Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

Позивач ПАТ "Укрсиббанк" звернувся до суду з даним позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON], в якому просить с тягнути з них в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором в сумі 41872,16 гривень доларів США,що за курсом НБУ станом на 08.12.2014 року становить 645480,24 гривні та судові витрати. В обгрунтування позову зазначив,що 15 червня 2 з [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк" заборгованість за кредитним договором №11169073000 від 007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "Укрсибанк" та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11169073000. За умовами даного договору [PERSON] отримав 89500 доларів США зі сплатою 13% річних при умові повернення не пізніше 15.06.2018 року згідно з графіком погашення. З метою забезпечення належного виконання зобов'язання позичальником між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 11169073000 від 15.06.2007 року. Оскільки позичальник належним чином зобов'язання не виконує. то станом на 08.12.2014 року утворилася заборгованість у вказаній сумі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав вимоги викладені в позові. Відповідач [PERSON] в засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином , про що свідчать розписки про отримання судових повісток,а також копія телефонограми, причину неявки суду не повідомив. А тому суд визнає причину його неявки неповажною і вважає за можливе розглядати справу без його участі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Представник відповідачки [PERSON] позовних вимог не визнав, просить відмовити в їх задоволенні за безпідставністю та визнати договір поруки припиненим. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що 15 червня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "Укрсиббанк", яке у подальшому перенйменовано на ПАТ "Укрсиббанк" та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11169073000 ,відповідно до якого Банк надав [PERSON] кредит в сумі 89500 доларів США строком до 15.06.2018 року з щомісячною сплатою 13% річних. Відповідно до вказаного договору [PERSON] зобов'язувався відповідно до графіку гасити кредит та сплачувати відсотки. Договором встановлено фінансову відповідальність позичальника при виникненні заборгованості за її прострочення. Також 15 червня 2007 року між АКІБ "Укрсиббанк" та [PERSON] укладено договір поруки № [NUMBER], згідно з яким [PERSON] поручилася перед банком за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. Оскільки позичальник [PERSON] належним чином не виконує зобов'язання за кредитним договором, станом на 08.12.2014 року має заборгованість в сумі 41872,16 доларів США, що за курсом НБУ станом на 08.12.2014 року становить 645480,24 гривні, яка підтверджується розрахунками позивача. Правильність проведення позивачем розрахунку заборгованості відповідачами не оскаржується , не спростована. Відповідно до вимог ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За змістом ст.ст.6,627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору. У відповідності до вимог ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах,встановлених договором , а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі і шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника видав вказану в договорі суму кредиту. Однак, відповідач [PERSON]В . вказаних в договорі коштів не сплачує, внаслідок чого створилася заборгованість в сумі 41872,16 доларів США, з яких: - 36614,89 доларів США,що за курсом НБУ станом на 08.12.2014 року становить 564436,80 гривень - заборгованість за кредитом; -5257,27 доларів США, що за курсом НБУ станом на 08.12.2014 року становить 81043,44 гривні - заборгованість по процентам. Сума заборгованості [PERSON] по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит станом на 08.12.2014 року становить 16587,53 гривні 53 копійки ,з яких: -10244,23 гривні - пеня за прострочення сплати кредиту; -6343,30 гривень - пеня за прострочення сплати процентів. За умовами договору поруки [PERSON] зобов'язалася відповідати у повному обсязі за виконання [PERSON] усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору. Відповідальність є солідарною. Відповідно до ст.533 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. За правилами ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі,що і боржник,включаючи сплату основного боргу,процентів,неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до ч.1ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У пункті 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів,які виникають із кредитних правовідносин" судам роз'яснено,що припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору,яким визначено обсяг зобов'язань боржника,забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте , якщо в договорі поруки передбачено,зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо, без додаткового повідомлення поручителя та укладання окремої угоди,то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої ст.559 ЦК України порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя,внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання поруки такою,що припинена. У пункті 2.1 договору поруки банк і поручитель домовилися, що кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником,внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Однак, між банком та позичальником [PERSON] не укладались будь-які додаткові угоди, які б змінювали умови основного зобов'язання без згоди поручителя,які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього. ( Правові позиції Верховного Суду України в постанові №6-73цс12 від 20 лютого 2013 року). Згідно правової позиції Верховного Суду України в постанові № 6 -933цс15 від 09.09.2015 року) порука припиняється ,якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Так, за договором поруки від 15 червня 2007 року не визначено строк , після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника за кредитним договором . У зв'язку з порушенням [PERSON] виконання зобов'язання за кредитним договором банк відповідно до ч.2ст.1050 ЦК та умов кредитного договору використав своє право достроково вимагати стягнення з позичальника та поручителя заборгованості за кредитним договором,надіславши 24 жовтня 2014 року письмову вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту й пов'язаних із ним платежів. Отже, пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом,сплату відсотків за користування кредитом та пені,кредитор відповідно до ч.2ст.1050 ЦК змінив строк виконання основного зобов'язання й був зобов'язаний пред'явити до поручителя протягом шести місяців, від дати порушення позичальником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту. Таким чином, якщо кредитор змінює на підставі ч.2ст.1050 ЦК строк виконання основного зобов'язання, то передбачений ч.4ст.559 ЦК шестимісячний строк обчислюється від цієї дати. Оскільки з позовом до суду кредитор звернувся 25 грудня 2014 року, а письмова вимога про повне дострокове повернення заборгованості за кредитним договором була направлена [PERSON] 24 жовтня 2014 року (а.с.45), то суд приходить до висновку,що вимога про стягнення заборгованості з поручителя підлягає до задоволення. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідачів судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved