Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним лист Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області № ДС- 31-11-0,21-5418/22-15 від 28.09.2015 року про відмову в поновленні договору оренди землі від 30.06.2005 року, зареєстрованого 13.09.2005 року за № 289, поновити на 10 років договір оренди землі від 30 червня 2005 року, укладений між Онуфріївською районною державною адміністрацією Кіровоградської області та ним, що зареєстрований в ОВ КРФ ДП ЦЗК 13.09.2005 року за № 289, щодо земельної ділянки державної власності, сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код КВЦПЗ 01.01) загальною площею 39.1922 га, у тому числі: 39.1922 га рілля (кадастровий номер 3524681900:02:000:9029), розташованої на території Зибківської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області (за межами населеного пункту), посилаючись на те, що умови зазначеного договору він виконував належним чином і 10 липня 2015 року через державного адміністратора сектору надання адміністративних послуг Онуфріївської РДА звернувся до відповідача з листом -повідомленням про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк, додавши до нього проект додаткової угоди до зазначеного вище договору та інші документи, зазначені державним адміністратором сектору надання адміністративних послуг Онуфріївської РДА в описі. Листом № ДС- 31-11-0,21-5418/22-15 від 28.09.2015 року відповідач відмовив в поновленні зазначеного вище договору оренди землі через те, що він (позивач) до листа - повідомлення про намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк не додав проект додаткової угоди до зазначеного вище договору. 15 жовтня 2015 року з метою уточнення відомостей щодо поновлення договору оренди направив повторне звернення до відповідчача про поновлення договору оренди землі, додавши до нього копію договору оренди землі, технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, проект додаткової угоди та інші документи. На це звернення відповідач листом від 17.02.2016 року повідомив йому, що він (відповідач) листом від 28.09.2015 року повідомив йому про відсутність підстав для задоволення його листа від 10.07.2015 року. Вважає, що зазначені вище дії відповідача є незаконними та такими, що грубо порушують йцого права, а тому він змушений звернутись до суду. Сторони до суду не прибули. Від представника [PERSON] надійшла заява про підтримання позову та рлозгляд справи за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] надіслала до суду заперечення, в якому зазначила, що позов не визнає через те, що Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області листом від 28.09.2015 року приняло рішення про заперечення в поновленні вище зазначеного договору через те, що до листа-повідомлення позивач додав не проект додаткової угоди, а проект договору. У запереченні предствник відповідача також зазначила, що просить розглядати справу за її відсутності. Суд, дослідивши наявні у справі докази, прийшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» фактично об"єднує два випадки пролонгації (поновлення) договору оренди. Так, у частинах першій п"ятій статті 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов"язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Виходячи з приписів статей 319, 626 ЦК України слід дійти висновку про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін. Таким чином, згідно з частинами першою п"ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» у разі поновлення договору оренди землі умови договору можуть бути змінені за згодою сторін з укладенням додаткової угоди. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, які передбачені статтею 15 цього Закону, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Відповідно до правової позиції, викладеної Варховним судом України у справі № 6-219 цс 14, для застосування частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити наступні юридичні факти: орендар належно виконує свої обов"язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення. Судом встановлено, що 30 червня 2005 року Онуфріївською районною державною адміністрацією Кіровоградської області та позивачем був підписаний договір оренди землі - земельної ділянки державної власності, сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код КВЦПЗ 01.01) загальною площею 39.1922 га, у тому числі: 39.1922 га рілля (кадастровий номер 3524681900:02:000:9029), розташованої на території Зибківської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області (за межами населеного пункту)строком на 10 років. Позивач належно виконував свої обов"язки за договором. а.с.18 ЗУ "Про оренду землі» передбачає, що договір оренди землі потребує обов"язкої державної реєстрації. Зазначений вище договір був зареєстрований в ОВ КРФ ДП ЦЗК 13.09.2005 року за № 289, тому він відповідно до ст. 640 ЦК України ( в редакції чинній на день підписання договору) є укладеним 13.09.2005 року і був чинним до 13.09.2015 року. Позивач 10 липня 2015 року, тобто в установлений ст. 33 ЗУ "Про оренду землі", звернувся до відповідача з листом -повідомленням про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк, додавши до нього проект додаткової угоди до зазначеного вище договору та інші документи, що підтверджується описом державного адміністратора сектору надання адміністративних послуг Онуфріївської РДА ( а. с. 9). Лист відповідача № ДС- 31-11-0,21-5418/22-15 від 28.09.2015 року про відмову в поновленні зазначеного вище договору оренди землі слід визнати недійсним не тільки тому, що він був направлений позивачу з грубим порушенням строку, встановленого ст. 33 ЗУ "Про оренду землі", а й тому, що відповідач не надав суду доказів про те, що позивач не долучив до листа - повідомлення про намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк проект додаткової угоди до зазначеного вище договору. З огляду на викладене, суд дійщов висновку, що позов є обгрунтованим і підлягває задоволенню. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Позивач при поданні позову відповідно до ст. 4 ЗУ Про судовий збір повинен бул сплатити судовий збір у сумі 1102 гривні 40 копійок, а сплатив 551 гривню 20 копійок. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов задоволено, то з відповідача необхідно стягнути: на користь позивача 551 гривню 20 копійок у рахунок відшкодування понесених судових витрат та на користь спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 551 гривні 20 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved