Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувсь до суду з позовом до відповідача [PERSON] управління Держгеокадастру у Житомирській області, третя особа: Коростишівська районна державна адміністрація Житомирської області про відновлення строку та зобовязання укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки. В обгрунтування позовних вимог позивач вказав, що 17.12.2012 р. між Коростишівською РДА та фізичною особою [PERSON] був укладений Договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого позивачу було передано в оренду земельну ділянку площею 18,5634 га, кадастровий номер 1822583000:09:000:0165, що розташована за межами населеного пункту с. Царівка, Коростишівського району, Житомирської області, для ведення фермерського господарства ( землі сільськогосподарського призначення). Вказаний договір був укладений строком на 5 років, і відповідно до умов п.8 договору - після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Сторонами договору було визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 4% нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки і становить 958 грн. в рік. Договір оренди земельної ділянки від 17.12.2012 р. зареєстрований в Державному реєстрі правочинів 17.12.2012 р. Маючи намір скористатись своїм переважним правом на поновлення договору оренди земельної ділянки, виконуючи умови п.8 укладеного договору та приписи ст.33 ЗУ "Про оренду землі" позивач 01.06.2017 р. направив відповідачу заяву про поновлення договору оренди земельної ділянки та проект додаткової угоди, в якій запропонував відповідачу поновити дію договору оренди земельної ділянки терміном на сім років та змінити вартість нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, пунктом 3 додаткової угоди всі інші умови договору залишити без змін. Відповідач надав вимогу виготовити та подати позивачу нову нормативно-грошову оцінку орендованої земельної ділянки. Позивач виконав вимоги та надав відповідні документи та продовжував користуватись спірною земельною ділянкою за призначенням, сплачував в повному обсязі плату за землекористування. В термін до 15.12.2017 р. жодних заперечень чи то пропозицій щодо зміни істотних умов договору оренди відповідач не направив позивачу, проте додаткової угоди про продовження строку дії Договору між сторонами укладено не було. Після закінчення договору оренди земельної ділянки, відповідач зазначив про необхідність узгодження істотних умов договору, в частині встановлення орендної плати за користування земельною ділянкою в розмірі 12% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. При цьому лист не містить прямо або опосередковано викладену відмову відповідача від продовження ( поновлення) строку дії договору, жодним чином не доводить заперечення відповідача проти продовження строку дії Договору на запропонованих умовах. В діях відповідача вбачається умисне зволікання в узгодженні з орендарем істотних умов договору та в підписанні додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки. Позивач 26.12.2017 р. надав відповідачу згоду на продовження строку дії Договору на запропонованих відповідачем умовах. 15.01.2018 р. отримав повідомлення від відповідача про відмову у поновленні договору оренди земельної ділянки. В ході розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просив визнати договір оренди земельної ділянки площею 18,5634 га, кадастровий номер 1822583000:09:000:0163, що розташована за межами населеного пункту с. Царівка, Коростишівського району, Житомирської області для ведення фермерського господарства від 17.12.2012 р. укладений між Коростишівською РДА та фізичною особою [PERSON] поновленим. Визнати укладеною додаткову угоду про продовження дії договору оренди землі від 17.12.2012 р., в редакції , погодженій позивачем 22.12.2017 р. Ухвалою Корольовського районнного суду м. Житомир від 01.02.2018 року вказану цивільну справу передано на розгляд до Коростишівського районного суду Житомирської області. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 02 березня 2018 року відкрито провадження у даній справі та прийнято рішення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 30 березня 2018 року продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом) сторін. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 14 травня 2018 року здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 15.05.2018 р. накладено арешт на земельну ділянку площею 18,5634 га., кадастровий номер 1822583000:09:000:0163, що розташована за межами населеного пункту с. Царівка, Коростишівського району, Житомирської області для ведення фермерського господарства ( землі сільськогосподарського призначення). Ухвалою суду від 21.06.2018 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Додатково вказали, що відповідач в усній формі зобовязував позивача надати інші документи, зокрема він виготовляв нормативно-грошову оцінку, агрохімічний паспорт та інші документи. На даний час він земельну ділянку не використовує, так як закінчився договір оренди землі, там знаходяться його будівельні матеріали. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] управління Держгеокадастру у Житомирській області - [PERSON] позовні вимоги не визнала, в їх задоволенні просила відмовити. З письмового відзиву та пояснень в судовому засіданні слідує, що від позивача до відповідача надійшла заява від 01.06.2017 р. про продовження терміну дії договору оренди земельної ділянки терміном на 7 років , загальною площею 18,5634 га. Дану заяву позивача було розглянуто та відповідно до ч.5 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" надано відповідь 07.06.2018 р., запропоновано звернутись до відповідача з оригіналом договору оренди землі та відповідними документами щодо продовження договору оренди земельної ділянки. Позивач на даний лист не відреагував та 23.11.2017 р. надіслав заяву про продовження дії вказаного договору. 15.12.2017 р. позивачу було надіслано лист, відповідно до якого було запропоновано вимоги щодо встановлення орендної плати, за користування земельною ділянкою в розмірі 12% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. 04.01.2018 р. до відповідача надійшла заява позивача датована 22.12.2017 р. щодо продовження строку дії Договору на запропонованих умовах, після того, як Договір оренди закінчився. Твердження позивача щодо зволікання відповідача є необгрунтованим. Головне управління у своїх листах дотримувалось термінів розгляду заяв відповідно до ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" та надавало чіткі пропозиції щодо перегляду істотних умов договору. В судовому засіданні представник третьої особи Коростишівської РДА [PERSON], позовні вимоги не визнав, в їх задоволенні просив відмовити. З письмових пояснень та пояснень в судовому засіданні слідує, що угода про поновлення Договору оренди землі не була укладена у строк передбачений договором та Законом, у звязку з чим Договір оренди землі не поновлений та припинив свою дію відповідно до п.36 Договору та ст. 31 ЗУ "Про оренду землі". Відсутні правові підстави для задоволення позову на умовах переважного права на поновлення договору оренди землі. Суд,\~вислухавши сторони,\~ розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку. Так, судом встановлено, що 17 грудня 2012 року між Коростишівською районною державною адміністрацією Житомирської області та [PERSON] укладено строком на 5 років договір оренди землі, відповідно до якого позивач прийняв у строкове платне користування земельну ділянку для ведення фермерського господарства, що розташована за межами населеного пункту с. Царівка, Коростишівського району, Житомирської області, загальною площею 18,5634 га, кадастровий номер 1822583000:09:000:0163. Даний договір зареєстровано в Державному реєстрі правочинів приватним нотаріусом Коростишівського району [PERSON] 17.12.2012 р. (а.с.10-17). Таким чином, строк дії договору закінчився 17 грудня 2017 року. 01.06.2017 р. позивач на виконання вимог п.8 Договору та вимог ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» звернувсь до відповідача з заявою про продовження терміну дії договору оренди земельної ділянки з проектом додаткової угоди , в якій запропонував поновити дію договору оренди земельної ділянки терміном на сім років та змінити вартість нормативно-грошової оцінки земельної ділянки , всі інші умови залишити без змін. Листом № 31-6-0.63-5990/02-17 від 07.06.2018 р. ( а.с.66) відповідачем повідомлено [PERSON] про необхідність надання оригіналу договору оренди земельної ділянки з відповідними документами для вирішення питання про заміну орендодавця та щодо продовження договору оренди земельної ділянки. 23.11.2017 р. позивач повторно звернувся до [PERSON] управління Держгеокадастру у Житомирській області з заявою про продовження терміну дії вищевказаного договору оренди. В заяві також вказав, що агрохімічний паспорт буде надано після продовження договору оренди протягом 2-3 місяців. Копії документів для продовження оренди були надані в попередніх матеріалах ( а.с. 109). А 29.11.2017 р. позивач додав до доданих документів агрохімічний паспорт та довідку з Держгеокадастру ( а.с.110). Листом від 15.12.2017 р. № С-16028/0-12434/6-17 Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області повідомило позивача щодо змін умов при поновленні Договору оренди, а саме: в частині встановлення орендної плати за користування земельною ділянкою в розмірі 12% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. Також було розяснено, що у разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється ( а.с. 24). 26.12.2017 р. [PERSON] направив заяву від 22.12.2017 р. до відповідача про намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк на умовах запропонованих в листі № С-16028/0-12434/6-17 від 15.12.2017 р. Вказав, що готовий провести перемовини щодо дня та місця підписання додаткової угоди ( а.с. 28). В судовому засіданні позивач підтвердив, що разом з заявою від 22.12.2018 р. не направляв відповідачу додаткової угоди про продовження дії договору оренди землі від 17.12.2012 р., в редакції, що ним погоджена. Листом від 12.01.2018 р. № 31-6-0.63-289/2-18 позивачу відмовлено у поновленні Договору у звязку із неузгодженням істотних умов Договору та закінченням строку його дії ( а.с. 29). Відповідно до ч. 1\~ст. 16 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2\~ст. 16 ЦК України, є визнання права. Нормами частин 1-3\~ст. 12 ЦПК України\~визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 4\~ст. 373 ЦК України, власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Частиною другою\~статті 792 ЦК України\~визначено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються\~законом, зокрема\~Законом України «Про оренду землі». Згідно з ч. 4\~ст. 122 ЗК України\~в редакції\~Закону України від 06.09.2012 року №5245-VI, яка діяла на час закінчення дії договору оренди землі, повноваження, щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб, визначались за центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальними органами. Такі повноваження за центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальними органами визначені ч. 4\~ст. 122 ЗК України\~в редакції, що діє на час розгляду справи. Отже, Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області, на час закінчення строку дії договору оренди землі укладеного між позивачем та Коростишівською райдержадміністрацією, за 90 днів до його закінчення та після цього уповноважена щодо передачі у користування земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 18,5634 га, кадастровий номер 1822583000:09:000:0163, яка знаходиться за межами населеного пункту с. Царівка, Коростишівського району, Житомирської області. Згідно із частиною першою\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. Згідно\~ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені\~законом\~як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частин 1, 2\~ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша\~статті 627 ЦК України). Правовою підставою набуття права орендного землекористування є укладення договору оренди земельної ділянки. За договором оренди земельної ділянки кожна із сторін наділяється певними правами і водночас на неї покладаються певні обовязки. Так, частинами першою-пятою\~статті 33 Закону України «Про оренду землі»\~в редакції\~ЗаконуУкраїни від 17.02.2011 року №3038-VI, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, було передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам\~закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Таким чином, відповідно до положень\~статті 33 Закону України «Про оренду землі»\~в редакції\~ЗаконуУкраїни від 17.02.2011 року №3038-VI, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін. У разі недосягнення домовленості щодо істотних умов договору, передбачених\~статтею 15 цього Закону, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Отже, для застосування частини першої\~статті 33 Закону України «Про оренду землі»\~та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обовязки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення. Як встановлено в судовому засіданні відповідно до ч.5 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" відповідач направив позивачу на заяву від 01.06.2017 р. повідомлення від 07.06.2017 р. про необхідність заміни орендодавця, а на заяву від 23.11.2017 р. направив лист, щодо зміни істотних умов договору. Таким чином відповідач розглянув у місячний термін листи позивача, направив на його адресу відповідні листи повідомлення. Позивачем належних та допустимих доказів щодо умисного зволікання в узгодженні істотних умов договору в період з червня по листопад 2017 року в розумінні вимог ст.ст 12,81 ЦПК України не надано, а також не надано допустимих доказів підтвердження факту неналежного виконання відповідачем у спірних правовідносинах своїх обовязків. Після погодження із змінами істотних умов договору оренди земельної ділянки позивач не направив додаткову угоду, а направив лише лист про погодження із змінами умов після закінчення строку дії договору оренди, а тому, суд приходить до висновку, що позивачем не дотримано процедури, визначеної частинами 1-5\~ст. 33 Закону України "Про оренду землі", у зв'язку з чим, відсутні підстави для поновлення договору оренди землі. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності,\~ суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що не знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому в їх задоволенні слід відмовити з вищевикладених мотивів. Ч.9 ст. 158 ЦПК передбачено, що у випадку залишення позову без розгляду , закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову, а ч. 10 вищевказаної статті передбачено, що у такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про скасування заходів забезпечення позову, вжиті ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 15 травня 2018 року.

Outcome: dismissed