Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача із вищевказаним позовом, обґрунтовуючи підставність позову таким. За рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 07 червня 2005 року з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання їх спільної неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. [INFO] у нього народилась дочка [PERSON], а [INFO] народилась дочка [PERSON]. На підставі рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 19 травня 2015 року з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дочок [PERSON] та [PERSON] стягуються аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дітей. Позивач вважає, що змінився його матеріальний стан, в даний час на його утриманні троє неповнолітніх дітей. Він працює в Ладижинській філії ПАТ "Миронівський хлібопродукт", його середній заробіток становить 11 273 гривні та в разі зменшення розміру аліментів на утримання дочки [PERSON], всі діти будуть отримувати аліменти в розмірі 1/6 частки його заробітку, що становить 1 880 гривень, що перевищує прожитковий мінімум на дитину відповідного віку. За наведених обставин позивач просив суд зменшити розмір аліментів, які утримуються з нього на користь [PERSON] на утримання дочки - [PERSON], [INFO] з 1/4 частини заробітку (доходу) на 1/6 частину заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дочкою повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, в заяві, яку адресував суду, що міститься серед матеріалів цивільної справи зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча про день та час розгляду справи була оповіщена в установленому законом порядку, на що вказує наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Клопотання про відкладення розгляду справи за наявності поважних причин чи розгляду справи у її відсутності до суду не направила. Проте надала через канцелярію суду заперечення проти позову згідно якого позовні вимоги не визнала, обґрунтовуючи тим, що вона, [PERSON], працює в ПАТ «Вінницьке обласне підприємство автобусних станцій 10599» на посаді контролера, розмір її посадового окладу становить 0,75%, а тому заробітної плати з сьогоднішніми тарифами ледь вистачає на комунальні послуги. Жодної допомоги від управління праці та соціального захисту населення Липовецької РДА, вона не отримує. Таким чином, її матеріальне становище знаходиться у досить скрутному стані і їй ледь вистачає коштів на продукти харчування. В цей час їх з позивачем спільна донька потребує речі, продукти харчування. Також дитина часто хворіє, на що також потрібні кошти. У позивача досить великий розмір заробітної плати і він в спроможний сплачувати аліменти на їх дитину, тому відповідач просила суд в задоволені позову відмовити. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] в судове засідання також не з'явилась, в адресованій суду заяві зазначила, що не заперечує проти задоволення позову, просила суд розгляд справи проводити за її відсутності. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про таке. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно виконавчого листа, виданого Липовецьким районним судом Вінницької області за судовим рішенням Липовецького районного суду від 07.06.2005 року у справі № 2-333 із [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 16.05.2005 року і до повноліття дитини (а.с.5-6). Відповідно до виконавчого листа виданого Теплицьким районним судом Вінницької області за судовим рішенням Теплицького районного суду від 19.05.2015 року у справі № 144/439/15-ц з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 16.04.2015 року і до повноліття дітей (а.с. 9). Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. За правилами ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57 - 60 ЦПК України. Так, відповідно до довідки виданої Ладижинською філією ПАТ "Миронівський хлібопродукт", [PERSON] з 20.08.2012 року працює в даному підприємстві на посаді водія та його середній заробіток становить 11 273 гривні ( а. с. 10). Аналізуючи зібрані у справі докази судом встановлено, що з відповідача на користь [PERSON] та на користь [PERSON] на утримання трьох неповнолітніх дітей стягуються аліменти в розмірі 7/12 часток заробітку (доходу) позивача. При ухваленні рішення Липовецьким районним судом Вінницької області 07 червня 2005 року такі обставини не могли бути враховані, оскільки вони настали пізніше з часом, що підтверджують обставини, що позивач зазначив у позові на підтвердження позовних вимог щодо зміни його матеріального та сімейного становища в сторону погіршення, що є підставою для зменшення розміру аліментів призначених за судовим рішенням. У той же час відповідач на спростування обставин наведених позивачем у позовній заяві не надала жодних належних та допустимих доказів в розумінні ст.58, 59 ЦПК України. Її посилання у запереченні стосовно того, що дочка хворіє є підставою за правилами ст.185 СК України для звернення до суду із позовом про стягнення додаткових витрат на дитину та не є предметом даного спору. Правилами ч.4 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», визначено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. Згідно Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік" та внесених до нього змін прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років з 1 вересня 2015 року становить 1167 гривень та на дитину віком від 6 до 18 років становить 1455 гривень. Мінімальний розмір аліментів, що визначений законодавцем для дитини віком до 6 років відповідно до положень ст.182 СК України становить 30 % прожиткового мінімуму та становить пропорційно до вищезазначеного прожиткового мінімуму, який був на час звернення позивача до суду - 350 гривень 10 копійок, на дитину від 6 до 18 років - 436 гривень 50 копійок. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналіз норм Сімейного кодексу України дає висновок, що за наявності у платника аліментів офіційного місця роботи та отримання ним регулярного доходу, присуджуються аліменти у частці від його заробітку доходу. Частиною першою ст. 183 СК України визначено, що частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. З урахування встановлених обставин справи у контексті правових норм регулювання даного спору та певних особливостей визначених правилами Закону України «Про виконавче провадження», захисту інтересів кожної із трьох дітей позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволенню та присуджує із відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 23/100 частки його заробітку доходу, що становить більше за прожитковий мінімум встановлений законодавцем для дитини віком від 6 до 18 років, якою являється спільна дочка сторін, а також відповідає інтересам платника аліментів коли стягувані з нього аліменти за кількома виконавчими листами не будуть перевищувати сімдесяти відсотків його заробітку (доходу). На підставі ст. 183, 192 СК України,

Outcome: partial