається на те, що народився [INFO] у м. Львові. З моменту народження до 1998 року постійно проживав на території України за адресою: [ADDRESS] . З 1982 по 1992 навчався у середній загальноосвітній школі №84 м. Львова, після закінчення якої вступив до Львівського середнього професійно- технічного училища №64, яке закінчив 14.06.1993 року. 14.02.1992 року отримав паспорт СРСР серія [NUMBER] . До теперішнього часу не оформив паспорт громадянина України зразка 1994 року, оскільки з 1998 року по квітень 2021 року постійно перебував на заробітках за кордоном та протягом вищевказаного часу на територію України не повертався. У жовтні 2021 року він звернувся до відповідача з приводу оформлення та отримання паспорта громадянина України, однак йому у видачі такого відмовлено, оскільки станом на 24.08.1991 року у нього була відсутня реєстрація на території України. Просить заяву задовольнити. Ухвалою від 30.11.2021 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 28.12.2021 року. В судове засідання заявник не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримав. Представник заінтересованої особи не забезпечив явки свого представника у судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.01.1975 [PERSON] народився [INFO] у м. Львові. Відповідно до копії паспорта СРСР серії [NUMBER] від 14.02.1992 [PERSON] зареєстрований 14.02.1992 у [ADDRESS] . Відповідно до атестату про середню освіту (а.с.11) [PERSON] у 1992 році закінчив середню загальноосвітню школу №84 у м. Львові. Згідно диплому серії [NUMBER] (а.с.12) [PERSON] 1 вересня 1992 року вступив до Львівського середнього професійно-технічного училища №64, яке закінчив 14.06.1993 року. Згідно військового квитка серії [NUMBER] від 30.07.1993 року, виданого Галицьким районним воєнним комісаріатом м. Львова [PERSON] 30.07.1993 взято на облік у Ленінський РВК у м. Львові (а.с.13-21). Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 17.07.2015 [PERSON] визнано таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] . Відповідно до довідки №58739 від 23.10.2021 [PERSON] знято з реєстрації місця проживання, а саме [ADDRESS] з 09.10.2015 року. Згідно з статтею 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини 1статті 293\~ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свободта інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частини 2статті 293\~ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до частини другої статті 315\~ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно п.5 ч.2ст.293\~Цивільного процесуального\~кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно з ч.1 ст.3\~Закону України\~"Про\~громадянство" громадянами України\~є: усі\~громадяни колишнього\~СРСР,\~які на\~момент проголошення\~незалежності України\~(24\~серпня 1991\~року)\~постійно проживали\~на території\~України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності\~Законом України\~"Про\~громадянство України"\~(13\~листопада 1991\~року)\~проживали в\~Україні і\~не були\~громадянами інших\~держав; особи,\~які прибули\~в Україну\~на постійне\~проживання після\~13\~листопада 1991\~року і\~яким у\~паспорті громадянина\~колишнього СРСР\~зразка 1974\~року органами\~внутрішніх справ\~України внесено\~напис "громадянин\~України",\~та діти\~таких осіб,\~які прибули\~разом із\~батьками в\~Україну і\~на момент\~прибуття в\~Україну не\~досягли повноліття,\~якщо зазначені\~особи подали\~заяви про\~оформлення належності\~до громадянства\~України; особи,\~які набули\~громадянство України\~відповідно до\~законів України\~та міжнародних\~договорів України. Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3, - з моменту внесення відмітки про громадянство України. З аналізу наведеного вбачається, що однією з умов набуття громадянства України за територіальним походженням є факт народження або постійного проживання до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", самого заявника або близького родича. Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України визначається Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента\~України від\~27\~березня 2001\~року №215 (далі - Порядок). Нормою п.44 Порядку передбачено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Зважаючи на положення ч.ч.1-2 ст.315 ЦПК України, ураховуючи те, що встановлення факту проживання заявника\~ на території України на момент проголошення незалежності - 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року на момент набрання чинності ЗУ «Про громадянство України» безпосередньо породжує юридичні наслідки, указаний факт може бути встановлений у судовому порядку. Враховуючи зазначені вище докази, суд вважає доведеним факт проживання заявника\~ на території України на момент проголошення незалежності - 24 серпня 1991 року та на момент набрання чинності ЗУ «Про громадянство України», тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved