Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним договір купівлі-продажу від 01.07.2014 року, укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON]Д предметом якого були житловий будинок загальною площею 75,6 кв.м та земельна ділянка площею 0,0710 га , що розташовані за адресою м. Дрогобич вул. І.Франка 312. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що оскаржуваний правочин укладений суперечить Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства. Крім того зазначає, що вона є власником житлового будинку, що є предметом оскаржуваного правочину на підставі Договору від 16.03.2007 року Позивач в судове засідання не зявився, явку уповноваженого представника не забезпечив. Представник Відповідача ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання не зявився подав клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась. Від представника [PERSON]Б надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності Відповідача, проти заявленого позову заперечує з підстав викладених у письмовому запереченні. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу [PERSON]П подала заяву про розгляд позову за її відсутності, при розгляді справи покладається на думку суду. Дослідивши матеріали справи суд приходить до переконання, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступних міркувань: Як вбачається з матеріалів справи 02 вересня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" правонаступником якого є АТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №117-0211007/ФКВ-08, згідно, якого [PERSON] отримав кошти в сумі 30 000,00 доларів США на споживчі потреби, а саме: на придбання нерухомості під 13,8% річних з датою повернення не пізніше 01.09.2023 року. Договором про передачу Активів та Кредитних зобов'язань Укрпромбанку на користь [PERSON], укладеним 30.06.2010 року між Публічним акціонерним товариством (ПАТ) „Дельта Банк", ТзОВ „Український промисловий банк" та Національним банком України, ТзОВ „Український промисловий банк" передав (відступив) ПАТ „ДельтаБанк" права вимоги за Кредитними договорами. 18.11.2010 року рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області повністю задоволено позов ТОВ «Укрпромбанк» по справі № 442/1505/10: стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 381 344,93 грн. 25 травня 2015 року рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у справі № 22ц-/783/2594/15 залишено без змін рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18.11.2010 року по справі за №442/1505/10 за позовом ТОВ «Укрпромбанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором 12.09.2011 року державним виконавцем Чухрай М.І. державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1505, виданого 23.05.2011 року Дргобицьким міськрайонним судом Львівської області про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 381 344,93 грн. 07.05.2013року, [PERSON] приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу відповідно до ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі акту про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу, затвердженого начальником управління відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції [PERSON] від 29.04.2014 року за реєстровим №231 посвідчено Свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів - право власності АТ «Дельта Банк» на житловий будинок №312 по вул. І.Франка в м.Дрогобичі Львівської області. Вищевказаний будинок складається з трьох житлових кімнат, однієї кухні та підвалу, загальною площею 75,5 кв.м., житловою площею 35.2кв.м. До будинку відносяться такі господарські будівлі та споруди: металева огорожа. Вартість майна 62 119,00 грн. оскільки майно не реалізоване/ торги не відбулися і стягувач АТ «Дельта Банк» виявив бажання залишити за собою непродане майно що раніше належало [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого [PERSON] приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу 16 березня 2007 року в реєстрі за № 688, зареєстрованого Дрогобицьким державним комунальним міжміським бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки 22.04.2007 року в книгу 35 за номером запису 3470/1, реєстраційний номер 5052740. 07.05.2014 року відповідно до ст.182 ЦК України право власності на житловий будинок АТ «Дельта Банк» було зарестровано в Реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом про реєстрацію за №21374683. 07.05.2014 року, [PERSON] приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу відповідно до ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі акту про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу, затвердженого начальником управління відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції [PERSON] 29.04.2014 року за реєстровим №230 посвідчено Свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів - право власності АТ «Дельта Банк» земельної ділянки площею 0,0710 га, кадастровий номер земельної ділянки 4610600000:01:027:0021 що знаходиться за адресою: Львівська область м. Дрогобич вул. І.Франка 312, цільове призначення земельної ділянки - будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Вартість майна 86 147,00 грн., оскільки майно не реалізоване/торги не відбулися і стягувач АТ «Дельта Банк» виявив бажання залишити за собою непродане майно що раніше належало [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 506002, виданого на підставі Ухвали 12 сесії 5 скликання від 08.07.2007 року №413 Дрогобицької міської ради , Управління земельних ресурсів у м. Дрогобичі Львівської області, 29.05.2008 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01084400190. 07.05.2014 року відповідно до ст.182 ЦК України право власності на земельну ділянку АТ «Дельта Банк» було зареєстровано в Реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом про реєстрацію за № 21373855. 01.07.2014 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу [PERSON] посвідчений Договір купівлі-продажу нерухомого майна між АТ «Дельта Банк» та [PERSON]. предметом якого були житловий будинок загальною площею 75,6 кв.м та земельна ділянка площею 0,0710 га , що розташовані за адресою м. Дрогобич вул. І.Франка 312. Згідно\~ст. 655 ЦК України\~за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (ч. 1\~ст. 656 ЦК України). Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі (ст. 657 ЦК України\~). Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення (ст. 658 ЦК України). З урахуванням наведеного наявність підписаного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] правочину свідчить про те, що обидва учасники бажали укласти правочин і що зовнішній вираз їх волі відповідає внутрішньому. Як розяснено у п.5 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2015 року № 5 вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК). Відповідно до частини п'ятої статті 12 ЦК України добросовісність набувача презюмується. В обґрунтування заявленого позову Позивач посилається на положення ст. 215 ЦК України у відповідності до якої підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~частинами першою - третьою,\~п'ятою\~та\~шостою статті 203\~цього Кодексу. Положеннями ч.1-3 ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам . Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. При цьому Позивач у межах позовної заяви не зазначає жодної конкретної правової підстави для визнання правочину недійсним, а також не вказує, які права та законні інтереси Позивача порушені внаслідок укладення оспорюваного правочину Відповідачами Також слід зазначити, що Позивач також зазначає, що вона є власником житлового будинку на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку від 16 березня 2007 року, хоча як вбачається з матеріалів справи майно, що було предметом оспорюваного правочину вибуло із власності Позивача у відповідності до положень ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі акту про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу. Окрім того права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захисту шляхом задоволення позову до добросовісного набувача з використанням правового механізму, передбаченого статтями 215, 216\~ЦК. У речових правовідносинах захист прав особи, яка вважає себе власником майна, можливий лише шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо існують підстави, передбачені ст. 388 ЦК, що дають право витребувати майно у добросовісного набувача. Вказаний висновок був зроблений у постановах Верховного Суду України від 4 грудня 2012 р. у справі № 3-55гс12, від 11 грудня 2012 р. у справі № 3-65гс12. Аналогічний висновок також був зроблений у постановах судових палат у цивільних та адміністративних справах Верховного Суду України: від 29?жовтня 2014?р. у справі №?6- 164цс14; від 19?листопада 2014?р. у справі Відповідно до положень ч.1 ст.360 (7) ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених\~пунктами 1 і 2частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Відповідно до ч. 1\~ст. 60 ЦПК\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу Зважаючи на вище викладене та

Outcome: dismissed