Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. від 09 вересня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №3438, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості в розмірі 74813,78грн., а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Свій позов мотивує тим, що через додаток monobank йому стало відомо про арешт його коштів згідно постанови про арешт коштів боржника від 31.05.2021. З даної постанови вбачається, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М. знаходиться виконавче провадження №65603759 від 31.05.2021 з примусового виконання виконавчого напису №3438 від 09.09.2020 приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В., про стягнення з [PERSON] , як боржника, на користь стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості за кредитом у сумі 32169,55 грн., заборгованості за відсотками у сумі 5087,34грн., заборгованості за штрафними санкціями у сумі 37256,89грн., плати за вчинення виконавчого напису у сумі 300,00грн., всього заборгованості у сумі 74813,78грн., а з урахуванням основної винагороди виконавця та витрат виконавчого провадження 82560,65грн.. Позивач стверджує, що у нього відсутні будь-які зобов`язання перед вище зазначеним ТОВ, а тому виконавчий напис нотаріуса вчинений з порушенням норм матеріального права і має бути визнаним таким, що не підлягає виконанню. Разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про витребування у ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходько Ю.М. та приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. належним чином засвідчені копії всіх документів нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису від 09.09.2020, зареєстрованого в реєстрі за №3438, про стягнення з боржника [PERSON] на користь стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 20.09.2021 дане клопотання було задоволено, проте витребувані у ньому документи на адресу суду так і не надійшли. Позивач в судове засідання не з`явився, проте попередньо подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» в судове засідання не з`явивсяз невідомих для суду причин, хоча про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення Укрпошти про вручення рекомендованого поштового відправлення, а також не подав відзиву на позовну заяву і не повідомив про поважні причини неявки в судове засідання. Третя особа - приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про поважність причини своєї неявки. У зв`язку з цим суд на підставі ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М. знаходиться виконавче провадження №65603759 від 31.05.2021 з примусового виконання виконавчого напису №3438 від 09.09.2020 приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тараса Володимировича, про стягнення з боржника [PERSON] на користь стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компаніця «Еліт Фінанс» заборгованості за період з 02.07.2020 по 01.09.2020, яка складається з суми заборгованості за кредитом - 32169,55 грн., заборгованості за відсотками у сумі 5087,34грн., заборгованості за штрафними санкціями у сумі 37256,89грн., плати за вчинення виконавчого напису у сумі 300,00грн., всього заборгованості у сумі 74813,78грн., а з урахуванням основної винагороди виконавця та витрат виконавчого провадження 82560,65грн.. З матеріалів справи вбачається, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М. від 31.05.2021 накладено арешт на грошові кошти [PERSON] (12-13). Про існування боргу перед ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», видачу виконавчого напису нотаріуса та відкриття виконавчого провадження, позивачу нічого не було відомо. Як вбачається з копії постанови про арешт коштів боржника, виконавчий напис №3438 від 09.09.2020 вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарасом Володимировичем, про стягнення заборгованості з позивача за кредитним договором №300474038413001 від 06.09.2012 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Астра Банк» (правонаступник Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»), правонаступником усіх прав та обов`язків якого є відповідач ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» згідно договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 02.07.2020 року №2273/К. При цьому будь-яких вимог позивачу про існування заборгованості, необхідність її сплати та підстав її виникнення перед відповідачем, від відповідача не надходило, як і не надходило жодних документів, які б підтверджували право виникнення у відповідача права вимоги до позивача, якщо такі відповідачем були правомірно набуті. На витребування у приватного нотаріуса та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» матеріалів нотаріальної справи, на підставі яких було вчинено оспорюваний виконавчий напис та кредитного договору №300474038413001 від 06.09.2012 з відповідним розрахунком заборгованості суду не надано. Також не надано спірний виконавчий напис №3438 від 09.09.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В.. Частиною першою статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України "Про нотаріат" нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Процедуру вчинення виконавчого напису врегулювано у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок № 296/5). Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява (підпункт 2.1пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5), а нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, передбачені Переліком № 1172, та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (стаття 88 Закону України «Про нотаріат», підпункти 3.1, 3.2 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. Підпунктом 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5 передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку № 1172, а якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус має право витребувати їх у стягувача, а якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в цьому Переліку, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи (підпункт 2.2 пункту 2 та підпункт 3.6 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком № 1172, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. У відповідності до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 20.09.2021 було витребувано від ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходько Ю.М. та приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. належним чином засвідчені копії всіх документів нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису від 09.09.2020, зареєстрованого в реєстрі за №3438, про стягнення з боржника [PERSON] на користь стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості, проте вимоги ухвали суду не були виконані. При цьому, відповідачем - ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» не надано жодного доказу, щоб підтверджував наявність всіх необхідних документів при вчинені виконавчого напису та не надано витребуваний ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 20.09.2021оригінал кредитного договору №300474038413001 від 06.09.2012 з додатками до нього, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Астра Банк» (правонаступник Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»), правонаступником усіх прав та обов`язків якого є відповідач ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», на якому за зверненням товариства вчинено виконавчий напис приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тараса Володимировича від 09 вересня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №3438 та відповідний розрахунок заборгованості за вище зазначеним кредитним договором, на підставі яких можливо встановити строк кредитування, графік сплати кредиту, черговість платежів, строки сплати чергових платежів, порядок нарахування відповідачем заборгованості. Відповідач умисно не надає кредитний договір, розрахунок заборгованості, зокрема і в період зазначений у виконавчому написі (02 липня 2020 року по 01 вересня 2020 року), з метою уникнення настання для нього наведених вище негативних наслідків. При цьому позивач позбавлений можливості надати суду кредитний договір, банківські документи на підтвердження сплати кредиту, з причин їх відсутності (незбереження) зі збігом істотного строку з моменту закінчення строку дії кредитного договору. У постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 міститься правовий висновок про те, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком № 1172. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У цій постанові також зазначено, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Таким чином, з наданих документів не можливо встановити чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Звертаючись з позовною заявою позивач зазначав, що жодних боргових зобов`язань за кредитними договорами він немає. Натомість, відповідач не скористався своїм правом на спростування даних тверджень позивача та не надав суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження існування безспірної заборгованості, її розміру та розрахунку такого розміру, що відповідно спростовує існування безспірної заборгованості та підтверджує порушення нотаріусом наведених вимог норм матеріального права при вчиненні виконавчого напису. Також, як вбачається з виконавчого напису нотаріуса, заборгованість нібито стягується за період з 02 липня 2020 року по 01 вересня 2020 року, що це за період і чим дана заборгованість підтверджується ні відповідач, ні нотаріус не надали суду жодних доказів, що знову ж таки підтверджує відсутність безспірності. Так, відповідно до ч.1 cт.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 2 ст. 13 ЦПК України передбачено, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.ст. 10, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Ч.7 ст. 81 ЦПК України передбачає, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Положеннями ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Отже, зважаючи на те, що розмір заборгованості належним чином не підтверджується, так як і наявність всіх необхідних документів для вчинення виконавчого напису, суд приходить до висновку, що виконавчий напис вчинений 09 вересня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В.(реєстровий номер 3438) про стягнення з боржника [PERSON] на користь стягувана ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості в розмірі 74813,78 грн. варто визнати таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, то відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір в сумі 908,00 грн слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved