Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець М.О. від 12.09.2017 року, зареєстрований в реєстрі за № 13401, про стягнення з позивача на користь ПАТ КБ "Приват Банк" грошових коштів в сумі 115377,34 грн. Посилається на те, що 12.09.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 13401 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "ПриватБанк" не сплаченої в строк заборгованості за кредитним договором № б/н від 10.02.2009 року в сумі 115377,34 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 8333,76 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 97974,70 грн., заборгованість з пені та комісії в розмірі 3098,53 грн., заборгованість по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн., заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 5470,35 грн., та витрати за вчинення виконавчого напису в сумі 1800,00 грн. Приватним виконавцем Семендяєвим О.С. 21.02.2018 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 55861456. Зазначає про те, що про відкрите виконавче провадження дізнався з поштового відправлення, отриманого особисто 27.02.2018 року. Вважає, що здійснений виконавчий напис від 12.09.2017 року, вчинено з порушенням вимог закону, та таким, що не підлягає виконанню у зв'язку з наступним. З виконавчого напису вбачається, що нотаріус при його вчиненні не зазначив на підставі яких документів (доказів) було його вчинено, посилаючись тільки на кредитний договір № б/н від 10.02.2009 року. При ознайомленні з матеріалам виконавчого провадження в останніх не було виявлено згаданого договору, чи засвідченої стягувачем виписки з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Натомість матеріали місять розрахунок заборгованості за договором №б/н від 10.02.2009 року, укладеним між ПАТ "ПриватБанк" та [PERSON], станом на 31.07.2017 року. Вказує на те, що розрахунок заборгованості не є первинним документом або випискою з рахунка боржника, що встановлює заборгованість. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Таким чином, наданий відповідачем нотаріусу розрахунок заборгованості та виписка з рахунку боржника не є тотожними документами, а такий документ як розрахунок заборгованості не передбачений Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а є лише відображенням односторонніх розрахунків стягувача та не може відображати правові підстави для стягнення відповідних сум. Вказує на те, що обставиною, що виключає безспірність заборгованості також є наявна різниця сум зазначених у виконавчому написі, розрахунку заборгованості та виписках, отриманих ним від відповідача. Так, виконавчий напис та розрахунок вказують на загальну заборгованість станом на 31.07.2017 р. в сумі 115377,34 грн., а виписки відображають заборгованість, станом на згадану дату, в сумі 109406,99 грн. Посилається на те, що таким чином, безспірність заборгованості не була підтверджена та нотаріус, при вчиненні оспорюваного виконавчого напису, належним чином не переконався у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив вимоги Закону України "Про нотаріат". Окрім цього, виконавчий напис вчинено поза межами трьох річного строку, передбаченого ст. 88 ЗУ "Про нотаріат". Право на звернення до суду за захистом та можливість примусового стягнення заборгованості шляхом вчинення виконавчого напису виникли та діяли протягом дії права на вимогу, тобто з 07.01.2014 року по 07.01.2017 року. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 30.05.2018 року відкрито провадження по справі. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 30.05.2018 року заяву про забезпечення позову повернуто позивачу. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 06.09.2018 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 10.01.2019 року справу призначено до судового розгляду. Представник позивача у вступному слові позовні вимоги підтримала, позов просила задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача ПАТ "Приват Банк" проти позову заперечував. В подальшому в судове засідання не з'явився, відповідно до отриманої судом заяви справу просив розглянути без участі представників відповідача, проти задоволення позову заперечують. Відзиву на позовну заяву судом отримано не було. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. в судове засідання не з'явився, відповідно до отриманої судом заяви, розгляд справи просив проводити без його участі. Відзив на позовну заяву судом отримано не було. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Семендяєв О.О. в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзив на позовну заяву судом не отримано. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, докази надані в обґрунтування вимог, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. В ході судового розгляду встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., 12.09.2017 року вчинено виконавчий напис, зареєстровано в реєстрі за № 13401, відповідно до якого стягнуто на користь ПАТ "ПриватБанк" з [PERSON] заборгованість не сплачену в строк за кредитним договором № б/н від 10.02.2009 року. Строк, за який провадиться стягнення - 3093 днів, а саме: з 10.02.2009 року по 31.07.2017 року. Сума, що підлягає стягненню, складає 115377,34 грн., з урахуванням: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 8333,76 грн.; заборгованість за відсотками у розмірі 97974,70 грн.; заборгованість з пені та комісії у розмірі 3098,53 грн.; заборгованість по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн.; заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 5470,35 грн. Витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 1800,00 грн. З копії супровідного листа від 21.02.2018 р. за № 269, копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 55861456 від 21.02.2018 року вбачається, що приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Семендяєвим О.С. відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису № 13401, виданого 12.09.2017 р., про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 117177,34 грн. З копії розрахунку заборгованості за договором № б/н від 10.02.2009 року між ПриватБанком та клієнтом [PERSON], на підставі якого було вчинено виконавчий напис, вбачається, що станом на 31.07.2017 року наявна заборгованість в загальному розмірі 115377,34 грн. Відповідно до копії виписки ПАТ КБ "ПриватБанк" № R5FIG624EN3QL5NT від 06.04.2018 року по картці/рахунку [NUMBER], [PERSON], і додатковим рахункам по договору за період 01.01.2008-06.04.2018 р. станом на 31.07.2017 року залишок заборгованості становить - 109406,99 грн. Відповідно до копії виписки по рахунку [NUMBER], [PERSON], за період з 18.04.2008 по 18.05.2018 р. станом на 31.07.2017 року залишок заборгованості становить - 109406,99 грн. Згідно ст. 87 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованостіпровадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Приписами ст. 88 Закону України "Про нотаріат" закріплено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Підпунктом 3.1. пункту 3 Глави 16 розділу ІІ "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 (далі - Порядок) встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно пп. 1.1. п. 1 Глави 16 розділу ІІ Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Підпунктами 3.2., 3.5. пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Згідно п. 2 «Переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку», затвердженого Постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 року встановлено, що до документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів віднесено: кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З копії виконавчого напису від 12.09.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 13401, вбачається, що нотаріус при його вчинені не зазначив на підставі яких документів (доказів), було вчинено виконавчий напис. Надані до суду копії виписки ПАТ КБ "ПриватБанк" № R5FIG624EN3QL5NT від 06.04.2018 року, копії виписки по рахунку [NUMBER], містять розбіжність з розрахунком заборгованості за кредитним договором № б/н від 10.02.2009 року, на підставі якого нотаріусом було вчинено виконавчий напис. Так, станом на 31.07.2017 року за позивачем наявна заборгованість відповідно до виконавчого напису та розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 10.02.2009 року в сумі 115377,34 грн., а відповідно до виписок ПАТ КБ "ПриватБанк" № R5FIG624EN3QL5NT від 06.04.2018 року, [NUMBER] - 109406,99 грн. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність, відповідно до ст. ЦК України, встановлена тривалістю у три роки. З копії виписки ПАТ КБ "ПриватБанк" № R5FIG624EN3QL5NT від 06.04.2018 року, та копії виписки по рахунку [NUMBER] вбачається, що востаннє грошові кошти позивачем були використані 06.01.2014 року шляхом зняття готівки в банкоматі, після чого позовна давніть не переривалась. Згідно ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Приписами ч. 4 ст. 267 ЦК України встановлено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ч. 1 ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Приписами ч. 4 ст. 263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до правової позиції сформульованої ВСУ в постанові від 05.07.2017 року у справі № 6-887цс17 зазначено, що з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису на підставі документів, які не передбачені законодавством для підтвердження безспірності заборгованості, наявність розбіжностей щодо розміру виниклої за позивачем заборгованості, а також вчинення виконавчого напису за заборгованістю з пропуском строку позовної давності. Відповідачем та третьою особою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. до суду не було надано доказів на спростування вказаних посилань позивача. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, беручи до уваги подання відповідачем заяви про визнання позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до квитанції № 89 від 16.05.2018 року позивачем при пред'явленні позову були понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved