Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

До канцелярії Орджонікідзевського районного суду міста Харкова надійшов вказаний позов (ас.1-36). Позивач прохав: вилучити у фізичної особи - підприємця [PERSON] і передати їй, всі контрафактні примірники виробів стіл «РИО», щодо яких встановлено, що вони були виготовлені або розповсюджені з порушенням авторського права; вилучити у [PERSON], придбаний ним зразок столу «РИО» і передати їй. Стягнути з ФОП [PERSON] на її користь компенсацію в розмірі 500\~000.00 грн. 00 коп.; заборонити ФОП [PERSON] та [PERSON] використання промислового зразка «Стіл» за патентом України № 12829 без її дозволу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі Патенту України на промисловий зразок «Стіл» № 12829, виданого 18.07.2006 року Державним департаментом інтелектуальної власності відповідно Закону України «Про охорону прав на промислові зразки» позивачу належать авторські права на промисловий зразок «Стіл» № 12829. Вказаний Патент № 12829 містить зображення промислового зразка, який характеризується певними ознаками, що наведені в матеріалах заявки на промисловий зразок «Стіл» за № э 2009 00867 від 18.07.2006 року. В основу промислового зразка покладено декілька основних елементів, які є суттєвими ознаками промислового зразка та декілька додаткових деталей: стільниця, яка має квадратну форму при вигляді зверху та має додаткову деталь - зварний каркас, який виконано з металевої труби квадратного перерізу 20x20. Стільниця має робочу площину, яка може бути виконана із дерев'яних рей перерізом 18x96 або іншого сучасного матеріалу із ряду пластикових або полімерних матеріалів; зварне підстілля, на якому закріплена стільниця, з чотирма фігурними металевими ніжками, які мають С-образну форму півкола кожна, поєднані між собою у середині шляхом зварювання попарно; металеві деталі та деревяні реї можуть мати захисно-декоративне покриття; У квітні 2015 року на відкритому майданчику ресторану «Сімейний очаг», розташованому по вул. Гв. Широнінців, 6 в м. Харкові, позивач побачила стіл, що в повному обсязі відтворював промисловий зразок «Стіл», авторські права на який належить позивачу. Поцікавившись у адміністратора ресторану щодо належності вказаного столу, Позивачу стало відомо, що вказаний стіл «РИО» було придбано [PERSON], який мешкає [ADDRESS], як зразок для випробування і, на цей час, ним укладено договір на придбання ще 49 столів «РИО» для використання на літньому майданчику ресторану «Сімейний очаг». Особою, яка здійснила продаж столу «РИО» і уклала договір на подальшу поставку, 49 одиниць столів «РИО» є фізична особа - підприємець [PERSON], який зареєстрований за адресою: 61107, м. Харків, вул. Молодогвардійська, 8-А. Позивач свої авторські права на підставі Патенту України на промисловий зразок «Стіл» № 12829 фізичній особі - підприємцю [PERSON] не передавала. З метою захисту своїх авторських прав та встановлення відповідності столу «РИО» промисловому зразку, авторські права належать позивачу на підставі Патенту України на промисловий зразок «Стіл» № 12829, позивач звернулась до [PERSON], патентного повіреного, для отримання відгуку спеціаліста щодо незаконного використання фізичною особою - підприємцем [PERSON], промислового зразка «Стіл» за Патентом України № 12829. Відповідно відгуку спеціаліста від 13 травня 2015 року щодо незаконного використання фізичною особою - підприємцем [PERSON], промислового зразка «Стіл» за Патентом України № 12829, наданого [PERSON], патентним повіреним, реєстр. № 26: «...при проведенні порівняльного аналізу обєкту «Стіл», що продає фізична особа - підприємець [PERSON] із промисловим зразком «Стіл» за Патентом України № 12829, встановлено, що стіл, що продає ФО-П [PERSON] містить усі без винятку суттєві ознаки, якими характеризується промисловий зразок «Стіл» за Патентом України № 12829...». «Пункт 5. Висновок щодо факту використання фізичною особою - підприємцем [PERSON], який мешкає: 61107, м. Харків, вул. Молодогвардійська, 8-А, промислового зразка за патентом України № 12829. Враховуючи, що обєкт «Стіл», який входить до комплектів меблів «РИО», що продає фізична особа - підприємець [PERSON], виготовлено з використанням усіх суттєвих ознак промислового зразку «Стіл» за патентом України № 12829, то відповідно до ст. 20 п. 2 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки» можна зробити висновок, що фізична особа - підприємець [PERSON], використовує промисловий зразок за патентом України на промисловий зразок № 12829, власником якого є [PERSON]. Тому, позивач вимушений звернутися за захистом до суду. Позивач, у судове засідання не зявилась. Її представник надав пояснення, аналогічні викладеним у позові. Додатково пояснив, що 18.07.2006 року Державним департаментом інтелектуальної власності позивачу було видано Патент України на промисловий зразок «Стіл» № 12829, відповідно до якого, позивачу належать авторські права на промисловий зразок «Стіл» № 12829. Вказаний Патент № 12829 містить зображення промислового зразка, який характеризується певними ознаками, що наведені в матеріалах заявки на промисловий зразок «Стіл» за № 2009 00867 від 18.07.2006 року. Зазначив, що в основу промислового зразка покладено декілька основних елементів, які є суттєвими ознаками промислового зразка та декілька додаткових деталей: стільниця, яка має квадратну форму при вигляді зверху та має додаткову деталь - зварний каркас, який виконано з металевої труби квадратного перерізу 20x20. Стільниця має робочу площину, яка може бути виконана із дерев'яних рей перерізом 18x96 або іншого сучасного матеріалу із ряду пластикових або полімерних матеріалів; зварне підстілля, на якому закріплена стільниця, з чотирма фігурними металевими ніжками, які мають С-образну форму півкола кожна, поєднані між собою у середині шляхом зварювання попарно; металеві деталі та деревяні реї можуть мати захисно-декоративне покриття. Позивач вважає доведеним факт використання відповідачем об'єкту права інтелектуальної власності без достатніх правових підстав, що і стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідачів збитків за порушення інтелектуальної власності. Відповідач ФОП [PERSON] у судове засідання не зявився. Його представник надала заперечення. Пояснила, що позовна заява містить ряд суперечливих тверджень. Позивачем вказується про те, що вона побачила стіл на відкритому майданчику ресторану «Сімейний очаг», який у повному обсязі відтворював промисловий зразок «Стіл», авторські права на який належить позивачу - [PERSON] Проте, позивач не має відповідної освіти якої б було б достатньо для того, щоб після першого огляду визначити, що стіл, відповідає всій сукупності суттєвих ознак, до того ж, позивач має інвалідність на зір, про, що свідчать додатки до позовної заяви. Вказала, що в матеріалах справи, не міститися жодного доказу, того, що ФОП [PERSON] продав [PERSON] стіл який побачила Позивач. Підтвердила, що дійсно між ФОП [PERSON] та [PERSON] був укладений договір на поставку 49 штук столів. Договір був укладений 24 березня 2015 року, тією ж датою підписано Акт погодження еталону-зразку. Стіл-зразок, який був погоджений сторонами Договору, як еталон-зразок, був наданий [PERSON] а інформація, при яких обставинах був отриманий вказаний зразок не відома. Наголосила, що хоча вказаний договір на поставку зазначених столів і був укладений, проте - не був виконаний. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав, через канцелярію суду, письмовий відгук на позовну заяву. Зазначив, що (далі за текстом оригіналу) <….> По сути спора могу пояснить, что моя жена [PERSON] является собственником ? ресторана «Семейный очаг», расположенный в г. Харькове по ул. ГВ. Широнинцев 6. Недвижимость приобреталась в браке. Весной 2015 года мы с совладелицей решили расширить количество посадочных мест за счет установки столиков на летней площадке ресторана, для чего решили приобрести 50 комплектов столов и стульев со столами. Пересмотрев много вариантов, мы выбрали стол у ФЛП Ярмак, который устраивал по внешнему виду и по качеству материала, кроме того, был дешевле, чем аналогичный по всем параметрам, в том числе, и по внешнему виду, столы продаваемые ООО «Тандем+». Мною был приобретен у ФЛП [PERSON] один комплект и после месячной эксплуатации, в ходе которой мы проверили качество мебели, был заключён договор на поставку еще 49 комплектов столов «Рио» со стульями. Спустя неделю, после заключения договора, в ресторан приехала истец [PERSON] с мужем, с целью заказать банкетный зал так как, позже я узнал, они в декабре 2014 года праздновали коллективом фирмы Новый 2015 год. [PERSON] увидели стол «Рио» и поинтересовались когда мы приобрели их стол. Я пояснил, что стол куплен у другого производителя. [PERSON] были возмущены, пояснили, что этот стол у них запатентован….<…>, також Відповідач наголосив, що при укладені договору з ФОП [PERSON], він не знав, що столи запатентовані іншою стороною. Судом установлено: 18.07.2006 року Державним департаментом інтелектуальної власності [PERSON] отримала Патент України на промисловий зразок «Стіл» № 12829 (а.с.15). Патент № 12829 містить зображення промислового зразка, який характеризується певними ознаками, що наведені в матеріалах заявки на промисловий зразок «Стіл» за № э 2009 00867 від 18.07.2006 року. В основу промислового зразка покладено декілька основних елементів, які є суттєвими ознаками промислового зразка та декілька додаткових деталей: стільниця, яка має квадратну форму при вигляді зверху та має додаткову деталь - зварний каркас, який виконано з металевої труби квадратного перерізу 20x20. Стільниця має робочу площину, яка може бути виконана із дерев'яних рей перерізом 18x96 або іншого сучасного матеріалу із ряду пластикових або полімерних матеріалів; зварне підстілля, на якому закріплена стільниця, з чотирма фігурними металевими ніжками, які мають С-образну форму півкола кожна, поєднані між собою у середині шляхом зварювання попарно; металеві деталі та деревяні реї можуть мати захисно-декоративне покриття (а.с.16-20). У відповідності до п. 1 ч. 1\~ст. 214 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються. Статтями 1 та 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб інтересів держави. Згідно ст.ст. 15,16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Згідно зі ст. 418 ЦК України право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об'єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об'єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом. До обєктів права інтелектуальної власності, визначених ст. 420 ЦК України, належать, у тому числі, винаходи, корисні моделі, промислові зразки. Відповідно до ст. 462 ЦК України набуття права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок засвідчується патентом. Обсяг правової охорони визначається формулою винаходу, корисної моделі, сукупністю суттєвих ознак промислового зразка. Умови та порядок видачі патенту встановлюється законом. З матеріалів справи вбачається, що Державним Департаментом інтелектуальної власності видано патент на промисловий зразок №12829 (стіл), власником якого є ФОП [PERSON] (позивач), зареєстрованого в Державному департаменті інтелектуальної власності 15.09.2006 р. Отже, на підставі патенту №12829 позивач є суб'єктом права інтелектуальної власності на промисловий зразок - (стіл), зареєстрованого в Державному реєстрі патентів України 15.09.2006 року. Відповідно до абз. 3 ст. 1 Закону України "Про охорону прав на промислові зразки" промисловий зразок - результат творчої діяльності людини у галузі художнього конструювання. Відповідно до положень ч. 2 ст. 5 Закону України "Про охорону прав на промислові зразки", ст. ст. 155, 156 Господарського кодексу України, ст. 459 Цивільного кодексу України, форма, малюнок чи розфарбування або їх поєднання, які визначають зовнішній вигляд промислового виробу (столи) і призначені для задоволення естетичних та ергономічних потреб, належать до об'єктів права інтелектуальної власності, використання яких можливе виключно при наявності реєстрації такого права шляхом видачі патентів на промисловий зразок та на підставі відповідного дозволу власника таких патентів. Згідно з частинами першою та другою статті 462 ЦК України набуття права інтелектуальної власності на промисловий зразок засвідчується патентом; обсяг правової охорони визначається сукупністю суттєвих ознак промислового зразка. Пунктом 2 статті 20 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки» встановлено, що виріб визнається виготовленим із застосуванням запатентованого промислового зразка, якщо при цьому використані всі суттєві ознаки промислового зразка. Відповідно до статті 26 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки» будь-яке посягання на права власника патенту, передбачені статтею 20 цього Закону, вважається порушенням прав власника патенту, що тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством України; на вимогу власника патенту таке порушення повинно бути припинено, а порушник зобов'язаний відшкодувати власнику патенту заподіяні збитки. За приписами статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. Для настання цивільно-правової відповідальності відповідача, за завдання матеріальної шкоди позивачеві, суду необхідно встановити наявність усієї сукупності ознак складу цивільного правопорушення (протиправність діяння; факт заподіяння шкоди; причинний звязок між протиправним діянням і шкодою; вина заподіювача шкоди), тоді як відсутність хоча б однієї із зазначених ознак виключає настання відповідальності. Відповідно до ст. 1166 ЦК України для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний зв?язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; г) вина. Перераховані підстави визнаються загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до п. 2 ст. 20 Закону України "Про охорону прав на промислові зразки" та п. 2 ст. 28 Закону України Про охорону прав на винаходи та корисні моделі використанням промислового зразка (винаходу) визнається виготовлення виробу із застосуванням запатентованого промислового зразка (винаходу), застосування такого виробу (продукту), пропонування для продажу, в тому числі через Інтернет, продаж, імпорт (ввезення) та інше введення його в цивільний оборот або зберігання такого виробу в зазначених цілях. Виріб визнається виготовленим із застосуванням запатентованого промислового зразка, якщо при цьому використані всі суттєві ознаки промислового зразка. Позивач у своєму позові стверджує, що протиправна поведінка відповідача полягає у виробництві останнім продукції (деревяних меблів - стіл) з метою її наступної реалізації - на виконання умов відповідного договору купівлі-продажу укладеного між ФОП [PERSON] та [PERSON], із застосуванням об'єкту права інтелектуальної власності (промислового зразка), який належить позивачеві, без відповідного дозволу власника таких прав. Згідно з ч. 6 ст. 5 Закону України "Про охорону прав на промисловий зразок" обсяг правової охорони, що надається промисловому зразку, визначається сукупністю суттєвих ознак такого зразка, представлених на зображенні (зображеннях) виробу, внесеному до Державного реєстру патентів України на промислові зразки (далі - Реєстр) і засвідчується патентом з наведеного у ньому копією внесеного до Реєстру зображення виробу; тлумачення ознак промислового зразка повинно здійснюватися в межах його опису. Суд дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог, з'ясувавши фактичні обставини справи, - приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згаданий опис промислового зразка є документом, що складається заявником та не публікується. Правилами розгляду заявки на промисловий зразок не передбачено при проведенні експертизи заявки обов'язкового приведення переліку суттєвих ознак, зазначених заявником у такому описі, у відповідність із зображенням виробу, яке міститься в матеріалах заявки. Отже, сам лише опис промислового зразка не може вважатися джерелом визначення суттєвих ознак такого зразка та обсягу правової охорони промислового зразка, на який видано патент. З огляду на це, суд критично оцінює відгук спеціаліста [PERSON] від 13 травня 2015 року у даній справі, оскільки вважає, що ані відгук, ані решта матеріалів справи не містять належних доказів на підтвердження того факту, що предметом дослідження був зовнішній вигляд саме столів відповідача, поставка яких стала підставою для звернення ФОП [PERSON] до суду з даним позовом. Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про те, що позивач не надав суду належних доказів на підтвердження того, що предметом поставки меблів деревяних столів був виріб із застосуванням промислового зразка позивача, а, відтак позивач не довів суду наявності протиправної поведінки з боку відповідачів. Як було зазначено вище, для настання цивільно-правової відповідальності відповідача за завдання матеріальної шкоди суд має встановити наявність усієї сукупності ознак складу цивільного правопорушення (протиправність діяння; факт заподіяння шкоди; причинний звязок між протиправним діянням і шкодою; вина заподіювача шкоди), тоді як відсутність хоча б однієї із зазначених ознак виключає настання відповідальності. Зважаючи на недоведеність позивачем факту наявності протиправної поведінки (протиправного діяння) з боку відповідача, суд вважає, що в даному випадку в діях відповідача відсутній склад цивільного правопорушення, що виключає можливість притягнення відповідача до цивільно-правової відповідальності. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed