Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Позивач Кредитна спілка "Полтава і полтавці" /далі - КС "Полтава і полтавці"/ звернувся до суду із позовною заявою про стягнення із [PERSON] та [PERSON] заборгованості за відсотками по кредитному договору. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на те, що 12 червня 2007 року між КС "Полтава і полтавці" та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір № 468, відповідачка [PERSON] отримала від КС "Полтава і полтавці" кредит в сумі 5000 грн. з процентною ставкою за користування кредитом 0,15 % щоденно на залишок основної суми кредиту з терміном повернення 12 червня 2009 року. Тоді ж, 12 червня 2007 року між КС "Полтава і полтавці" та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № 304, згідно з умовами якого відповідач взяв на себе зобов'язання відповідачки [PERSON], які виникають з умов вище вказаного кредитного договору. У зв'язку з тим, що відповідачами не належним чином виконувалися умови укладених 12 червня 2007 року кредитного договору та договору поруки, виникла заборгованість за кредитним договором. Рішенням Диканського районного суду від 15 травня 2012 року за позовною заявою КС "Полтава і полтавці" було стягнуто солідарно із відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь КС "Полтава і полтавці" 16 769 грн. 04 коп. в рахунок погашення заборгованості за кредитом. Однак рішення суду відповідачами тривалий час не виконується, заборгованість за кредитом не погашена, у зв'язку з чим позивач КС "Полтава і полтавці" змушений звернутися до суду із позовною заявою про стягнення відсотків за прострочення виконання грошового зобов'язання. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд стягнути із [PERSON] та [PERSON] солідарно 16 322 грн. 84 коп в рахунок погашення заборгованості за відсотками за прострочення грошового зобов'язання та 243 грн. 60 коп. сплаченого позивачем судового збору при подачі позову до суду. Представник позивача - КС "Полтава і полтавці", - в судове засідання не з'явився, на адресу суду надійшла письмова заява, в якій представник позивача вказав на те, що позивач свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задоволити з викладених у позовній заяві обставин, а також просив розглянути справу по суті у відсутність представника КС "Полтава і полтавці". Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, до суду направили свої письмові заперечення, в яких просили у задоволенні позовних вимог КС "Полтава і полтавці" відмовити, розглянувши справу у їх відсутність. Свої письмові заперечення обгрунтовували тим, що рішенням Диканського районного суду від 15.05.2012 року, яке набрало законної чинності, заборгованість за кредитним договором була стягнута в повному обсязі, крім того, строк позовної давності до вимог про стягнення із відповідачів сум, нарахованих за відсотками у розмірі 0,5 % та 1 % щоденно на залишок заборгованості по тілу кредиту, закінчився у червні 2010 року, оскільки строк користування кредитом відповідно до кредитного договору № 468 від 12 червня 2007 року закінчився 12 червня 2009 року. Поряд з цим, відповідач [PERSON] у своєму письмовому запереченні на позовні вимоги КС "Полтава і полтавці" вказав на те, що порука за ним згідно договору поруки № 304 від 12 червня 2007 року припинилася згідно вимог ст. 559 ЦК України, оскільки КС "Полтава і полтавці" на протязі 6 місяців після 12 червня 2009 року не пред'являлася до відповідача вимога про сплату заборгованості за кредитним договором. Розглянувши матеріали справи, дослідивши усі наявні докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги КС "Полтава і полтавці" підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 12 червня 2007 року відповідачка [PERSON] на підставі укладеного з позивачем кредитного договору № 468 від 12 червня 2007 року отримала від КС "Полтава і полтавці" кредит в сумі 5000 грн. 00 коп. з процентною ставкою за користування кредитом 0,15 % щоденно на залишок суми кредиту з кінцевим терміном повернення 12 червня 2009 року. Вказаним кредитним договором були визначені усі умови надання такого кредиту відповідачці [PERSON], в тому числі порядок стягнення штрафних санкцій в разі невиконання умов договору, прострочення строків сплати будь-яких платежів. Крім того, як встановлено в суді, з метою забезпечення виконання відповідачкою [PERSON] усіх вимог договору № 468 від 12 червня 2007 року, між позивачем КС "Полтава і полтавці" та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № 304 від 12 червня 2007 року, згідно з умовами якого останній на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання відповідачки [PERSON], які виникають з умов вказаного вище кредитного договору. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконувала належним чином, порушила умови кредитного договору, у зв'язку з чим виникла заборгованість перед позивачем КС "Полтава і полтавці" і це стало підставою для звернення КС "Полтава і полтавці" до суду із позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Диканського районного суду від 15 травня 2012 року були частково задоволені позовні вимоги КС "Полтава і полтавці", а саме було стягнуто солідарно із відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь КС "Полтава і полтавці" в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту 2 741 грн. 49 коп., заборгованості за відсотками 5 643 грн. 03 коп., заборгованості по пені 8 384 грн. 52 коп., а загалом 16 769 грн. 04 коп. Як вбачається із матеріалів справи, відповідачі [PERSON] та [PERSON] і після винесення судового рішення взяті на себе зобов'язання не виконали, заборгованість за кредитним договором відповідачами не погашена, ними було сплачено лише 2 373 грн. 48 коп. в рахунок погашення заборгованості за кредитом. Останній платіж в рахунок погашення заборгованості за кредитом та виконання судового рішення відповідачами був сплачений 29 травня 2014 року. В результаті цього виникла заборгованість за відсотками за кредитом за період часу з 07 квітня 2012 року по 21 липня 2014 року згідно умов кредитного договору № 468 від 12 червня 2007 року. Пунктом 3.3 кредитного договору № 468 від 12 червня 2007 року, укладеного між позивачем КС "Полтава і полтавці" та відповідачкою [PERSON], передбачено, що обчислення строку надання кредиту, нарахування відсотків до договору здійснюється за фактичне число календарних днів користування кредитом. Згідно із п. 6.2 кредитного договору № 468 від 12 червня 2007 року кредитор має право при порушенні Позичальником строків сплати будь-яких платежів більш ніж на три дні, крім відсотків, передбачених договором, додатково стягнути з позичальника відсотки за користування кредитом з розрахунку 0,5 відсотка від суми кредиту за кожен день прострочення за кредитом, до моменту повного погашення простроченої заборгованості. У випадку стягнення заборгованості через суд, крім відсотків, вказаних в договорі, додатково стягнути відсотки за користування кредитом з розрахунку один відсоток від суми кредиту за кожен день прострочення, починаючи з останньої дати сплати кредиту. Вище вказані умови кредитного договору були обумовлені сторонами, а саме позивачем КС "Полтава і полтавці" та відповідачкою [PERSON], ними була надана добровільна згода на підписання таких умов. Суд спростовує заперечення відповідачів [PERSON] та [PERSON] з приводу того, що рішенням Диканського районного суду від 15 травня 2012 року з них уже була стягнута заборгованість за кредитним договором № 468 від 12 червня 2007 року, оскільки вказане рішення суду відповідачами тривалий час не виконується та чинне законодавство не звільняє боржників від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора прав на отримання процентів, передбачених кредитним договором. Так, пунктом 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30 березня 2007 року № 5 визначено, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора прав на отримання сум, передбачених частиною другою ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином. Також суд вважає безпідставним твердження відповідачів [PERSON] та [PERSON] з приводу того, що позовні вимоги КС "Полтава і полтавці" не підлягають задоволенню у зв'язку із закінченням строків позовної давності, оскільки сума боргу за кредитним договором була стягнута з них на підставі рішення Диканського районного суду від 15 травня 2014 року, а позовна давність на вимоги позивача щодо стягнення сум, які нараховані за відсотками 0,5 % та 1 % щоденно на залишок заборгованості по тілу кредиту, закінчився ще у червні 2010 року, тобто через рік після закінчення строку дії кредитного договору № 468 від 12 червня 2007 року - 12 червня 2009 року на підставі вимог ч. 2 ст. 258 ЦК України. Так, відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Останній раз після проголошення рішення суду про стягнення із відповідачів заборгованості за кредитним договором відповідачами був внесений платіж в рахунок погашення заборгованості 29 травня 2014 року, саме тоді позивач довідався про порушення свого права щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому строк позовної давності вимог КС "Полтава і полтавці" не минув. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно із ст.ст. 526, 536, 599 ЦК України зобов'язання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як свідчить ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 2.1 Договору поруки № 304 від 12 червня 2007 року, укладеним між позивачем КС "Полтава і полтавці" та відповідачем [PERSON], сторони договору визначили, що у випадку невиконання боржником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором за повернення сум кредиту, нарахованих відсотків за користування кредитом, штрафних санкцій, відшкодування збитків та платежів, передбачених кредитним договором. Згідно із п. 3.1 вказаного договору поруки сторони встановили, що у випадку невиконання або неналежного виконання боржником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором на всю суму заборгованості, включаючи заборгованість по кредиту, процентам, штрафним санкціям, за відшкодування збитків та сплату інших платежів, передбачених кредитним договором. Сторонами - позивачем КС "Полтава і полтавці" та відповідачем [PERSON], була надана добровільна згода на укладення договору поруки № 304 від 12 червня 2007 року, сторонами був підписаний вказаний договір, при цьому відповідач [PERSON] був ознайомлений із усіма умовами вказаного договору поруки. Відповідно до ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Суд також спростовує твердження відповідача [PERSON] з приводу того, що порука, визначена за ним згідно договору поруки № 304 від 12 червня 2007 року, була припинена ще після спливу 6 місяців після спливу строку кредитного довогору № 468 від 12 червня 2007 року, оскільки всупереч вимогам ст. 559 ЦК України КС "Полтава і полтавці" протягом 6 місяців після закінчення строку дії договору не було пред'явлено вимогу про сплату заборгованості. При цьому суд вважає таке твердження безпідставним, виходячи з вимог ст. 559 ЦК України та оскільки рішенням КС "Полтава і полтавці" була пред'явлена вимога обом відповідачам [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка була задоволена рішенням Диканського районного суду від 15 травня 2012 року. Крім того, відповідно до ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Жодні події, викладені у зазначеній статті, не наставали, а тому суд приходить до твердого переконання, що порука [PERSON] за договором поруки № 304 від 12 червня 2007 року не припинялася. Оскільки відповідачі [PERSON] та [PERSON] не виконали взяті на себе зобов'язання з урахуванням усіх вимог кредитного договору та договору поруки, не виконали рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором, за період з 07 квітня 2012 року по 21 липня 2014 року утворилася заборгованість у сумі 16 322 грн. 84 коп., яка складається з заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 0, 15 % щоденно на залишок кредиту в сумі 3 435 грн. 96 коп., із заборгованості за відсотками за користування кредитом з розрахунку 0,5 % від суми кредиту за кожен день прострочення за кредитом до моменту повного погашення простроченої заборгованості в сумі 11 461 грн. 56 коп., із заборгованості за відсотками за користування кредитом з розрахунку 1 % від суми кредиту за кожен день прострочення, починаючи з останньої дати сплати кредиту в сумі 1 425 грн. 32 коп. Враховучюи вище викладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги КС "Полтава і полтавці" підлягають задоволенню, і таким чином із відповідачів [PERSON] та [PERSON] слід солідарно стягнути на користь позивача КС "Полтава і полтавці" заборгованість за відсотками в сумі 16 322 грн. 84 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь КС "Полтава і полтавці" і судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. в рівних частках з кожного відповідача. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved