Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

04 лютого 2020 року позивач звернувся суду із вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнив. В обґрунтування уточненого позову позивач посилався на те, що 02 жовтня 2018 року між Кредитною спілкою "Добробут" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 92Н/18, у відповідності до якого Кредитна спілка "Добробут" надала останній кредитні кошти в сумі 11 250,00 грн. строком на 12 місяців - з 02 жовтня 2018 року по 02 жовтня 2019 року, а відповідач [PERSON] , у свою чергу, зобов`язалась у встановлений у договорі строк повернути отриманий кредит за графіком та сплатити відсотки за користування грошовими коштами. У забезпечення виконання [PERSON] зобов`язань за укладеним кредитним договором 02 жовтня 2018 року між Кредитною спілкою "Добробут" та [PERSON] та [PERSON] було укладено окремі договори поруки, за умовами якого останні прийняли на себе зобов`язання перед Кредитною Спілкою "Добробут" за належне виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором. У порушення умов кредитного договору, відповідач [PERSON] належним чином не виконувала свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим станом на 30 січня 2020 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 4 566,02 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом у розмірі 3 885,03 грн. та заборгованості з відсотків за користування кредитом за період з 24 грудня 2019 року по 30 січня 2020 року у розмірі 680,99 грн. Зазначену суму, а також судові витрати позивач просить стягнути з відповідачів. Ухвалою суду від 06 лютого 2020 року позовну заяву було залишено без руху з наданням терміну для усунення її недоліків (а.с. 21-22). 14 лютого 2020 року позивач усунув недоліки позовної заяви, звернувшись на адресу суду із уточненою позовною заявою та надавши всі належним чином засвідчені копії письмових доказів (а.с. 24, 25-27, 28-42). Ухвалою суду від 31 березня 2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін і відкрито провадження у справі (а.с. 48-49). У судове засідання представник позивача не з`явився, але надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував (а.с. 70). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти стягнення з неї суми заборгованості у розмірі 4 566,02 грн. (а.с. 56). У судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подавали. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. У відповідності до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності справедливості. Згідно з ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків є договори. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором Банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом установлено, що 02 жовтня 2018 року між Кредитною спілкою "Добробут" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 92Н/18 (надалі - Договір), у відповідності до якого, Кредитна спілка "Добробут" надала [PERSON] кредитні кошти в сумі 11 250,00 грн. строком на 12 місяців - з 02 жовтня 2018 року по 02 жовтня 2019 року, а відповідач, в свою чергу, зобов`язалась у встановлений у договорі строк повернути грошові кошти за графіком, сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 25,55 % річних та відповідно до п. 3.2 Договору сплатити додаткові відсотки за користування кредитом (а.с. 29). Грошові кошти були отримані відповідачем [PERSON] 02 жовтня 2018 року, що підтверджується видатковим касовим ордером № 424 від 02 жовтня 2018 року (а.с. 31). Згідно умов договору, [PERSON] зобов`язалась погашати заборгованість за кредитом щомісяця, згідно з графіком погашення заборгованості, яка складається з заборгованості по кредиту та відсотків за користування кредитом. Сплата всіх належних з відповідача платежів позивачеві забезпечена особистою порукою співвідповідачів [PERSON] та [PERSON] , згідно з ст.ст. 553, 554 ЦК України, на умовах укладеного ними 02 жовтня 2018 року з позивачем договорів поруки (а.с. 32, 35), на яких вони погодились сплатити солідарно з [PERSON] грошовий борг. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. На підставі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. На підставі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Згідно з ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Згідно з ч. 1 ст. 554 ЦК України У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Судом установлено, що 30 січня 2020 року позивач звертався на адресу відповідачів із вимогами про погашення заборгованості за кредитом (а.с. 10, 11, 12), які залишились без задоволення. Суд за браком доказів підтвердження відповідачем виконання зобов`язання за правилами ч.ч. 1, 2 ст. 545 ЦК України дійшов висновку про відсутність сумнівів в істинності перевірених в судовому засіданні розрахунків суми грошового боргу, виконаних позивачем (а.с. 25-27), які з огляду на не спростовану вірогідність відомостей про несплачені позивачу суми безспірно спростовують добросовісність відповідача. Оскільки іншого не доведено, за внутрішнім переконанням суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] в порушення ст.ст. 529, 530, 536 ЦК України відступила від умов про повернення суми кредиту і від строків виконання за договором, чим прострочила виконання згідно з ст. 612 цього Кодексу щодо повернення кредиту та сплати процентів. Таким чином, відповідач [PERSON] порушила взяте перед позивачем зобов`язання, на підставі чого з урахуванням визнаних позивачем сум, як ним отриманих, його права згідно з ст.ст. 610, 611 ЦК України підлягають захисту, а у співвідповідачів [PERSON] та [PERSON] , згідно з ст.ст. 541, 554 цього Кодексу, виник солідарний обов`язок сплатити позивачеві проценти за користування кредитом і повернути суму кредиту, чого вони не виконали. За таких обставин, підлягає присудження на користь позивача з відповідачів за ст. 543 ЦК України солідарно 3 885 гривень 03 коп. боргу за кредитом та 680 гривень 99 коп. боргу з відсотків за користування кредитом. Внаслідок викладеного, суд приходить до висновку що аргументи позивача, наведені в позові в цій частині, обґрунтовані та підтверджені належними, допустимими й достовірними доказами, а тому - є всі підстави для часткового задоволення позову в частині присудження до стягнення на користь позивача з відповідача вищезазначеної заборгованості за кредитним договором, яка підтверджена розрахунками, доданими до позову та заявленому позивачем до стягнення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved