Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

ПАТ "ІМЕКСБАНК" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором з тих підстав, що 27.12.2013 року між ПАТ "ІМЕКСБАНК" та [PERSON] було укладено договір № 2916241/N-8 про надання кредиту, згідно якого банк відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER], надав Держателю платіжну картку VISA, шляхом відкриття ліміту Овердрафту у сумі 7000,0 грн. У відповідності до Договору, позичальник зобов'язаний своєчасно погашати Овердрафт, зі сплатою 12% річних від суми заборгованості та з встановленням дати остаточного повернення Овердрафту до 26.12.2015 року. Також 27.12.2013 року між банком та відповідачем було укладено договір № 999-00109649 банківського рахунку, умовами якого визначено порядок відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватись з використанням спеціальних платіжних засобів та тільки в рамках кредитного продукту. Крім цього, 08.01.2014 року між ПАТ "ІМЕКСБАНК" та [PERSON] також було укладено договір № 999-00113319/1 про надання кредиту, згідно якого банк надав відповідачу Овердрафт за допомогою платіжної картки VISA, шляхом відкриття карткового рахунку № 999-00113319 з встановленим лімітом Овердрафту сумою 5000,0 грн., зі сплатою 12% річних від суми заборгованості та з встановленням дати остаточного повернення Овердрафту до 07.01.2016 року. Також 08.01.2014 року між ПАТ "ІМЕКСБАНК" та [PERSON] було укладено договір № 999-00113319 про відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватись з використанням спеціальних платіжних засобів з видачею платіжної картки VISA для фізичної особи. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання, порушує умови кредитних договорів і має прострочену заборгованість за договором кредиту № 2916241/N-8, яка станом на 05.09.2014 року становить 11189,83 грн., та за договором кредиту № 999-00113319/1, яка станом на 09.09.2014 року становить 6533,15 грн. А тому, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитними договорами у сумі 11189,83 грн. та 6533,15 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача Мусієнко М.Б. не з`явилася, але подала до суду письмову заяву, в якій підтримує позов та просить справу розглянути без її участі. Не заперечила щодо заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, але подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає в повному обсязі та просить справу розглянути без його участі. Дослідивши та оцінивши дані, що містяться в письмових доказах по справі, суд вважає, що позов слід задовольнити, з таких підстав. Судом встановлено, що 27.12.2013 року між ПАТ «ІМЕКСБАНК» та [PERSON] було укладено договір № 2916241/N-8 про надання кредиту (а.с. 51-55), відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит для власних потреб для сплати коштів понад кредитовий залишок коштів на рахунку (Овердрафт) шляхом встановлення на поточний рахунок позичальника ліміту Овердрафту, за допомогою платіжної картки «VISA», з максимальною сумою заборгованості 7000,0 грн. та зі сплатою 12% річних від суми заборгованості (п.п. 1.1, 1.2 договору № 2916241/N-8 про надання кредиту). Відповідно до п. 1.3 даного договору остаточною датою повернення вказаного Овердрафту є 26.12.2015 року. Також 27.12.2013 року між сторонами було укладено договір № 999-00109649 банківського рахунку (в рамках кредитного продукту банку), відповідно до умов якого банк відкрив [PERSON], в рамках наданого кредиту, поточний рахунок № 26258000106331980, операції за яким можуть здійснюватись з використанням платіжних засобів та тільки в рамках кредитного продукту, а також оформив та надав відповідачу не персоніфіковану платіжну картку та пін-код до неї (а.с. 48-50). Крім цього, 08.01.2014 року між ПАТ «ІМЕКСБАНК» та [PERSON] було укладено договір № 999-00113319/1 про надання кредиту (а.с. 72-75), відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит для власних потреб за допомогою платіжної картки «VISA» у готівковій чи безготівковій формі шляхом сплати з карткового рахунку коштів понад кредитовий залишок коштів на рахунку (Овердрафт) в межах встановленого строку та ліміту Овердрафту, з максимальною сумою заборгованості 5000,0 грн. та зі сплатою 12% річних від суми заборгованості (п.п. 1.1, 1.2 договору № 999-00113319/1 про надання кредиту). Відповідно до п. 1.3 даного договору остаточною датою повернення Овердрафту є 07.01.2016 року. Також 08.01.2014 року між сторонами було укладено договір № 999-00113319 про відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватись з використанням спеціальних платіжних засобів з видачею платіжної картки VISA для фізичної особи, відповідно до умов якого банк відкрив [PERSON], в рамках наданого кредиту, поточний рахунок [NUMBER], операції за яким можуть здійснюватись з використанням платіжних засобів та тільки в рамках кредитного продукту, а також оформив та надав відповідачу платіжну картку та пін-код до неї (а.с. 68-69). Згідно п.2.2 договору 2916241/N-8 про надання кредиту та договору № 999-00113319/1 про надання кредиту моментом (днем) надання кредиту на умовах овердрафту вважається момент (день) встановлення банком ліміту овердрафту. З карткового рахунку позичальник зобов'язаний отримати кошти самостійно у день надання кредиту окремими частинами або в повній сумі за допомогою платіжної картки. Банк (позивач) свої зобов'язання за даними кредитними договорами щодо видачі кредитів виконав в повному обсязі, що підтверджується банківськими виписками по договору № 2916241/N-8 за період з 27.12.2013 року по 05.09.2014 року (а.с. 58-64) та по контракту № 999-00113319 за період з 08.01.2014 року по 09.09.2014 року (а.с. 65). Згідно п. 3.3.5 договору 2916241/N-8 про надання кредиту та договору № 999-00113319/1 про надання кредиту, позичальник зобов'язаний повернути в повному обсязі овердрафт з нарахованими процентами за фактичний час його використання, штрафними санкціями у терміни, визначені договором. Договором № 999-00109649 банківського рахунку (в рамках кредитного продукту банку) від 27.12.2013 року (п. 1.3), договором № 999-00113319 про відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватись з використанням спеціальних платіжних засобів з видачею платіжної картки VISA для фізичної особи від 08.01.2014 року (п. 1.3), а також додатками №1 до договорів про надання кредиту позичальник зобов'язаний сплачувати щомісячно комісію за розрахункове обслуговування поточного рахунку. Додатками №1 до договорів про надання кредиту визначено загальні суми щомісячного платежу по вищезазначеним зобов'язанням (а.с. 54-55, 75). Пунктом 4.8. зазначених договорів про надання кредиту передбачено, що у випадку невиконання позичальником зобов'язань, визначених п.3.3. договору протягом більше тридцяти днів, банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав. При цьому термін повернення кредиту вважається таким, що настав, а кредит підлягає поверненню з моменту отримання позичальником відповідної письмової вимоги банку. Повернення кредиту здійснюється позичальником протягом 30-ти календарних днів з дати одержання повідомлення. У відповідності з даними вимогами, [PERSON] (Відповідач) було надіслано листи-претензії щодо повернення заборгованості за кредитами за № 267, 268 від 21.07.2014 року (а.с. 67, 47). Однак, боржником (відповідачем по справі) заборгованість по кредитним договорам не була погашена у вказані у повідомленнях строки. Ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п.4.9 договору № 2916241/N-8 про надання кредиту встановлена відповідальність відповідача за повне або часткове прострочення повернення кредиту (овердрафту) та/або сплати процентів за користування ним та/або інших платежів за договором у вигляді обов'язку сплатити банку штраф у розмірі 200 грн. за перший прострочений платіж та 500 грн. за кожний наступний прострочений поспіль платіж. А відповідно до п. 4.9. договору № 999-00113319/1 про надання кредиту у разі порушення позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених п.п. 3.3.3, 3.3.4, 3.3.6, 3.3.8 цього договору, він сплачує на користь банку штраф в розмірі 1000,0 грн., а у разі порушення інших не грошових зобов'язань за цим договором останній відшкодовує банку збитки в повному обсязі та сплачує штраф 1000,0 грн. Нарахування вищевказаної неустойки здійснюється протягом 5-ти років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано позичальником. В порушення умов договорів про надання кредиту відповідач неналежно виконував взяті на себе зобов'язання та допустив заборгованість за кредитними договорами, а саме: - станом на 05.09.2014 року заборгованість [PERSON] за договором № 2916241/N-8 про надання кредиту становить 11189,83 грн. та складається з: 6693,47 грн. - заборгованість за кредитом; 551,80 грн. - заборгованість по сплаті відсотків; 1044,56 грн. - комісія за розрахункове обслуговування поточного рахунку, 2900,0 - штрафні санкції, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 56, 57). - станом на 09.09.2014 року заборгованість [PERSON] за договором № 999-00113319/1 про надання кредиту становить 6533,15 грн. та складається з: 5000,0 грн. - заборгованість за кредитом; 528,92 грн. - заборгованість по сплаті відсотків; 983,20 грн. - комісія за розрахункове-касове обслуговування карткового рахунку, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 70, 71). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вище вказаними кредитними договорами, відповідачем по справі суду не представлено. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитовець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Стаття 625 ЦК України зазначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. За змістом ч. 2 ст.1054 та ч. 2 ст.1050 ЦК України наслідком порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Згідно із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, оцінюючи в сукупності докази по справі, суд прийшов до переконання, що позивачем правомірно нарахована заборгованість за умовами договору № 2916241/N-8 про надання кредиту від 27.12.2013 року, яка станом на 05.09.2014 року становить 11189,83 грн., та за умовами договору № 999-00113319/1 про надання кредиту, яка станом на 09.09.2014 року становить 6533,15 грн., а тому позовні вимоги про стягнення цієї заборгованості з відповідача [PERSON] підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати за подання до суду позовної заяви. На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 610, 611, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved