Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

\~\~Позивач [PERSON] академія внутрішніх справ звернулась в суд із позовом до [PERSON] про відшкодування витрат повязаних із утриманням у навчальному закладі в сумі 29 962,48 грн., а також просить стягнути судовий збір. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що [PERSON] з 01.09.2007р. зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ (далі -КНУВС). Крім цього 04.12.2007р. між КНУВС, комплектуючим органом - УМВС України в Тернопільській області та відповідачем укладено Договір №Тр-59 про підготовку фахівця у КНУВС, відповідно до якого відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов'язувався після закінчення навчання відпрацювати не менше 3-х років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ (далі - ОВС) протягом перших 3-х років після закінчення навчання - відшкодувати фактичні витрати за період навчання. З 01.09.2007р. по 17.06.2011р. [PERSON] у період навчання у КНУВС за державним замовленням за напрямком "Правознавство" перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням відповідних комунальних послуг. Відповідно до Розпорядження КМУ від 27.08.2010р. №1709-р "Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ" Київський національний університет внутрішніх справ реорганізовано в [PERSON] академію внутрішніх справ (далі-НАВС). Наказом НАВС від 17.06.2011р. №463 Відповідачу присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю "Правознавство" та видано диплом спеціаліста. Згодом [PERSON] було направлено для подальшого проходження служби до УМВС України в Тернопільській області. Однак 20.08.2013 р. Відповідач звільнився з ОВС за власним бажанням до спливу встановленого трьохрічного терміну перебування на службі після закінчення навчання. За цієї умови, відповідно до п.2.3.6. Договору №Тр-59 [PERSON] зобов'язався відшкодувати НАВС витрати на навчання в розмірі 29 962,48 грн. Проте, грошові кошти від Відповідача до НАВС не надходили, що змусило позивача звернутись до суду із згаданим позовом. У судове засідання представник позивача [PERSON] академії внутрішніх справ [PERSON] не з`явився, однак на адресу суду надіслав письмову заяву, у якій просить розглянути справу у його відсутності за наявними у справі доказами, оскільки прибути у судове засідання не може у звязку із значним виробничим навантаженням. Заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, день та місце слухання справи, про, що свідчить вручене йому повідомлення, заяв про відкладення справи або розгляд справи у його відсутності суду не подав.\~ Ухвалою суду, вирішено справу розглядати заочно. Відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, враховуючи неявку всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд взявши до уваги заяву позивача, розглянувши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, \~виходячи із наступних підстав. Ст.526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання. Відповідно до ст.611 ЦК, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст.623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Судом встановлено, що Наказом ректора Київського Національного університету внутрішніх справ від 21.07.2007р. № 655 [PERSON] з 01.09.2007р. зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ. 04.12.2007р. між КНУВС, комплектуючим органом - УМВС України в Тернопільській області та Відповідачем укладено Договір №Тр-59 про підготовку фахівця у КНУВС, відповідно до якого Відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов'язувався після закінчення навчання відпрацювати не менше 3-х років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ (далі - ОВС) протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати фактичні витрати за період навчання. П.2.3.6. Договору №Тр-59 зобов'язує Відповідача у разі звільнення з ОВС по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими п.3 Договору №Тр-59 відшкодувати у повному обсязі фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі. Відповідно до П.3.1. вищезазначеного договору підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення з ОВС за власним бажанням протягом перших трьох років після закінчення навчання. Відповідно до Розпорядження КМУ від 27.08.2010р. №1709-р "Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ" Київський національний університет внутрішніх справ реорганізовано в [PERSON] академію внутрішніх справ. [PERSON] академія внутрішніх справ (далі - НАВС) є правонаступником Київського національного університету внутрішніх справ. Крім цього у судовому засіданні встановлено, що з 01.09.2007р. по 17.06.2011р. відповідно до умов Договору №Тр-59, Відповідач у період навчання у КНУВС за державним замовленням за напрямком "Правознавство" перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням відповідних комунальних послуг. Із витягу із Наказу НАВС від 17.06.2011 №463 вбачається, що Відповідачу присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю "Правознавство" та видано диплом спеціаліста. Після здобуття вищої освіти, відповідно до умов Договору №Тр-59 Відповідача направлено для подальшого проходження служби до УМВС України в Тернопільській області. Таким чином, навчальним закладом умови Договору №Тр-59 виконано у повному обсязі. Наказом УМВС України в Тернопільській області від 20.08.2013 № 178о/с [PERSON] звільнено з ОВС, за власним бажанням. Тобто, у порушення умов Договору №Тр-59 Відповідач з власної ініціативи звільнився з ОВС до спливу встановленого Договором трирічного терміну перебування на служб після закінчення навчання. Відповідно до статуту, НАВС є державним вищим навчальним закладом четвертого рівня акредитації. Основним завданням діяльності НАВС є освітня діяльність згідно з державними стандартами вищої освіти у відповідності до вимог Закону України "Про вищу освіту". Відповідно до ст.56 ЗУ "Про вищу освіту", випускник вищого навчального закладу, який навчався за державним замовленням і якому присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою певного освітньо-кваліфікаційного рівня, працевлаштовується на підставі направлення на роботу відповідно до угоди, укладеної між замовником, керівником вищого навчального закладу та випускником. Форму Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України (далі - Типовий договір) затверджено Наказом МВС України від 14.05.2007 №150 "Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України" (зареєстровано в Мін'юсті 29.05.2007 за №547/13814). Відповідно п.2.1.3. Типового договору, виконавець зобов'язаний забезпечити Особу харчуванням, речовим майном, та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами МВС України. Відповідно до п.3.3. Типового договору, підставою для відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця є звільнення особи з ОВС за власним бажанням протягом перших трьох років після закінчення навчання. За п.4.2. Типового договору, у разі дострокового розірвання договору здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення згідно з нормами утримання на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчального закладу та звільнення з органів внутрішніх справ. Згідно з п.4.4. Типового договору, у разі відмови Особи добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх суми здійснюється у судовому порядку. Порядок відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ (далі - Порядок відшкодування) затверджено Постановою КМУ від 01.03.2007р. №313. Відповідно до п.2 Порядку відшкодування, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим, речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок витрат здійснено відповідно вищезазначеного Порядку відшкодування. Зокрема, відповідно до ч.1,2 п.5 Порядку відшкодування, витрати у повному обсязі відшкодовуються за період, що перевищує строк строкової служби (1 рік), а за період, що зараховується в строк військової служби - лише витрати, що складають різницю між витратами на утримання курсанта та витратами на утримання військовослужбовця. Згідно довідки про розрахунок фактичних витрат, повязаних з утриманням рядового міліції [PERSON] в [PERSON] академії внутрішніх справ за період навчання з 01.09.2007 р. по 17.06.2011 р. становить: фактичні витрати з грошового забезпеченням 11370,30 грн. (без врахування періоду з 01.09.2007 р. по 31.08.2008 р.), продовольче забезпечення 10\~522,43 грн., речове забезпечення 706,38 грн., оплата комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв 7363,37 грн. (без врахування періоду з 01.09.2007 р. по 31.08.2008 р.) Загальна сума фактичних витрат за період навчання разом складає 29 962,48 грн. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку що\~заявлені позовні вимоги позивача [PERSON] академії внутрішніх справ щодо стягнення з відповідача [PERSON] грошових коштів в сумі 29 962,48 грн., які були потрачені у період навчання із коштів державного бюджету, підлягають до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на вищевикладене,

Outcome: approved