Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту електричну енергію. Вказав, що між позивачем та відповідачем укладено договір про користування електроенергією [NUMBER] від 20.02.2009 року, енергопостачальником відкрито особовий рахунок [NUMBER] на підставі якого позивач здійснював постачання електричної енергії на адресу відповідача: [ADDRESS], а відповідач користувався електроенергією та повинен оплачувати її вартість у відповідності з діючими тарифами, узгоджувати нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності. Позивач належним чином і в повному обсязі виконував свої зобов»язання, відповідачем з 17.10.2012 року по 12.07.2013 року використано 7 527 кВт./год. При взаєморозрахунках з відповідачем у вказаний період були застосовані тарифи, затверджені постановою НКРЕ України від 10.03.1999 року № 309 «Про тарифи на електроенергію, що відпускається населенню та населеним пунктам» зі змінами внесеними Постановою НКРЕ від 13.01.2011 року № 8 та Постановою НКРЕ від 17.03.2011 року № 343, а тому відповідачем спожито електричної енергії на загальну суму 4 239,32 грн., але оплата була проведена на суму 1 605,12 грн. різниця між належною до сплати сумою коштів за фактично використану електроенергію та сплаченою відповідачем становить 2 634,20 грн. Посилаючись на норми діючого законодавства просить задовольнити позов та стягнути з відповідача зазначену вище суму заборгованості і судові витрати по справі в сумі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з"явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про час та місце слухання справи повідомлений, причини неявки суду не сповістив, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не подавав. Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача за наявними матеріалами справи та ухвалив розглядати справу заочно, про що у заяві зазначав представник позивача. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до укладеного між Публічним акціонерним товариством "Кіровоградобленерго" від імені якого діє Кіровоградський міській РЕМ ВАТ "Кіровоградобленерго" та [PERSON] договору [NUMBER] від 20.02.2009 року, позивач здійснював постачання електричної енергії на адресу відповідача: [ADDRESS], а відповідач користувався електроенергією та оплачував її вартість у відповідності з діючими тарифами. Між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються Правилами користування електроенергією для населення, що затверджені Постановою КМУ від 26.07.1999 року № 1357, Законом України «Про електроенергетику», іншими актами цивільного законодавства. За період з 17.10.2012 року по 12.07.2013 року відповідачем використано 7 527 кВт./год. При взаєморозрахунках з відповідачем у вказаний період позивачем були застосовані тарифи, затверджені постановою НКРЕ України від 10.03.1999 року № 309 «Про тарифи на електроенергію, що відпускається населенню та населеним пунктам» зі змінами внесеними Постановою НКРЕ від 13.01.2011 року № 8 та Постановою НКРЕ від 17.03.2011 року № 343, а тому відповідачем спожито електричної енергії на загальну суму 4 239,32 грн., але оплата була проведена на суму 1 605,12 грн. різниця між належною до сплати сумою коштів за фактично використану електроенергію та сплаченою відповідачем становить 2 634,20 грн., що підтверджується розрахунком суми боргу (а.с. 6). Зобов'язання виникають з договорів та інших правочинів (ст.509 Цивільного Кодексу України). За статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - відшкодування збитків. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 526, 611, 714 ЦК України та

Outcome: approved