Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

20 серпня 2021 року ПАТ "Кредобанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що між ПАТ "Кредобанк" та [PERSON] 31.01.2020 року укладено кредитний договір № CL-259369 (далі - Договір), відповідно до умов якого позичальник отримав кредит в сумі 165000 грн на строк до 29.01.2025 року на поточні потреби позичальника. За користування кредитом [PERSON] зобов`язався відповідно до п. 4.1 Договору сплачувати відсотки за процентною ставкою 35% річних. Кредитні кошти надані відповідачу банком в безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок. Свої зобов`язання відповідач за договором не виконав, внасідок чого у нього виникла заборгованість перед банком за кредитним договором. Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору № CL-259369 від 31.01.2020 року, станом на 03.08.2021 року заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 213957,03 грн., що складається із: заборгованості по тілу кредиту - 159 214,81 грн., заборгованості за відсотками - 51719, 79 грн., понесені банком судові витрати 3022,43 грн. Крім того, 29.01.2021 року між АТ "Кредобанк" та [PERSON] (відповідачем 1) було підписано анкету - заяву № CL-259369 на отримання кредиту, в якій зазначено інформцію про фактичні сімейні відносини та про факт спільного проживання однією сім`єю з [PERSON] (відповідачем 2). У вказаній анкеті - заяві зазначено, що шляхом підписання цієї анкети - заяви позичальник підтверджує своїм підписом, що суму отриманого ним кредиту просить вважати дрібним побутовим правочином та є таким, що не потребує згоди другого з подружжя. Доказом того, що [PERSON] є дружиною [PERSON] є штамп та актовий запис, внесений 01.06.2004 року Бубнівською сільською радою Локачинського району в паспорті [PERSON] . Оскільки [PERSON] перебував на момент укладення кредитного договору в шлюбі з [PERSON] , до спірних правовідносин слід застосувати законодавство про виконання подружжям зобов`язань, що виникають з правочинів, вчинених в інтересах сім`ї, на підставі норм якого [PERSON] є солідарним боржником та відповідачем у справі. Просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь АТ "Кредобанк" заборгованість за кредитним договором в розмірі 213957,03 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту - 159 214,81 грн., заборгованості за відсотками - 51719, 79 грн., судового збору 3022,43 грн., стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь АТ "Кредобанк" витрати на професійну правничу допомогу в сумі 21395,703 грн. Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 21.09.2021 року позовну заяву АТ "Кредобанк" прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання до суду про розгляд справи без участі їх представника, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , кожен зокрема, в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, про будь - які причини неявки в судове засідання суд не повідомили, відзиву на позов до суду не подали. Зі згоди позивача та за наявності підстав, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд приходить до висновку про ухвалення заочного рішення у справі на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в сукупності, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 29.01.2020 року між [PERSON] та АТ "Кредобанк" була підписана Анкета-Заява № CL-259369 на отримання готівкового кредиту, відповідно до умов якої [PERSON] підтвердив, що ознайомлений з умовами надання кредиту, викладеними у Пам`ятці кієнту та беззастережно приєднується до Договору про порядок підписання правочинів, розміщеного на офіційному сайті Банку, підтверджує, що просить суму отриманого кредиту вважати дрібним побутовим правочином, що не потребує згоди іншого з подружжя. Згідно анкети - заяви бажана сума кредиту становить 165000 грн, ціль отримання кредиту - рефінансування кредитів (а.с.18). 31 січня 2020 року між Акціонерним товариством "Кредобанк" та [PERSON] був укладений Кредитний договір № CL-259369, відповідно до умов якого [PERSON] банком надано кредит в сумі 165000 грн, на строк 60 місяців, до 29.01.2025 року. Згідно умов зазначеного договору позичальник доручив Банку здійснити переказ кредитних коштів з позичкового рахунку, вказаного в п. 2.4 Договору: на поточні потреби в сумі 80888,83 грн. на поточний рахунок позичальника; на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позичальника перед ПАТ "Альфа Банк" в сумі 25407,39 грн., на погашення (рефінансування)кредитної заборгованості позичальника перед ПАТ "Ідея Банк" в сумі 58703,78 грн. За користування кредитом позичальник зобов`язався сплачувати банку відсотки за процентною ставкою 35% річних (п. 4.1). Відповідно до п.6.2 Договору, позичальник зобов`язався здійснювати погашення заборгованості за цим кредитним договором відповідно до графіку платежів (Додаток № 1 до договору), всього позичальник зобов`язаний здійснити 60 щомісячних платежів по 5897 грн, щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця впрожовж 60 місяців з дати укладення кредитного договору (а.с.12-14). Крім того, сторони підписали Паспорт споживчого кредит, Інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма) (а.с.15-17). Позивач належним чином виконав умови договору та надав [PERSON] кредитні кошти в загальній сумі 165000 грн трьома платежами, що підтверджується: меморіальним ордером № 5914293, від 31.01.2020 року на суму 58703,78 грн., призначення платежу: погашення (рефінансування) кредиту [PERSON] згідно кредитного договору №Z06.20716.005806531 від 10.10.2019 року; меморіальним ордером №5914289 від 31.01.2020 року на суму 25407,39 грн., призначення платежу: погашення (рефінансування) кредиту [PERSON] відповідно до кредитного договору №501092818 від 10.12.2018 року; меморіальним ордером на суму 80888,83 грн. №5914298 від 31.01.2020 року, призначення платежу: видача кредиту [PERSON] відповідно до кредитного договору № CL-259369 від 31.01.2020 року та випискою руху коштів по рахунку з 31.01.2020 року по 03.08.2021 року (а.с.7-11). Однак, [PERSON] не виконав умови договору в частині своєчасного повернення крединих коштів, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед Банком, яка станом на 03.08.2021 року становить 210934,60 грн. і складається із: заборгованості по тілу кредиту - 159 214,81 грн., заборгованості за відсотками - 51719, 79 грн., що вбачається з розрахунку заборгованості за договором кредиту № CL-259369 від 31.01.2020 року (а.с.6). 23.04.2021 року Банк направив [PERSON] вимогу про дострокове повернення кредитних коштів: 159214,81 грн. - заборгованості по тілу кредиту, 32844,58 грн. - заборгованість за відсотками, що підтверджується описом вкладення та реєстром поштових відправлень (а.с.19-22). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Положенями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною другою статті 1050 ЦК України визначено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Проаналізувавши встановлені обставини справи та відповідні їм норми права, суд приходить до висновку, що [PERSON] порушив умови договору в частині виконання зобов`язань за укладеним між сторонами кредитним договором, а саме: останнім несвоєчасно та не в повному обсязі здійснювалось повернення наданих банком кредитних коштів, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість за договором в загальній сумі 210934,60 грн., використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Кредобанк» не повернуті, а тому заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню з нього в користь банку. Щодо позовних вимог банку в частині солідарного стягнення заборгованості по кредитному договору з [PERSON] , суд виходить з такого. Належність майна до об`єктів права спільної сумісної власності визначено статтею 61 СК України, згідно із частиною третьою якої якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Норма частини 3 статті 61 СК України, кореспондує частині 4 статті 65 цього Кодексу, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового (частина 2 статті 65 СК України). За таких обставин за нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані із сім`єю інтереси одного з подружжя. Частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не доведено та з умов Договору не вбачається, що кредитні кошти в сумі 165000 грн. були одержані та використані відповідачем [PERSON] в інтересах сім`ї. Так, з анкети-заяви №CL-259369 від 29.01.2020 року, підписаної [PERSON] у Розділі 1 зазначено ціль отримання кредиту - рефінансування кредитів. Жодних доказів про те, що рефінансуватися будуть кредити, отримані в інтересах сім`ї, суду не подано. З кредитного договору, укладеного між сторонами 31.01.2020 року ( п. 2.4 Розділу 2), встановлено, що кредитні кошти надані [PERSON] банк зобов`язався переказати на рефінансування кредитів у ПАТ "Альфа - Банк" та ПАТ "Ідея Банк" та на поточні потреби на поточний рахунок позичальника. Суд критично оцінює посилання позивача на правову позицію викладену в Постанові Верховного Суду у справі № 205/5882/18 від 07.10.2020 р., оскільки вказана постанова не є релевантною до обставин, встановлених у даній справі. У зазначеній постанові Верховного суду судами були встановлені обставини укладення кредитного договору в інтересах сім`ї, а саме для придбання домоволодіння. У даній справі судом таких обставин не встановлено. Враховуючи вказане, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог в частині солідарного стягнення з [PERSON] заборгованості по кредитному договору, а тому, в цій частині позову слід відмовити. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує наступне. Згідно ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Як встановлено судом, позивачем на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу надано лише перший та останній аркуш договору про надання правової допомоги від 11.02.2019 року, ордер серії КС № 573217 та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. При цьому, з наданої копії примірника договору не вбачається, який сторони обумовили обсяг робіт, гонорар адвоката, попередній розрахунок витрат тощо. Розрахунку витрат на правничу допомогу з переліком виконаних робіт до справи також не долучено, доказів того, що сторони погодили гонорар в сумі 10% від ціни позову (21395, 70 грн) суду не подано. Документів, які б свідчили про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлених у встановленому законом порядку у розмірі 21395,703 гривень, суду також не надано. Таким чином, у задоволенні вимог АТ "Кредобанк" про відшкодування витрат на правничу допомогу в сумі 21395,703 грн слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, сплачений АТ "Кредобанк" судовий збір слід стягнути з [PERSON] .

Outcome: partial