Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору в розмірі 167931,08 грн., посилаючись на те, що відповідачем порушено умови договору в частині повернення грошових коштів, що є предметом позовних вимог. Крім того позивач просить стягнути з відповідача витрати, пов'язані з розглядом справи в розмірі 1679,31 грн. В судове засідання представник позивача не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача . Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав частково. Суд, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази приходить до наступного. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в статті 11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Під кредитними правовідносинами розуміють такі, що виникають з приводу надання (передачі, використання) грошових коштів на умовах повернення. Закон України "Про оподаткування прибутку підприємств" (у редакції Закону України від 22 травня 1997 р.) дає загальне визначення поняття кредиту. За згаданим Законом це кошти та матеріальні цінності, які надаються резидентами або нерезидентами у користування юридичним або фізичним особам на визначений строк та під процент. Кредит розподіляється на фінансовий кредит, товарний кредит та кредит під цінні папери, що засвідчують відносини позики. Більш повне визначення міститься в Положенні про кредитування, затвердженому постановою Правління Національного банку України від 28 вересня 1995 р. № 246. Цим актом кредит визначається як позичковий капітал банку у грошовій формі, що передається у тимчасове користування на умовах забезпеченості повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Кредитна операція - це договір щодо надання кредиту, який супроводжується записами за банківськими рахунками, з відповідним відображенням у балансах кредитора та позичальника. Принцип забезпеченості кредиту передбачає наявність у банку права для захисту своїх інтересів, недопущення збитків від неповернення боргу через неплатоспроможність позичальника. Принципи повернення, строковості та платності означають, що кредит має бути повернений позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк із відповідною платою за його користування. Цільовий характер використання передбачає вкладення позичкових коштів із конкретною метою, визначеною кредитним договором. Сторонами кредитного договору є кредитодавець - банк або інша кредитна організація, яка надає кошти, а також позичальник - особа, якій надаються кошти. Предметом договору кредитування є сума грошових коштів (речей, визначених родовими ознаками), яка передається позичальникові на умовах повернення та сплати процентів. Кредитний договір укладається в письмовій формі, недодержання якої призводить до недійсності договору. Він є оплатним, консенсуальним, двостороннім. Кредитний договір є різновидом договору позички, тому до правовідносин, що виникають на його основі, застосовуються ті ж правила, що діють для договорів позички. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 27 грудня 2007 року між відповідачем та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" було укладено Договір кредиту № 42.07-07/699, відповідно до якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 188628,00 грн., зі сплатою 15,35 % річних, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 26 грудня 2014 року на умовах, визначених Договором кредиту. Відповідно до п. 1.1. Договору кредиту, відповідач зобов'язався погашати кредит щомісячно до 25-го числа кожного місяця, згідно графіку, який вказаний в п. 1.1. Договору кредиту та відповідно до п. 3.3.7. Договору кредиту, сплачувати винагороду за використання кредиту в порядку, визначеному п. 2.5., 2.6. Договору кредиту, а саме, до 10-го числа кожного місяця, згідно графіку, який вказаний в пп.1.1.1 п. 1.1. ст.1 Договору. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або до інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до п. 4.1. Договору кредиту у разі прострочення позичальником строків сплати процентів, визначених п. 2.4. цього Договору , а такоє прострочення строків повернення кредиту, визначених п. 1.1 цього Договору, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у період прострочення. Отже, невиконання умов договору кредиту призвело до виникнення заборгованості, яка підлягає поверненню та на 07 серпня 2014 року становить 167931,08 грн., а саме: - заборгованість за строковим кредитом в розмірі 139800,73 грн.; - заборгованість за відсотками в розмірі 13422,33 грн.; - заборгованість по пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 6638,49 грн.; - заборгованість по пені за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 1044,23 грн.; - розмір інфляційних витрат за кредитом в розмірі 6234,07 грн.; - розмір інфляційних витрат за відсотками в розмірі 791,23 грн.; 14.06.2010 року проведено державну реєстрацію нової редакції статуту Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" та внесено запис до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України. Відповідно до Статуту Публічного акціонерне товариства "Укрсоцбанк", він є правонаступником усіх прав та обов'язків Акціонерно-комерційного банку "Укрсоцбанк". На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved