Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

У лютому 2016 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «УкргазБанк», звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 29.07.2008 року між ВАТ АБ "Укргазбанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк", відповідно до Статуту АБ "Укргазбанк", та [PERSON] укладено кредитний договір № 436 (надалі - Кредитний договір), за яким остання отримала кредит в сумі 173 290,00 грн. зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом 18,5 % річних та 19,5 % річних на залишок простроченої заборгованості за кредитом, починаючи з дня виникнення прострочення терміном з 29.07. 2008 року по 28.07.2015 року для придбання автомобіля Honda Accord 4D, 2008 року випуску (п.п. 1.1., 1.5, 3.10 Кредитного договору). Згідно п. 3.3.1. Кредитного договору [PERSON] зобов`язалася здійснювати повернення кредиту, сплату процентів за його використання та всіх комісійних платежів у передбачені Кредитним договором строки. За приписом п.3.3.3. Кредитного договору [PERSON] здійснює повернення суми кредиту щомісячно - з 1-го по 10-е число кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту, в розмірі не менше 1/84 від суми отриманого кредиту, що становить 2 063,00 грн., а останній платіж сплатити в сумі 2 061,00 грн. не пізніше 28 липня 2015 року. Якщо останній день строку сплати чергового платежу по кредиту здійснюється напередодні. Відповідно до п. 3.3.4. Кредитного договору [PERSON] зобов`язалася щомісячно, один раз на місяць, не пізніше 10-го числа наступного за місяцем користування кредитом та в день закінчення строку, на який надано кредит у відповідності з п. 1.1 та/або п.1.6. цього договору, а також в день дострокового погашення заборгованості по кредиту, в тому числі у зв`язку із порушенням виконання умов цього договору, або в день дострокового розірвання цього договору, з врахуванням п. 1.4. цього договору, сплачувати комісію за обслуговування кредиту згідно п.1.3 цього договору та проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки зазначеної у п. 1.1 Кредитного договору. Згідно п. 5.3 Кредитного договору , за порушення строків повернення кредиту та /або сплати процентів за користування кредитом, відповідач зобов`язується сплатити банку пеню в розмірі 0,1 % річних від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, але в межах строку позовної давності. Сплата неустойки (штрафу, пені) за цим договором не звільняє позичальника від відшкодування збитків, завданих Банку в повному обсязі. Крім того, згідно п. 2.1. Кредитного договору, згідно договору застави № 436 під 29.07.2008 року. укладеного одночасно з цим Договором між Банком та [PERSON] в забезпечення виконання зобов`язань за дійсним договором Банком приймається в заставу автомобіль, який значений в п. 1.5. цього договору (зокрема автомобіль марки HONDA ACCORD, 2008 року випуску, об`єм двигуна 1997 куб.см. кузов № [NUMBER] , колі білий, реєстраційний номер [NUMBER] , надалі - Предмет іпотеки). У відповідності до п. 3.3.12. Кредитного договору - одночасно з укладенням цього договору надати до Банку укладені виключно у акредитованих у Банку страхових компаніях договори страхування: автомобіля, вказаного в п. 1.5. договору, за пакетом повне КАСКО»: цивільної відповідальності власника автомобіля; власного життя Позичальника, а також надати Банку докази сплати страхових платежів, що підтверджують дію, зазначених договорів страхування на строк не менше ніж на рік. Пунктами 3.3.14, 3.3.17 Кредитного договору Позичальник зобов`язаний не пізніше ніж за 3 робочі дні до граничного строку спати чергових страхових платежів визначеного договором страхування, сплачувати такі чергові страхові платежі та не пізніше ніж за 1 робочий день до граничного строку сплати чергових страхових платежів, визначеного договором страхування, надавати до Банку докази таких сплат. Неухильно дотримуватись взятих на себе зобов`язань як заставодавець, згідно п. 3.3. договору застави та інших зобов`язань, що випливають з договору застави та забезпечувати безперервну дійсність положень засвідчених, як заставодавець, у п. 2.4. договору застави. Згідно п. 3.3.4. Договору застави № 436 (транспортного засобу) від 29.07.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Херсонської області Стадник І.В. за № 3051 (надалі - Договір застави) - на період дії дійсного договору застрахувати заставлене майно на його повну вартість за власний рахунок від всіх ризиків по даному виду страхування та виконувати всі умови кредитного договору при здійсненні страхування. Приписами пункту 4.2. Договору застави встановлено, що за невиконання чи неналежне виконання п.п. 3.3.1.-3.3.8. даного договору Заставодавець сплачує на користь заставодержателя штраф у розмiрi 5 % від заставної вартості предмета застави, згідно п. 2.3. дійсного договору. Згідно положень п. 2.3. Договору застави предмет застави оцінено Сторонами в 192 545.00 грн. (заставна вартість). Страхування предмету застави було здійснено відповідачем лише в 2011 році , що підтверджується договором добровільного страхування № 28-2201-11-1066 УГБ від 31.10.2011 року (строк страхування 1 рік по 31.10.2012 року) та платіжним дорученням № 27219999 від 31.10.2011 року (на суму 4 887,50 грн.). Факт виконання позивачем своїх зобов`язань за кредитним договором та перерахування [PERSON] кредитних коштів у сумі 173 290,00 грн. підтверджується платіжним дорученням № 1 від 30.07.2008 року. Відповідач умови кредитного договору виконував не належним чином, у зв`язку з чим рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 29.11.2011 року по цивiльнiй справі № 2-3443/11 з [PERSON] стягнуто на користь Позивача заборгованість за кредитним договором, яка станом на 03.11.2011 року становить 98 203,59 грн., та складається з суми кредиту, що підлягає достроковому стягненню 92 833,00 грн.. простроченої заборгованості по кредиту 3 253.78 грн., суми заборгованості по відсоткам 1 999.59 грн., суми пенi по простроченим відсоткам 7.85 грн., суми пенi по простроченій заборгованості по кредиту 109.37 грн. Станом на 24.09.2015 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 181 021,13 грн., з якої: 51 790,28 грн. - заборгованість по процентах прострочена, 32 932,58 грн. - пеня за прострочення погашення кредиту, 40 588,39 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами, 9 627,25 грн. - штраф за невиконання п. 3.3.4 Договору застави, 20 875,17 грн. - сума індексу інфляції простроченої заборгованості по кредиту, 24 782,95 грн. - сума індексу інфляції простроченої заборгованості по нарахованим процентам, 181,73 грн. - 3% річних (згідно ст. 625 ЦК України) за неправомірне користування чужими грошовими коштами (заборгованість по кредиту), 242,78 грн. - 3% річних (згідно ст. 625 ЦК України) за неправомірне користування чужими грошовими коштами (заборгованість по несплаченим процентам). Враховуючи викладене, положення ст.ст. 509,526,530, 549-552, 610, 612, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, з урахуванням уточнених в ході розгляду справи позовних вимог, просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №436 від 29.07.2008 року у розмірі 178 182,99 грн. з якої: 54 577,21 грн. - заборгованість по процентах прострочена, 34 235,89 грн. - пеня за прострочення погашення кредиту, 46 418,92 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами, 9 627,25 грн. - штраф за невиконання п. 3.3.4 Договору застави, 28 407,76 грн. - сума індексу інфляції простроченої заборгованості по кредиту, 24 782,95 грн. - сума індексу інфляції простроченої заборгованості по нарахованим процентам, 4 915,96 грн. - 3% річних (згідно ст. 625 ЦК України) за неправомірне користування чужими грошовими коштами (заборгованість по кредиту) та судові витрати. Крім того, просив повернути банку, надмірно сплачений судовий збір у розмірі 160 ,40 грн. Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому остання позовні вимоги не визнала просила відмовити в задоволенні позову. Зазначила, що її заборгованість перед АП «Укргазбанк» погашена в повному обсязі, що підтверджується заявою АП «Укргазбанк» у ВП № 49885664 до ВДВС Дніпровського РУЮ у м.Херсоні від 20.03.2016 року про погашення заборгованості у повному обсязі. Крім того просила суд застосувати до вимог банку строк позовної давності. Від представника позивача надійшов відзив на позовну заяву в якому останній вказав, що заява від 20.03.2016 року, на яку посилається відповідач свідчить про виконання [PERSON] рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 29.11.2011 року у справі № 2-3443/11, а не про повне виконання зобов`язань за кредитним договором № 436 від 29.07.2008 року. Щодо строків позовної давності зазначив, що вони були перервані у зв`язку зі сплатою відповідачем 18.09.2015 року грошових коштів у розмірі 8 000,00 грн., а також здійснено платіж на суму 31 323,59 грн., вже після звернення АП «Укргазбанк» до суду з вказаним позовом. Крім того, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін за цим договором та не позбавляє банк права на отримання належних йому процентів за користування кредитом до повного погашення заборгованості. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена у встановленому законом порядку. Третя особа в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку. Надав заяву в якій просив суд відмовити в задоволенні позову. Враховуючи подану представником позивача заяву, належне повідомлення учасників справи, про дату, час та місце судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином,відповідно до умов договору та вимог ЦК України,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог ,що звичайно ставляться. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Згідно з вимогами ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк…зобов`язується надати грошові кошти/кредит/ позичальникові в розмірі та на умовах,встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 29.07.2008 року між ВАТ АБ "Укргазбанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк", відповідно до Статуту АБ "Укргазбанк", та [PERSON] укладено кредитний договір № 436 (надалі - Кредитний договір), за яким остання отримала кредит в сумі 173 290,00 грн. зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом 18,5 % річних та 19,5 % річних на залишок простроченої заборгованості за кредитом, починаючи з дня виникнення прострочення терміном з 29.07. 2008 року по 28.07.2015 року для придбання автомобіля Honda Accord 4D, 2008 року випуску (п.п. 1.1., 1.5, 3.10 Кредитного договору). Згідно п. 3.3.1. Кредитного договору [PERSON] зобов`язалася здійснювати повернення кредиту, сплату процентів за його використання та всіх комісійних платежів у передбачені Кредитним договором строки. За приписом п.3.3.3. Кредитного договору [PERSON] здійснює повернення суми кредиту щомісячно - з 1-го по 10-е число кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту, в розмірі не менше 1/84 від суми отриманого кредиту, що становить 2 063,00 грн., а останній платіж сплатити в сумі 2 061,00 грн. не пізніше 28 липня 2015 року. Якщо останній день строку сплати чергового платежу по кредиту здійснюється напередодні. Відповідно до п. 3.3.4. Кредитного договору [PERSON] зобов`язалася щомісячно, один раз на місяць, не пізніше 10-го числа наступного за місяцем користування кредитом та в день закінчення строку, на який надано кредит у відповідності з п. 1.1 та/або п.1.6. цього договору, а також в день дострокового погашення заборгованості по кредиту, в тому числі у зв`язку із порушенням виконання умов цього договору, або в день дострокового розірвання цього договору, з врахуванням п. 1.4. цього договору, сплачувати комісію за обслуговування кредиту згідно п.1.3 цього договору та проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки зазначеної у п. 1.1 Кредитного договору. Згідно п. 5.3 Кредитного договору , за порушення строків повернення кредиту та /або сплати процентів за користування кредитом, відповідач зобов`язується сплатити банку пеню в розмірі 0,1 % річних від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, але в межах строку позовної давності. Сплата неустойки (штрафу, пені) за цим договором не звільняє позичальника від відшкодування збитків, завданих Банку в повному обсязі. В якості забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено договір застави № 436 від 29.07.2008р., предметом застави виступив автомобіль HONDA ACCORD, 2008 року випуску, об`єм двигуна 1997 куб.см. кузов № [NUMBER] , колі білий, реєстраційний номер [NUMBER] . В зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] умов кредитного договору 25.07.2011 році ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулось до суду з позовом про дострокове стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 29.11.2011 року позов ПАТ АБ «Укргазбанк» до [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором договір № 436 від 29.07.2008р. яка станом на 03.11.2011 року становить 98203,59грн, яка складається з : суми кредиту, що підлягає достроковому стягненню - 92833,00грн., простроченої заборгованості по кредиту 3253,78грн., суми заборгованості по відсоткам 1999,59 грн., суми пені по простроченим відсоткам 7,85грн., суми пені по простроченій заборгованості по кредиту 109,37грн. Вирішено питання про судові витрати. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановленому договором. Відповідно до ст.ст. 611, 615 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором. Таким чином встановлено судом,не заперечується сторонами 29.07.2008 року позивач і відповідач уклали кредитний договоір на певних умовах, які передбачені договором/а.с.11-13./ Банк передав [PERSON] кредит на суму 173 290,00 гривень,на умовах погашення заборгованості. [PERSON] використала кредит на купівлю автомобіля,в зв`язку з чим уклала з банком договір застови та зобов`язувалася, зокрема, застрахувати предмет застави, інакше повинна була сплачувати штраф у розмірі 5% від заставної вартості предмета застави, згідно п. 2.3 Договору,однак допустила несвоєчасне погашення заборгованості та не виконала умов страхування автомобіля і ці обставини не оспорюються сторонами,отже не підлягають доведенню. За таких обставин позивач 25.07.2011 року звернувся до суду з позовом про стягнення кредитної заборгованості та штрафних санкцій на підставі вимог ст. 1050 ч.2 ЦК, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами/ з розстроченням/, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів,належних йому відповідно до ст.1048 ЦКУ. За рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 29.11.2011 року позов позичальника задоволено повністю. З кредитора стягнуто на його користь 98 203,59 грн. заборгованості. З матеріалів ВП № 49885664 вбачається, що виконавче провадження завершено за листом позичальника від 31.03.2016 року на підставі п.8 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду, що підтверджується постановою державного виконавця від 13.04.2016 року. Таким чином, суд приходить до висновку,що банк використав вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту,що залишилася несплаченою, а також сплати процентів,належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України, штрафу та пені за порушення умов договору, звернувшись у липні 2011 року до суду із позовом про примусове стягнення цих коштів у судовому порядку із боржника [PERSON] . Отже кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору,періодичності платежів,порядку сплати процентів за користування кредитом, з чим погодився і суд. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, нарахування інфляційних та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів. Зволікання відповідача з виконанням судового рішення, що набрало законної сили, призвело до девальвації (знецінення) грошових коштів, стягнутих судовим рішенням, та інших втрат, а отже, позивач вправі вимагати від відповідача сплати трьох процентів річних та інфляційних нарахувань нарахованих на несплачений борг. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (стаття 267 ЦК). За змістом статті 253 ЦК України, якою визначені загальні правила визначення початку перебігу строку, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Як унормовано приписами частини 5 статті 261 ЦК України за зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц). До вимоги про стягнення процентів, передбачених статтею 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність (стаття 257 цього кодексу). Разом з тим, невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Аналогічні за змістом висновки сформульовано у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/16945/14, від 27.04.2018 у справі № 908/1394/17, від 21.11.2018 у справі № 642/493/17-ц. З розрахунку вбачається, що позивачем нараховано 3% річних в сумі 4 915,96 грн. за період з 11.03.2013 року по 10.03.2016 р. з урахуванням, сум які вносились відповідачем в рахунок погашення боргу та 28 407,76 грн. інфляційних за період з 11.03.2013 року по 10.03.2016 р. Позивач звернуся в суд з даним позовом до суду 17.02.2016 року, тобто в межах строку позовної давності в частині вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд визначає в межах ,встановлених цим кодексом,порядок здійснення провадження у справах відповідно до принципу пропорційності,враховуючи: завдання цивільного судочинства,забезпечення розумного балансу між приватними та публічними інтересами,особливості предмету спору,ціну позову,складність справи,значення розгляду справи для сторін,розмір судових витрат,пов`язаних із відповідними процесуальними діями. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права, який є фундаментом, на якому він базується. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права,зокрема й у питаннях захисту права власності. Враховуючи правові позиції Верховного Суду України ,викладені в постанові від 13.12.2018 року справа 913/11/18 та від 31 жовтня 2018 року справа №202/4494/16ц з аналогічних спорів, вирішуючи спір,що є предметом розгляду, слід врахувати принцип пропорційності для забезпечення розумного балансу інтересів позивача і відповідача. З огляду на наведене, враховуючи межі позовних вимог та строк позовної давності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення 3% річних з 11.03.2013 року по 10.03.2016 р. в розмірі 4 915,96 грн. та інфляційних за період з 11.03.2013 року по 10.03.2016 р. в сумі 28 407,76 грн. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог у сумі 529,80 грн. На підставі ст.ст.526, 549, 610, 611, 612, 615, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial