Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю"ОТП Факторинг Україна" звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. В заяві вказує, що між публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та відповідачем був укладений договір № [NUMBER] від 30.09.2012 року шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії до карткового рахунку та обслуговування банківської платіжної картки, на підставі якого вона отримала кредит в сумі 5761 грн. 04 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % річних з кінцевим терміном повернення по 30 вересня 2014 року. Відповідно до умов договору за користування кредитом, у тому числі простроченим кредитом та овердрафтом, нараховуються проценти в розмірі 1,99 % на місяць по операціях розрахунків картою та 2,99 % на місяць по операціях зняття готівки. У порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала. Станом на 16 листопада 2016 року у неї виникла заборгованість в сумі 20280,94 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 18727 грн. 92 коп. та заборгованості по процентам в сумі 1553 грн. 02 коп. 22 грудня 2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" та публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" укладено договір факторингу № 22/12/14/1-1, у відповідності до умов якого публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" відступило товариству з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" право вимоги від боржника коштів, право на одержання яких належить "ОТП Банк", а товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" набуло право вимоги грошових коштів. У зв"язку з викладеним позивач просить стягнути на його користь з відповідача зазначену суму заборгованості, а також судовий збір в сумі 1378,00 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надавши письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову, розгляд справи без його участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Зазначені обставини в силу ст. ст. 158, 169 ЦПК України є підставою для вирішення справи у відсутність представника позивача. Відповідач суду заперечень не надала, до суду не зявилася, про день і час слухання справи повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила. За згаданих обставин зі згоди представника позивача, висловленої в його письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Зясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Із змісту ст. 611 ЦК України випливає, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Надані суду письмові докази, зокрема: кредитний договір, графік погашення заборгованості, розрахунок заборгованості, довідка банківської установи про суму заборгованості, договір факторингу та інші, вказують на характер правовідносин сторін і підтверджують обґрунтованість позову. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадку передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди на то боржника. Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно до ст. ст. 1078, 1080 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога), договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження Укладення договору факторингу відбулося відповідно до наведених правил закону, договір підлягає виконанню, тому вимога фактора про стягнення заборгованості у зв"язку з невиконаним зобов"язанням грунтується на законі. Судовий збір, попередньо сплачений позивачем, у відповідності до правил цивільного процесуального законодавства має бути стягнутий з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved