Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

17 серпня 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк (далі ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулося до суду із зазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що 23 січня 2008 року між указаним банком та відповідачем укладено договір про надання банківських послуг (далі кредитний договір), який складався із заяви [PERSON], Умов і правил надання банківських послуг та Тарифів банку. За умовами цього договору ПАТ КБ "ПриватБанк" надало [PERSON] на платіжну картку грошові кошти у вигляді кредитного ліміту, сума якого визначена у розмірі 1300 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з невиконанням [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором станом на 30 червня 2015 року виникла заборгованість у сумі 13\~709,36 грн., з яких: 4306 грн 15 коп. заборгованість за кредитом; 7048грн 25 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом; 1464 грн. 04 коп. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до умов договору :250 грн штраф (фіксована частина); 640 грн 92 коп. штраф (процентна складова). Посилаючись на те, що відповідач й далі продовжував ухилятися від виконання зобов'язань за кредитним договором від 23 січня 2008 року, позивач просив стягнути з [PERSON] на його користь зазначену\~заборгованість у сумі 13\~709,36 грн. Представник позивача ПАТ Комерційний Банк Приватбанк [PERSON], діюча за довіреністю № 3086-К-О від 24 липня 2015 року (а.с. 58-59), яка належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи телефонограмою (а.с. 86), в засідання суду не зявивлася, надала заяву про розгляд справи без її участі в судовому засіданні (а.с.88). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, причину виниклої заборгованості пояснив складними сімейними обставинами. Зазначив, що розмір заборгованості не відповідає дійсності, оскільки позивачем не враховані всі проведені ним платежі; надати докази в підтвердження заперечень не має можливості, тому що квитанції не збереглися. Зазначив, що після втрати кредитної картки з 2009 року нової картки не отримував та проводив частково погашення простроченої заборгованості через термінал самообслуговування. Просить застосувати строк позовної давності, про що надав заяву (а.с. 46). Представник відповідача адвокат [PERSON], що діє на підставі договору про надання правових послуг (а.с 44) підтримав позицію відповідача, просив застосувати строк позовної давності. Суд, вислухавши відповідача та його представника. дослідивши матеріали цивільної справи, зясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм кредитні правовідносини, які регулюються статями 526, 527, 629, 1054, 1055 Цивільного Кодексу України. Судом встановлено, що 23 січня 2011 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено кредитний договір без номеру, який складався із заяви останнього (а.с. 12) та Умов і правил надання банківських послуг та Тарифів банку. (а.с. 13-18) За цим договором ПАТ КБ "ПриватБанк" надало відповідачу на платіжну картку грошові кошти у вигляді кредитного ліміту, сума якого визначена в 1300 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Протягом дії кредитного договору розмір кредитного ліміту неодноразово змінювався (а.с. 60). Згідно пункту 2 розділу І Умов і правил надання банківських послуг кредитним лімітом (кредитом, кредитною лінією) є розмір грошових коштів, наданих банком клієнту на строк, визначений у договорі, на умовах платності та зворотності (повернення) (а.с. 13). Відповідно до п. 9.12 розділу І Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той же термін (а.с 17). Відповідно до пункту 3.1.1 розділу ІІ Умов і правил надання банківських послуг строк дії картки вказано з її лицьового боку (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця (а.с 17 об.) За змістом пункту 5.3 розділу ІІ Умов та правил надання банківських послуг строки і порядок погашення кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) за платіжними картками з установленим мінімальним обов'язковим платежем визначено в Пам'ятці клієнта, яка є невід'ємною частиною договору. Пунктом 5.4. розділу ІІ Умов та правил надання банківських послуг строк погашення Кредиту в повному обсязі не пізніше останнього дня місяця , вказаного на платіжній карті (в полі MONTH) передбачено по платіжним картам без встановленого мінімального обовязкового платежу (а.с 18) Відповідно до п. 8.6 розділу І Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5% від суми позову. Таким чином, підписуючи заяву клієнта від 23 січня 2008 року, [PERSON] був ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг. Вся інформація, яку банк має повідомити позичальнику міститься у змісті кредитного договору є вичерпною. Підписавши договір відповідач погодився з умовами надання кредиту. Згідно довідки-розрахунку загальна сума заборгованості станом на на 30 червня 2015 року складає13\~709,36 грн., з яких: 4306 грн 15 коп. заборгованість за кредитом; 7048грн 25 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом; 1464 грн. 04 коп. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до умов договору :250 грн штраф (фіксована частина); 640 грн 92 коп. штраф (процентна складова). Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 527 ЦК України\~передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до частини 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Суд вважає, що позивачем доведений факт укладання кредитного договору між позивачем та відповідачем та факт не виконання відповідачем в повному обсязі своїх зобов'язаннь за договором, в результаті чого утворилась заборгованість в зазначеному вище розмірі яку відповідач в добровільному порядку не сплачує. Суд також вважає вірним розрахунок заборгованості, що утворилась на час звернення позивача в суд з позовом за захистом порушених прав, і не приймає до уваги доводи відповідача про сплату кредиту в більшому розмірі ніж зазначено в розрахунку, оскільки [PERSON] не надав будь яких належних і допустимих доказів в підтвердження свої заперечень. Вирішуючи питання щодо застосування строку позовної давності суд виходить із такого. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та пята статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Аналізуючи умови кредитного договору сторін у цій справі та зміст зазначених правових норм, необхідно дійти висновку, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (стаття 261 ЦК України). Аналогічна правова позиція викладена в постановах Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України № 6-95цс14 від 17 вересня 2014 року та № 6-127цс14 22 жовтня 2014 року. Відповідно до умов Кредитного договору, укладеного між ПАТ КБ ПриватБанк і [PERSON] договір від 23 січня 2008 року діє протягом 12 місяців з моменту підписання (п. 9.12 розділу І Умов та правил надання банківських послуг). Строк дії платіжної карти вказаний з її лицьового боку (місяць і рік) - останній календарний день зазначеного місяця(пункт 3.1.1 розділу ІІ Умов і правил надання банківських послуг). Відповідно до ст.ст.11, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно інформації наданої позивачем, термін дії кредитної картки № 4149605358763381, відкритої 29.12.2007 року сплинув 31.12.2009 року; термін дії перевипущеної карти до 31.12.2011 року (а.с. 56). Разом з цим, позивачем на виконання ухвали суду від 05 жовтня 2015 року про витребування доказів, не надано: витягу з реєстру карт про встановлений строк дії кредитного договору (дії кредитної картки), кінцевий строк повного погашення кредиту; інформацію про те, чи був продовжений кредитний договір укладений з відповідачем з зазначенням дати встановлення нового терміну виконання основного зобов'язання у повному обсязі та строку дії продовженої картки; та чи надавав відповідач згоду на продовження строку дії кредитного договору; інформацію про те, з якого часу виникли підстави для нарахування штрафних санкцій та дати їх нарахування. Незважаючи на визнання судом явки представника позивача в судове засідання обовязкової для дачі поясненнь, останній відмовився від прибуття в судове засідання та надав заяви про розгляд справи без його участі в судовому засіданні на підставі доказів, що є в матеріалах справи (а.с. 56, 88). Згідно довідки про рух грошових коштів за кредитним договором, укладеним з [PERSON] (а.с. 61 84), вперше поточний щомісячний платіж не був внесений та виникла прострочена заборгованість 01.09.2008 року (а.с. 67). Останнє користування кредитною карткою, зняття готівки, зафіксоване 02.09.2008 року (а.с. 67). Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 03.10.2008 року розмір заборгованості за тілом кредиту складав 4306,15 грн, яка не змінювалась до часу звернення позивача з позовом до суду (а.с. 7-10). В подальшому відповідачем в період з 22.05.2010 року до 18.08.2012 року здійснювалися платежі, які були зараховані позивачем на погашення процентів. З 18.08.2012 року [PERSON] припинив сплату коштів на погашення кредиту. ПАТ КБ ПриватБанк звернулось до суду з позовною заявою про захист свого порушеного права 17 серпня 2015 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності, який слив 30.12.2012 року після закінчення кінцевий строку повного погашення кредиту - терміну дії кредитної картки визначеного датою 31.12.2009 року. З урахуванням положень пункту 9.12 розділу І, пунктів 5.3. і 5.4. розділу ІІ Умов та правил надання банківських послуг, та

Outcome: dismissed