Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

Позивач,[PERSON], звернулась до суду з позовом до Дзержинського відділу Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, Державного підприємства «УКРРЕЗЕРВ» з позовом про визнання акту реалізації арештованого майна з прилюдних торгів від 20.08.2010 року та протоколу № 04082-А-2н-1 від 19.08.2010 року недійсним, який в подальшому уточнила. В обґрунтування заявлених вимог, позивач зазначала, що їй на праві приватної власності належала трикімнатна квартира [ADDRESS]. 20 липня 2009 року державним виконавцем Ярмоленко А.А. було складено акт опису та арешту вищевказаного нерухомого майна. Після чого на підставі постанови від 20 серпня 2009 року про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому проваджені, було призначено експертом [PERSON], директора ТОВ «Укрспецекспертиза». Однак позивач не була обізнана про хід виконавчого провадження, та не отримувала копії постанови державного виконавця про призначення у виконавчому провадженні експерта. Таким чином порушивши її право та позбавивши можливості оскаржити дану постанову про призначення експерта, а в подальшому й можливості оскаржити визначену ним вартість квартири та клопотати про призначення рецензії експертизи. Станом на 3 лютого 2010 року була визначена вартість квартирну розмірі 147 815,00 гривень. Дата завершення складання звіту про оцінку майна вказана 16 лютого 2010 року, хоча відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» датою оцінки є дата, станом на яку здійснюються процедури оцінки майна та визначається вартість. Вважає, що за проміжок часу з 3 лютого 2010 року по 16 лютого 2010 року експертиза не була закінчена, а вартість майна повинна була бути визначена станом саме на 16 лютого 2010 року. Окрім того, в матеріалах виконавчого провадження відсутні будь-які докази сплати відділом ДВС за проведену експертизу майна в сумі 1000 грн. 23 червня 2010 року проходили перші прилюдні торги по реалізації нерухомого майна, розташованого за адресою [ADDRESS], що належить [PERSON]. Дані торги визнані такими, що не відбулися. 27 липня 2010 року згідно Акту переоцінки квартира була здешевлена на 20% та призначені наступні прилюдні торги на 19 серпня 2010 року, про що позивач не була повідомлена ані усно, ані письмово. 19 серпня 2010 року в рамках зведеного виконавчого провадження № В6 - 1661 від 12.12.2007 року Відповідачами 1 та 2 були проведені прилюдні торги з реалізації належної позивачу квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. За результатами торгів переможцем визнаний [PERSON], який придбав вказану квартиру за 118 462,00 гривень після її переоцінки з метою здешевлення на 20%. Однак, на момент проведення торгів сплинув шестимісячний строк з моменту підписання звіту про оцінку майна, тобто звіт був вже недійсним, однак новий звіт не було отримано. На підставі викладеного, просила суд визнати акт реалізації арештованого майна з прилюдних торгів від 20.08.2010 року, складений Дзержинським відділом державної виконавчої служби КМУЮ недійсним; визнати протокол № 04082-А-2н-1 від 19.08.2010 року про проведення прилюдних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна, розташоване за адресою [ADDRESS]; застосувати наслідки недійсності правочину, застосувавши взаємну реституцію до учасників такого правочину (а.с. 74-79). Позивач в судовому засіданні присутня не була, від представника позивача - [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник Металургійного (Дзержинського) відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області в судовому засіданні присутній не був, надав до суду заперечення проти позовної заяви, просив відмовити у позові, з мотивів, викладених в запереченнях. В обґрунтування заперечень посилався на ті обставини, що на виконанні в ДВС знаходилось зведене виконавче провадження № В6-661 від 12 грудня 2007 року про стягнення з [PERSON] на користь стягувачів боргу. В рамках зведеного виконавчого провадження було вжито заходів щодо його примусового виконання, зокрема шляхом звернення стягнення на нерухоме майно. Акт опису та арешту нерухомого майна направлявся до відома [PERSON], та повернутий за закінченням терміну зберігання. Копія експертної оцінки майна також надсилалась сторонам виконавчого провадження, повідомлень про його оскарження не надходило. [PERSON] 26 червня 2010 року була ознайомлена з усіма матеріалами виконавчого провадження, та отримала копії документів. Дії державного виконавця не оскаржувала. (а.с. 81-82). У доповненнях до заперечень, адресованих суду 23.03.2017р., державний виконавець посилався також на ті обставини, що [PERSON] вже зверталась до суду із позовом з аналогічним предметом та вимогами, та в задоволенні позову відмовлено, рішення набрало законної сили. Представник відповідача ДП «Укррезерв» в судовому засіданні присутній не був, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про перенесення розгляду справи до суду не надходило. Треті особи в судовому засіданні присутні не були, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи в повному обсязі, з'ясувавши всі обставини у справи, дослідивши надані сторонами докази в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № В6-661 від 12.12.2007 року, про стягнення з [PERSON] на користь підприємств -стягувачів та держави боргу на загальну суму -110762,74 грн., було звернуто стягнення на нерухоме майно, що належить позивачці на праві приватної власності, на підставі договору дарування від 10.02.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциною Н.В., за реєстровим номером 582 (а.с.5) трикімнатну житлову квартиру [ADDRESS], шляхом її реалізації з прилюдних біржових торгів через ДП «Укррезерв» в особі ДФ ДП «Укррезерв» (а.с. 7,8). Боржник в добровільному порядку рішення вищезазначеного виконавчого документу не виконав, тому 10.07.2009 року Державним виконавцем Ярмоленко А.А. було складено акт опису й арешту майна, а саме квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с.34-35). Судом встановлено, що 13 серпня 2009 руку було винесено Постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, відповідно до якої призначено експерта [PERSON] по зведеному виконавчому провадженню В6-1661 від 12.12.2007 року, про надання письмового висновку звіту про оцінку арештованого майна (а.с.38). Відповідно до висновку вартості від 03.02.2010 року ринкова вартість житлового приміщення на першому поверсі загальною площею 64,6 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS], на дату оцінки (03.02.2010 року) складає без ПДВ 147815,00 грн. (а.с.40). Копія експертної оцінки направлена боржнику - [PERSON], та стягувачам - КП «Криворіжтепломережа», ДП «Криворізька теплоцентраль», [PERSON] (а.с. 41) 27 травня 2010 року Дзержинський відділ ДВС КМУЮ подав заявку за вих.. № 13612 на реалізацію арештованого майна [PERSON], а саме трикімнатної квартири загальною площею 64,6кв.м., вартість 147815,00грн., яке розташоване за адресою: [ADDRESS] (а.с. 42). У свою чергу, ДП «Укррезерв» в особі Дніпропетровської філії надіслала сторонам виконавчого провадження та відділу Дзержинського ВДВС КМУЮ повідомлення про призначення прилюдних торгів по реалізації вищевказаного арештованого майна (а.с. 43). Крім того, 24 червня 2010 року [PERSON] безпосередньо звернулась до Дзержинського ВДВС КМУЮ із заявою про надання копій документів виконавчого провадження та повідомила про свої наміри оскаржувати дії державного виконавця у зв'язку з незгодою з ними (а.с. 44). З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що станом на 25 червня 2010 року позивач [PERSON] була обізнано зі станом виконавчого провадження та з прийнятими державним виконавцем рішеннями щодо примусової реалізації арештованого та описаного майна. Встановлено, що прилюдні торги по реалізації арештованого майна, належного [PERSON] - трикімнатної житлової квартири [ADDRESS] були призначені на 25 червня 2010 року та встановлена стартова (початкова) ціна лота -147815,00 грн. (без ПДВ). Однак, у зв'язку з тим, що на день призначених торгів були відсутні покупці -торги не відбулись, та сторонам було запропоновано повести переоцінку вищевказаного майна, що підтверджено листом від 25.06.2010 року № 724. На виконання пропозиції торгуючої організації, було проведено переоцінку майна та акт переоцінки майна було направлено Дзержинським ВДВС Криворізького МУЮ 28.07.2010 року за № 19749, в тому числі і на адресу [PERSON] (а.с. 45, 46). Відповідно до акту переоцінки майна від 27.07.2010 року, в результаті проведеної переоцінки вищезазначеного майна на 20% від вартості визначеної експертом відповідно до експертного висновку від 03.02.2010 року, вартість трикімнатної квартири, загальною площею 64,6 кв.м. розташованої за адресою: [ADDRESS] складає 118252,00 грн. (а.с.47). Наступні прилюдні торги по реалізації арештованого майна, належного [PERSON] - трикімнатної житлової квартири [ADDRESS] були призначені на - 19.08.2010 року та встановлена стартова (початкова) ціна лота -118252,00 грн. (без ПДВ). Судом встановлено, що 19 серпня 2010 року відбулись прилюдні торги по реалізації арештованого нерухомого майна, що належить [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Даний факт підтверджено: Протоколом № 04082-А-2н-1 від 19.08.2010 року (а.с.7-8); актом про реалізацію арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів від 20.08.2010 року (а.с.10) та нотаріально посвідченим Свідоцтвом про право власності на квартиру [ADDRESS] від 09 вересня 2010 року, видане на ім'я [PERSON] нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 1918 (а.с.9). Також судом встановлено, що у вересні 2010 року [PERSON] зверталася до суду з позовом до ДП «УКРРЕЗЕРВ», [PERSON], третя особа - Дзержинський ВДВС КМУЮ, про визнання прилюдних торгів недійсними. Вважаючи, вказані торги такими, що проведені з порушенням чинного законодавства, оскільки її не повідомлено про дату, час, місце їх проведення, а також про початкову ціну реалізації майна, уточнивши позовні вимоги просила суд визнати їх недійсними, скасувати протокол №04082-А-2н-1 проведення прилюдних торгів з реалізації вказаної квартири, затверджений директором ДФ ДП «УКРРЕЗЕРВ» Шпаляренко О.А., скасувати акт старшого державного виконавця Дзержинського ВДВС Криворізького МУЮ Ярмоленко А.А. про реалізацію арештованого нерухомого майна - квартири [ADDRESS] з прилюдних торгів від 20.08.2010 року, скасувати свідоцтво про право власності на квартиру від 09 вересня 2010 року, видане [PERSON] та витребувати квартиру з його незаконного володіння. Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 14 червня 2011 року відмовлено [PERSON] в задоволенні позову. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2011 року вказане рішення суду першої інстанції залишено без змін. Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції, позицію якого підтримав суд апеляційної інстанції, виходив з того, що права [PERSON] діями відповідачів не порушені. Доводи апеляційної скарги позивача про неврахування судом першої інстанції того, що, в порушення п. 3.11 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, її не було повідомлено про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, про початкову ціну реалізації майна, а також в порушення ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» її не повідомлено про переоцінку реалізуємого на прилюдних торгах майна спростовуються письмовими доказами, а саме: листом від 28.07.2010 року про надіслання акту переоцінки майна, повідомленням від 12.08.2010 року про призначення прилюдних торгів на 19.08.2010 року та початкову ціну лота, які були надіслані на адресу [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Разом із тим, суд відхиляє позицію відповідача - Дзержинського ВДВС КМУЮ про необхідність закриття провадження у справі, оскільки в даному провадженні позивач заявляє вимоги безпосередньо до органу виконавчої служби, та зазначає інші підстави для задоволення позову, зокрема здійснення продажу арештованого нерухомого майна на підставі звіту про оцінку, який на момент проведення торгів втратив чинність (а.с. 74-79). Вирішуючи питання про наявність підстав для визнання акту реалізації арештованого майна з прилюдних торгів від 20.08.2010 року та протоколу № 04082-А-2н-1 від 19.08.2010року про проведення прилюдних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна недійсними, суд враховує наступне. Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів (закріплених законом матеріально-правових заходів примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника) визначений у статті 16 ЦК України, згідно з пунктом 2 частини другої якої одним із таких способів є визнання правочину недійсним. Ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами першою - третьою та шостою статті 203 ЦК України (частина перша статті 215 цього Кодексу). При цьому підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо); правил, які регулюють сам порядок проведення торгів; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів. Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент проведення спірних прилюдних торгів та затвердження його результатів) для проведення оцінки нерухомого майна, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". Державний виконавець про оцінку арештованого майна повідомляє сторони, які мають право оскаржити оцінку майна до суду в 10-денний строк з дня отримання повідомлення. Під час розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] не оскаржувала результати оцінки майна у порядку, передбаченому законом як після направлення їй повідомлення про результати оцінки, так і після отримання копій матеріалів виконавчого провадження безпосередньо. Також позивачем не надано до суду доказів оскарження дій та постанов державного виконавця в частині проведення арешту майна та вчинення заходів щодо його оцінки для реалізації в порядку, визначеному ст. 61-62 діючої на той час редакції Закону України «Про виконавче провадження». Згідно з ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент проведення спірних прилюдних торгів та затвердження його результатів), реалізація арештованого майна, за винятком майна, вилученого за законом з обігу та зазначеного в частині восьмій статті 55 цього Закону, здійснюється спеціалізованими організаціями, які залучаються на тендерній (конкурсній) основі, на підставі договорів між Державною виконавчою службою та спеціалізованими організаціями шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах. Якщо передане торговельним організаціям майно не буде продано протягом двох місяців, воно підлягає переоцінці. Державний виконавець переоцінює майно в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У разі коли в місячний строк після переоцінки майно не буде продано, державний виконавець повідомляє про це стягувача і пропонує йому вирішити питання щодо залишення за собою непроданого майна. Статтею 62 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент проведення спірних прилюдних торгів та затвердження його результатів), реалізація належних боржникові квартири, іншого нерухомого майна провадиться відповідно до закону шляхом продажу з прилюдних торгів. В силу ст. 62-2 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент проведення спірних прилюдних торгів та затвердження його результатів) після повного розрахунку покупця за придбану нерухомість на підставі протоколу про реалізацію предмета іпотеки та документів, що підтверджують розрахунок за придбану нерухомість, державний виконавець складає акт про реалізацію предмета іпотеки. Цей акт державний виконавець подає на затвердження начальнику (заступнику начальника) відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований. На підставі копії цього акта нотаріус видає покупцеві свідоцтво про придбання нерухомого майна. Отже, оцінка нерухомого майна, на яке звернуто стягнення, здійснюється з метою визначення стартової ціни для здійснення подальшої реалізації арештованого нерухомого майна на прилюдних торгах. Ураховуючи предмет стягнення, яким є нерухоме майно, проведення оцінки здійснює незалежний суб'єкт оціночної діяльності на замовлення державного виконавця, який після складення акта опису та арешту майна, його вилучення, проведення оцінки й отримання звіту про оцінку майна передає його на реалізацію на прилюдних торгах у порядку і на умовах, визначених законодавством. Відповідно до п. 3.2. Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Мінюстиції України за N 68/5 від 27 жовтня 1999 року (в редакції, чинній на момент проведення спірних торгів та затвердження їх результатів) спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги за експертною оцінкою та інші відомості, передбачені Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999р. за № 74/5. Згідно з пунктами 4.6 та 4.8. цього ж Тимчасового положення (у редакції, чинній на момент проведення спірних торгів) повторні прилюдні торги проводяться не раніше ніж через місяць з часу проведення перших прилюдних торгів. На повторних торгах стартова ціна лота може бути зменшена, але не більше ніж на 30%. Абзацом третім пункту 5.12.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 року за № 865/4158 (в редакції, чинній на момент проведення спірних торгів), передбачалось, що якщо передане торговельним організаціям майно не буде продане протягом двох місяців, то воно підлягає переоцінці у термін не більше 10 днів. Державний виконавець переоцінює майно за участю представника торговельної організації у присутності стягувача і боржника чи їх представників та в строк не більше 5 днів передає акт переоцінки майна торговельній організації. Неявка стягувача або боржника не є підставою для припинення дії державного виконавця з переоцінки майна. Якщо в місячний строк після переоцінки майно не буде продано торговельною організацією, то державний виконавець повідомляє про це стягувача і пропонує йому визначитися щодо залишення за собою непроданого майна. Отже, за правилами проведення прилюдних торгів, що були чинні на момент їх проведення, спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги, за експертною оцінкою та інші відомості. При цьому визначення стартової ціни лота здійснюється на підставі початкової вартості майна за результатами проведеної оцінки майна незалежним суб'єктом оціночної діяльності. У разі якщо передане торговельним організаціям майно не буде продане протягом двох місяців, то воно підлягає переоцінці, яку здійснює державний виконавець (пункти 2.6, 3.2, 3.4, 4.6, 4.8 Тимчасового положення). Судом встановлено, що станом на 03 лютого 2010 року ринкова вартість житлового приміщення на першому поверсі загальною площею 64,6 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS], складала без ПДВ 147815,00 грн. (а.с.40). 27 травня 2010 року Дзержинський відділ ДВС КМУЮ подав заявку на реалізацію арештованого майна [PERSON] (а.с. 42). Прилюдні торги по реалізації арештованого майна, належного [PERSON] - трикімнатної житлової квартири [ADDRESS], призначені на 25 червня 2010 року, не відбулись. У подальшому проведено переоцінку майна та акт переоцінки майна направлено торгівельній організації та сторонам виконавчого провадження (а.с. 45, 46). При цьому, 19 серпня 2010 року відбулись прилюдні торги по реалізації арештованого нерухомого майна (а.с.9). Посилання позивача на правові висновки Верховного Суду України у постанові від 23 квітня 2015 року у справі № 6-85цс15 щодо застосування статті 58 Закону України «Про виконавче провадження», п.п. 3.2, 3.4 Тимчасового положення, судом до уваги не приймаються, враховуючи наступне. Так, Верховний Суд України у правовому висновку, викладеному в постанові від 23 квітня 2015 року у справі № 6-85цс15 зазначив, що прилюдні торги повинні відбутись у межах шестимісячного строку з моменту підписання звіту про оцінку майна. Проведення прилюдних торгів із реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна на прилюдних торгах, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна, а саме: частини п'ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження»; пунктів 3.2, 3.4 Тимчасового положення. Разом із тим, зазначений правовий висновок ВСУ стосується положень ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції закону «Про внесення змін до Закону України "Про виконавче провадження" та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)», прийнятого 04 листопада 2010 року, та який набрав чинності 08 березня 2011 року. Таким чином, на момент проведення перших та повторних торгів - 25 червня 2010 року та 19 серпня 2010 року, положення чинної на той час редакції статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» містили норми про зберігання майна, на яке накладено арешт, а не про порядок визначення вартості, оцінка майна боржника, які набули чинності лише у березні 2011 року на підставі закону України «Про внесення змін до Закону України "Про виконавче провадження" та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)». Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] зі скаргою на дії державного виконавця до суду не зверталася, протиправність дій державного виконавця не встановлена. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-1504цс16, положення норм Закону України «Про виконавче провадження» дозволяють державному виконавцю передавати на реалізацію предмет іпотеки в ході примусового виконання рішень судів про стягнення на користь іпотекодержателя заборгованості, яка випливає із забезпечених іпотекою зобов'язань, за таких умов: відсутність у боржника будь-якого іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення; наявність заборгованості виключно перед іпотекодержателем; дотримання порядку реалізації майна, визначеного Законом України «Про іпотеку». За змістом п. 3.11 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 27 жовтня 1999 року № 68/5, спеціалізована організація письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна. Розглядаючи питання про дотримання при проведенні торгів положень п. 3.11 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, суди мають установити, чи було письмово повідомлено, зокрема, боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів та про стартову ціну, за якою майно пропонується до продажу. Проте сам по собі факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів не може бути підставою для визнання таких торгів недійсними. Головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, тобто встановити не тільки недотримання норм закону при проведенні прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними. З урахуванням встановлених обставин і вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, установивши, що факти порушення вимог Тимчасового положення при проведенні прилюдних торгів та прав і законних інтересів позивача відсутні, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON], оскільки процедура звернення стягнення на арештоване майно дотримана та проведена у відповідності до діючого законодавства, а доводи заявника про відсутність повідомлення її про проведення прилюдних торгів не знайшло свого підтвердження. Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної, зокрема у постанові від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-1981цс16, установивши, що проведення прилюдних торгів відбулося з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження» та Тимчасового положення, суд має перевірити, чи вплинули ці порушення на результати торгів, чи порушені внаслідок цього права і законні інтереси позивача, який оспорює результати торгів, оскільки підставою для пред'явлення позову про визнання прилюдних торгів недійсними є наявність не лише порушення норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. Посилання позивача на те, що про проведену переоцінку виставленого на торги об'єкта не було повідомлено боржника, як на підставу визнання результату торгів недійсним, такою бути не може, оскільки, як зазначалося вище, згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недотримання вимог закону саме в момент його вчинення, а зазначене порушення мало місце раніше і могло бути оскаржено боржником в порядку, встановленому для оскарження дій державного виконавця. Доводи заявника у позовній заяві стосовно того, що передача майна стягувачу відбулась за ціною, визначеною первинною оцінкою, яка втратила чинність, а повторна експертиза є хибною, суд приходить до висновку, що позивачем не надано доказів того, що передачею квартири в рахунок погашення боргу було порушено її права як боржника. З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову. Судові витрати не відшкодовуються на підставі ст. 88 ЦК України, оскільки у позові відмовлено.

Outcome: dismissed