Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивач ПАТ "Універсал Банк" звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, мотивуючи свої вимоги тим, що 30.04.2008 року між ВАТ "Універсал Банк", правонаступником якого є ПАТ " Універсал Банк ", та відповідачкою [PERSON] був укладений Кредитний договір № 008-2008-1399 на суму 144 677, 00 доларів США із сплатою 12,45 % річних із строком повернення до 10.04.2028 року. З метою забезпечення виконання грошових зобов"язань за вказаним Кредитним договором іпотекодавець [PERSON] передала в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS]. Банк свої зобов»язання виконав у повному обсязі, кредит надав, але відповідачка свої зобов»язання належним чином не виконує, кредит та відсотки в повному обсязі не сплачує, у зв"язку з чим виникла заборгованість у розмірі 1 277 409,31 грн., яка за рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 16.12.2013 року була стягнута з відповідача [PERSON] на користь ПАТ "Універсал Банк". Однак, рішення суду відповідачем виконано не було, заборгованість за кредитним договором залишилась непогашеною. На підставі викладеного Банк вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить суд в рахунок виконання основного зобов"язання [PERSON] щодо оплати заборгованості у розмірі 1 277 409,31 грн. за Договором про надання споживчого кредиту від 30.04.2008 року звернути стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом передачі іпотеко держателю предмету іпотеки у власність та визнання на нього права власності за ПАТ "Універсал Банк", а саме квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], предмет іпотеки складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 68, 20 кв.м., а також стягнути з відповідачів судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Представники відповідачів у судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Пояснили, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 16.12.2014 року задоволено позов Банку про стягнення заборгованості з [PERSON] за вказаним Кредитним договором від 30.04.2008 року, а тому в разі задоволення даного позову буде подвійне стягнення за одним кредитним договором. Також зазначили, що на даний час діє мораторій на звернення стягнення на житлові приміщення. На підставі викладеного представники відповідачів просили у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Вислухавши пояснення представника позивача, представників відповідачів, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ "Універсал Банк" не підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 30.04.2008 року між ВАТ "Універсал Банк", правонаступником якого є ПАТ " Універсал Банк ", та відповідачкою [PERSON] був укладений Кредитний договір № 008-2008-1399 на суму 144 677, 00 доларів США із сплатою 12,45 % річних із строком повернення до 10.04.2028 року. З метою забезпечення виконання грошових зобов"язань за вказаним Кредитним договором 30.04.2008 року між ВАТ " Універсал Банк ", та відповідачкою [PERSON] був укладений Договір іпотеки, відповідно до умов якого відповідачка передала в іпотеку Банку предмет іпотеки, а саме квартиру [ADDRESS]. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобовязання не допускається. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Згідно із ст. 629 ЦК України Договір є обов"язковим для виконання сторонами. Як вбачається з письмових матеріалів справи, Банк свої зобов"язання виконав у повному обсязі, а відповідачка зобов"язання за Договорами у повному обсязі не виконує, у зв"язку з чим виникла заборгованість. Станом на 16.12.2013 року загальна сума заборгованості [PERSON] перед позивачем становить 1 277 409, 31 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією рішення Деснянського районного суду м. Києва від 16.12.2013 року про стягнення з відповідача [PERSON] на користь ПАТ "Універсал Банк" суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 1277409, 31 грн., яке набрало чинності та сторонами по справі не оспорюється. Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов"язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" в разі невиконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Статтею 7 Закону передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов"язанням у повному обсязі або в частині. Але ж з 07.06.2014 року набрав чинності Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", відповідно до умов якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме майно, яке вважається предметом застави або предметом іпотеки згідно із ст. 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов"язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно і загальна площа такого нерухомого майна не перевищує 140 кв.м. для квартири та 250 кв.м. для жилого будинку. Як встановлено при розгляді справи, відповідачі не є суб"єктами Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції", належна їм квартира має загальну площу 68, 20 кв.м., іншого нерухомого майна у власності відповідачів не встановлено. Предмет іпотеки, на який позивач просить звернути стягнення, підпадає під дію Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" та не може бути примусово стягнутий (відчужений) без згоди власника, а згоди власника на звернення стягнення надано не було. Враховуючи те, що протягом дії вказаного вище Закону інші Закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм, у суду відсутні підстави для задоволення позову на даний час. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Банку є безпідставними та необґрунтованими, а тому такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed