Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить суд стягнути з відповідача 25161 грн. 99 коп. заборгованості за кредитним договором. Вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 09.09.2011 року отримала від публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (правонаступника закритого акціонерного товариства "Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК") кредит у розмірі 2800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20.40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Згідно п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг [PERSON] надала право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, а позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, однак відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав і станом на 31.12.2016 року сума заборгованості становить 25161 грн. 99 коп. Представник позивача по довіреності Сафір Ф.О. в судове засідання не з'явився, просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі ( а.с. 38). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог заперечує частково та просить зменшити розмір неустойки, застосувавши ч. 3 ст. 551 ЦК України. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З копії анкети-заяви б/н від 09.09.2011 року, Умов та правил надання банківських послуг вбачається, що відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а. с.6-7, 8-31). Відповідач скористався кредитною картою, однак порушує умови кредитного договору та згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 09.09.2011 року, станом на 31.12.2016 року заборгованість [PERSON] становить 25161 грн. 99 коп., яка складається з наступного: 2390 грн. 65 коп. - заборгованість за кредитом; 18246 грн. 96 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 2850 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 1674 грн. 38 коп. - штраф ( 500 грн. - фіксована частина, 1174 грн. 38 коп. - процентна складова) (а. с. 4-5). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором відповідачу нарахована комісія в розмірі 2850 грн. (а.с. 4). При цьому в самому тексті позову вказується, що існує заборгованість за пенею та комісією (а.с.3). Однак згідно п.2.1.1.12.8 Умов та правил надання банківських послуг банк стягує комісію за обслуговування відповідно до Тарифів/Пам»ятки клієнта/Довідки об умовах кредитування, Тарифів банку, якщо інше не передбачено п.2.1.1.12.13 (а.с.30). А в п. 2.1.1.12.13 Умов визначено, що в разі порушення позичальником строків зі сплати процентів за користування кредитом, вказаних у Пам»ятці клієнта/довідці про умови кредитування, пп.2.1.1.12.2, 2.1.1.12.6, 2.1.1.12.7, 2.1.1.12,6.2, 2.1.1.12,7.4 даних Умов, згідно ст.212, 611, 651 ЦК України. Сторони погодили: протягом періоду неналежного виконання позичальником зобов'язань зі сплати процентів за користування кредитом банк нараховує позичальнику проценти в розмірі фактично сплачених позичальником. При цьому позичальник за весь період неналежного виконання зобов'язань зі сплати процентів за користування кредитом сплачує банку неустойку в розмірі, передбаченому п.2.1.1.12.6.2 та 2.1.1.12.7.4 Умов (а.с.30). В умовах кредитування з використанням кредитки «КРЕДИТКА Універсальна» вказано, що комісія нараховується за зняття готівки (а.с.7 ). В п.2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг вказано, що в разі виникнення прострочених зобов'язань на суму від 100 грн., включаючи прострочені зобов'язання, передбачені пп.2.1.1.12.6.2, 2.1.1.12.8.1 Умов клієнт сплачує банку пеню, яка розраховується як: пеня = базова процентна ставка за договором / 30 (нараховується за кожний день прострочення кредиту + 50 грн. (одноразово). Пеня нараховується в день нарахування процентів за кредитом (а.с. 29 зв.). За таких обставин суд вважає, що відповідачу нарахована саме пеня за несвоєчасне погашення заборгованості в розмірі 2850 грн., а не комісія. Пунктом 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні клієнтом строку платежів за будь-яким з грошових зобов'язань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. 00 коп. + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій (а.с.27). Таким чином, відповідачу, крім пені, нарахований також штраф відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 500 грн. 00 коп. (фіксована ставка) та 1174 грн. 38 коп. (процентна складова). Частиною 1 ст. 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. В п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно ст. 509 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Позивач просить стягнути з відповідача за порушення умов кредитного договору, зокрема, за порушення зобов'язань із погашення кредиту, як пеню, так і штраф, які є одним видом забезпечення виконання зобов'язань. Таким чином, кредитним договором передбачена подвійна юридична відповідальність у вигляді пені та штрафу за одне й те саме правопорушення. Відповідно до ст. 6 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Таким чином суд не погоджується з позовними вимогами ПАТ КБ ПриватБанк про те, що за одне й те саме порушення зобов'язань за кредитним договором позивач одночасно просить стягнути штрафи в загальному розмірі 1674,38 грн (500 грн фіксована частина та 1174,38 грн процентна складова) та заборгованість з пені, яка згідно з розрахунком заборгованості нарахована у розмірі 2850 грн. За таких умов суд вважає, що неустойка у вигляді штрафу стягненню не підлягає. Такий висновок суду узгоджується з правовими позиціями, висловленими Верховним Судом України в постанові від 21 жовтня 2015 року в справі №6-2003цс15. А згідно ч.1 ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Відповідач [PERSON] просить зменшити розмір неустойки, застосувавши ч. 3 ст. 551 ЦК України. Ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до частин 2 і 3 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 27 постанови № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитним правовідносин» від 30.03.2012 року положення ч. 3 ст. 552 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано до сум, які нараховуються як неустойка, та не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, та мають іншу правову природу. Істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 552 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Відповідач є пенсіонером і отримує пенсію за віком, розмір якої у лютому 2017 року становить 1431 грн. 34 коп. ( а.с. 48-49). Також в судовому засіданні встановлено, що під опікою відповідача знаходиться малолітня онука [PERSON], [INFO] ( а.с. 47, 50). Враховуючи розмір заборгованості за кредитним договором, майновий стан відповідача, розмір нарахованої пені - 2 850 грн. 00 коп., вказаний розмір значно перевищує розмір збитків, період виникнення прострочення виконання зобов'язання, інтереси сторін, що заслуговують на увагу, а саме відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання, суд приходить до висновку, що ці обставини мають істотне значення, тому відповідно до положень ч. 3 ст. 551 ЦК України вважає необхідним зменшити розмір нарахованої позивачем пені (неустойки) до 1 000 грн. Викладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України по справі № 6-100цс14 від 03 вересня 2014 року. Таким чином, враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом в сумі 21637,61 грн, з яких: 2390 грн. 65 коп. - заборгованість за кредитом, 18246 грн. 96 коп. - заборгованість за процентами, 1000 грн. - пеня. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в розмірі 1375 грн. 90 коп. (21637,61 х 1600 : 25161,99).

Outcome: approved