Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] (далі - позивачка) до [PERSON] (далі - відповідачка) про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що після смерті її матері - [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилась спадщина яка складається з права на земельну частку (пай) площею 8,92 га, в умовних кадастрових гектарах із земель колективної власності КСП «Чапаївське», що розташована на території Мар`янівської сільської ради Більмацького району Запорізької області, яка належала померлій на підставі сертифікату зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №545. Нотаріус постановою від 20.10.2018 року відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку у зв`язку з ненаданням витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку та відсутністю правовстановлюючих документів. За таких обставин позивачка вимушена звернутись до суду за захистом своїх майнових прав. Позивачка просить на підставі ст.ст. 1216, 1218, 1297 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визнати за нею право власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Сторони в судове засідання не прибули. Представницею позивачки подано клопотання про розгляд справи без її участі та участі позивачки, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідачка, належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи за місцем проживання зареєстрованим у встановленому чинним законодавством порядку, проте надіслана на її адресу кореспонденція суду повернулась з відміткою пошти "за закінченням встановленого строку зберігання". Відзиву на позовну заяву, заяв, клопотань від відповідачки до суду не надходило, тому на підставі ст.ст. 223, 280 ЦПК України, за письмової згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення. У зв`язку з цим справа відповідно до ст.ст. 211, 223 ЦПК України розглядається без участі сторін. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, судом встановлені наступні обставини і відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи слідує, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Більмацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 10.04.1995 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з права на спірну земельну частку (пай) площею 8,92 га, в умовних кадастрових гектарах із земель колективної власності КСП «Чапаївське», що розташована на території Мар`янівської сільської ради Більмацького району Запорізької області, про що свідчить лист відділу у Більмацькому районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 13.02.2019 №21/0/101-19. Позивачка [PERSON] є дочкою спадкодавця, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26.10.1987 року. Позивачка зверталась до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, розташовану на території Мар`янівської сільської ради Більмацького району Запорізької області, на яку мала право померла [PERSON] , однак через відсутність витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та правовстановлюючих документів на земельну ділянку, нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 30.12.2018 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до спадкової справи №225/2004 до майна померлої [INFO] [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звертались позивачка та відповідачка. Згідно заочного рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 25.01.2017 року за [PERSON] визнано право власності за законом на Ѕ спірної земельної частки (паю), розташованої на території Мар`янівської сільської ради Більмацького району Запорізької області, що належала померлій [PERSON] . Права на решту земельної ділянки залишились не успадковані. Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Пунктом 4.20. розділу 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5 встановлено, що видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього. З постанови Більмацької Державної нотаріальної контори Запорізької області від 20.10.2018 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, через відсутність витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та правовстановлюючих документів на земельну ділянку. За повідомленням Відділу у Більмацькому районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 13.02.2019 №21/0/101-19, [PERSON] мала право на земельну ділянку частку (пай) із земель колективної власності КСП «Чапаївське» Марянівської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області на підставі сертифікату серії б.н., за №545 у книзі реєстрації сертифікації на право на земельну частку (пай). Розмір земельної частки (паю) - 8,92 в умовних кадастрових гектарах. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням їхнього цільового призначення. Як зазначив Пленум Верховного Суду України у п. 11 постанови від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР (1540-06). У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року (2768-14) сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно правової позиції викладеної у п. 3.1. листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Суд приходить до висновку, що відповідно до цивільного законодавства позивачка має право в прядку спадкування за законом отримати у спадщину право на земельную частку (пай), яке мала її мати, однак позбавлена цього права, оскільки спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку. Право спадкодавця на земельну частку (пай) сторонами не оспорюється, а тому на думку суду, спадкові права позивача підлягають захисту в судовому порядку. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, такими, що відповідають переліченим нормам закону, доведеними вищевказаними належними та допустимими доказами. Суд, виходячи із встановлених обставин справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved