Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

16.06.2014 року Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" звернулося до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором № 490053943 від 20.12.2007 року станом на 13.04.2014 року в сумі 4224828 грн. 26 коп. та сплаченого судового збору в сумі 3654 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 20.12.2007 року між ЗАТ "Альфа - Банк", правонаступником якого є ПАТ "Альфа-Банк", та [PERSON] укладено кредитний договір № 490053943, згідно умов якого відповідач отримав кредит на придбання транспортного засобу в розмірі 45841,58 доларів США строком до 20.12.2014 року зі сплатою 10,7 % річних за користування кредитом. 20.12.2007 року між ЗАТ "Альфа - Банк" та [PERSON] було укладено договір поруки № 4490053943-П, згідно умов якого поручитель несе повну відповідальність у разі порушення боржником своїх зобов'язань. Порушуючи взяте на себе зобов'язання, [PERSON] належним чином не виконував умови кредитного договору, тому виникла заборгованість, яка станом на 13.04.2014 року складає 4224828 грн. 26 коп., з яких: 42155,76 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає - 529860 грн. 93 коп. - заборгованість за кредитом, 31262,93 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 392947 грн. 61 коп. - заборгованість за відсотками, 262708,84 доларів США (за останні 12 місяців звернення до суду), що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 3302019 грн. 72 коп. - пеня. На підставі викладеного просить суд стягнути дану заборгованість за кредитним договором з поручителя [PERSON] та сплачений судовий збір в розмірі 3654 грн. 21.10.2014 від [PERSON] на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява до ПАТ "Альфа-Банк" про захист прав споживача та визнання зобов'язання, що виникло з договору поруки №490053943-П припиненим, припинення правовідносин договору поруки. Ухвалою суду від 06 листопада 2014 року зустрічний позов прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом. [PERSON] свої вимоги мотивує тим, що 20.12.2007 року між ЗАТ "Альфа - Банк" та [PERSON] було укладено договір поруки № 4490053943-П, згідно умов якого поручитель несе солідарно і повному обсязі відповідальність у разі порушення боржником своїх зобов'язань. Вона була впевнена, що [PERSON] буде належним чином виконувати зобов'язання перед банком. В 2009 році у [PERSON] почалися проблеми з виконанням зобов'язання перед банком. Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України банк зобов'язаний був звернутися з вимогами протягом 6 місяців з моменту виникнення заборгованості за кредитним договором до позичальника [PERSON], але він цього не зробив. Просила визнати договір поруки припиненим з моменту виникнення у ПАТ "Альфа-Банк" права вимоги. Представник позивача за первісним позовом, в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, повне підтримання позовних вимог, а також надіслав на адресу суду пояснення до позовної заяви, в якому вказав на те, що починаючи з 01.09.2008 року банком було збільшено розмір відсотків за користування кредитними коштами з 10,7% річних до 17% річних, про що було направлено [PERSON] та [PERSON] відповідне повідомлення. Крім того, відповідно до п.2.1 договору поруки, поручитель поручається за виконання боржником наступних обов'язків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. Тому немає ніяких підстав вважати договір поруки припиненим. Відповідач за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вважаючи їх незаконними, безпідставними та необґрунтованими, просила суд в задоволенні первісного позову відмовити. Свої позовні вимоги підтримала, та просила суд їх задовольнити, визнавши договір поруки припиненим з моменту виникнення у ПАТ "Альфа-Банк" права вимоги. Представник відповідача за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та суду пояснив, що дійсно 20.12.2007 року між ЗАТ "Альфа - Банк" та [PERSON] було укладено договір поруки № 4490053943-П, згідно умов якого поручитель несе солідарну і повну відповідальність у разі порушення боржником своїх зобов'язань. В 2009 році у [PERSON] почалися проблеми з виконанням зобов'язання перед банком. Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України банк зобов'язаний був звернутися з вимогами протягом 6 місяців з моменту виникнення заборгованості за кредитним договором у позичальника [PERSON], але він цього не зробив. Крім того, 1 вересня 2008 року банком змінена процентна ставка з 10,7 % річних на 17 % за користування кредитом без згоди поручителя, а у разі збільшення обсягу відповідальності боржника за основним договором, передбачена договором порука діє тільки у випадку, якщо поручитель надасть свою згоду на таке збільшення. Тому просить суд в задоволенні первісного позову відмовити, а позовні вимоги [PERSON] задовольнити, визнавши договір поруки припиненим з моменту виникнення у ПАТ "Альфа-Банк" права вимоги. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON] в судове засідання не з'явився, з невідомої суду причини, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення відповідача за первісним позовом та її представника, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає, що первісний позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 20.12.2007 між ЗАТ "Альфа-Банк", правонаступником якого є ПАТ "Альфа-Банк", та [PERSON] укладено кредитний договір № 490053943, на підставі якого останній отримав кредит у розмірі 45841,58 доларів США строком до 20.12.2014 року зі сплатою 10,7 % річних за користування кредитом (а.с.6-12). Згідно з п. 3 вказаного кредитного договору, [PERSON] зобов'язується в порядку та на умовах, визначених договором повертати кредит, виплачувати банку проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені договором платежі. Однак [PERSON] належним чином не виконував умови кредитного договору, тому в нього перед банком виникла заборгованість, яка станом на 13.04.2014 року складає 4224828 грн. 26 коп., з яких: 42155,76 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає - 529860 грн. 93 коп. - заборгованість за кредитом, 31262,93 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 392947 грн. 61 коп. - заборгованість за відсотками, 262708,84 доларів США (за останні 12 місяців звернення до суду), що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 3302019 грн. 72 коп. - пеня. За змістом ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 Цивільного Кодексу України наслідками порушення відповідачем зобов`язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Таким чином, [PERSON] порушив вимоги ст.ст. 526, 527 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. У забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором 20.12.2007 року між [PERSON] та ЗАТ "Альфа-Банк" було укладено договір поруки № 4490053943-П, згідно умов якого поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник (а.с.13). Як вбачається з п.2.1 договору поруки поручитель поручається за виконання боржником наступних обов'язків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. З матеріалів справи вбачається те, що позичальник [PERSON] дійсно порушив умови кредитного договору в частині вчасного повернення кредиту, а також сплати відсотків за користування ним, про що попереджався банком. Аналогічні вимоги про усунення порушень зобов'язання банк, у передбаченому законом порядку, направляв поручителю, однак останній не відреагував (а.с.21). Посилання відповідача за первісним позовом та його представника на те, що з 1 вересня 2008 року банком змінена процентна ставка з 10,7 % річних на 17 % за користування кредитом без згоди поручителя, суд вважає необґрунтованими, оскільки вони були спростовані в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 553 Цивільного Кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання Боржником свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язань боржником. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 554 Цивільного Кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено Договором поруки. Тому вказана заборгованість підлягає стягненню з [PERSON] Згідно ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Істотними обставинами в розумінні ч.3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Судом встановлено, що розмір заборгованості за кредитом та за відсотками складає 922808 грн. 54 коп., а розмір неустойки 3302019 грн. 72 коп. Такі обставини можуть бути підставою для зменшення розміру неустойки і суд вважає за необхідне зменшити розмір нарахованої пені до 250000 грн. Щодо зустрічного позову [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" про захист прав споживача та визнання зобов'язання, що виникло з договору поруки №490053943-П припиненим, припинення правовідносин договору поруки, суд вважає, що він задоволенню не підлягає, за наступних підстав. Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений момент пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладання договору поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором, строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів, має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Із п.2.3 кредитного договору № 490053943 від 20.12.2007 року, укладеного між ЗАТ "Альфа - Банк" та [PERSON], вбачається, що день настання строку виконання основного зобов'язання - 20.12.2014 року, тому посилання [PERSON] та її представника, на те, що ПАТ "Альфа-Банк" пропустив строк пред'явлення вимоги до [PERSON], як до поручителя є безпідставними та такими, що не відповідають нормам чинного законодавства. Тому суд вважає за необхідне у задоволенні зустрічного позову [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" про захист прав споживача та визнання зобов'язання, що виникло з договору поруки №490053943-П припиненим, припинення правовідносин договору поруки, відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до суми задоволених позовних вимог, тобто - 1014 грн. 35 коп.

Outcome: partial