Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 03.12.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати ПАТ "Дельта Банк" таким, що не набув права вимоги до [PERSON] за Кредитним договором №6-96/ПК-03/07 від 27.03.2007 року та Договором іпотеки від 27.03.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білоусовою Н.В. за реєстраційним номером №1764. Ухвалою від 05.12.2018 року провадження у справі відкрито. 17.12.2018 року від ПАТ «Дельта Банк» до суду надійшов відзив на позовну заяву. 11.01.2019 року [PERSON] до суду подано уточнену позовну заяву, в якій він просить визнати Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" таким, що не набув права вимоги до [PERSON] за Кредитним договором №6-96/ПК-03/07 від 27.03.2007 року та Іпотечним договором б/н від 27.03.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Білоусової Н. за реєстраційним №1764, та вилучити з Державного реєстру Іпотек запис про обтяження у вигляді іпотеки (реєстраційний номер 4705527) квартири по [ADDRESS] , зареєстрований 23.12.2012 14:12:39 приватним нотаріусом Кондратюк В.С. В ході розгляду справи судом розглянуті клопотання щодо забезпечення позову та витребування доказів. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримала та просить задовольнити. Представник відповідача [PERSON] . уточнені позовні вимоги не визнала та просить в задоволенні позову відмовити. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В своїх уточнених позовних вимогах позивач посилається на те, що ПАТ «Дельта Банк» не набув права вимоги за Кредитним договором №6-96/ПК-03/07 від 27.03.2007 року та Іпотечним договором б/н від 27.03.2007 року. При цьому представник позивача зазначає, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справ; 520/7513/13-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та рішенням суду від 06.12.2018 року у справі № 520/7513/13-ц у задоволенні позову відмовлено повністю. Позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» стосувалися стягнення заборгованості Кредитним договором № 6-96/ПК-03/07 від 27.03.2007 року. В ході розгляду вказаної справи було встановлено, що [PERSON] не підписував зазначений кредитний договір. Крім того, представник позивача посилається на те, що ПАТ «Дельта Банк» не має оригіналу кредитного договору, в зв`язку з чим не можна вважати укладеним договір про передачу активів. У відзиві на позов представник відповідача посилається на те, що позовні вимоги є надуманими, такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. При цьому представник зазначає, що ТОВ «Укрпромбанк» та АТ «Дельта Банк» дотримались усіх норм чинного законодавства при укладенні договору передачі активів від 02.07.2010 року, посвідченого Соколовим О.Є., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, реєстровий номер 2263. На підставі викладеного сторона відповідача просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ В провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справ; 520/7513/13-ц (головуючий суддя Пучкова І.М.) за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 6-96/ПК-03/07 від 27.03.2007 року. В ході розгляду вказаної справи 26.11.2016 року [PERSON] звертався до суду з зустрічною позовною заявою про визнання ПАТ "Дельта Банк" таким, що не має права вимоги за кредитним та іпотечним договорами. Проте ухвалою суду від 30.11.2018 року вказану зустрічну позовну заяву було повернуто [PERSON] Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 06.12.2018 року у справі № 520/7513/13-ц у задоволенні позовної заяви ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 6-96/ПК-03/07 від 27.03.2007 року відмовлено повністю в зв`язку з відсутністю правових підстав для задоволення позову. Вказане рішення суду в апеляційному порядку не оскаржувалось та є чинним на теперішній час. При цьому під час розгляду справи №520/7513/13-ц було проведено судово-почеркознавчу експертизу та згідно п. 2 висновку №21330/21331/15-32 від 27.04.2016 року підписи від імені [PERSON] , що розміщені під реквізитами позичальника, ліворуч від друкованого напису « [PERSON] .» та праворуч від друкованого напису «Оригінал кредитного договору отримав» на лицевій стороні сьомого аркуша оригіналу Кредитного договору № 6-96/ПК-03/07 від 27.03.2007 року, укладеного між ТОВ «Укрпромбанк» та [PERSON] , виконані не [PERSON] , а іншою особою, з наслідуванням підпису [PERSON] . Судом досліджено Договір про передачу активів ТОВ «Укрпромбанк» в рахунок погашення заборгованості від 02.07.2010 року, з п. 3.1. якого вбачається, що в порядку, в обсязі та на умовах, визначених цим Договором, Укрпромбанк цим передає (відступає) Дельта Банку Права Вимоги до Боржників за Кредитними та Забезпечувальними Договорами, а також за Попередніми Договорами внаслідок чого Дельта Банк замінює Укрпромбанк як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов`язаннях. З Витягу з Додатку №1 до Договору про передачу Активів та Кредитних зобов`язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку від 02.07.2010 року вбачається, що за вказаним договором було передано, зокрема, право вимоги за кредитним договором №6-96/ПК-03/07 з боржником [PERSON] 23.04.2015 року [PERSON] звертався до суду з позовом до ПАТ «Дельта Банк» про захист прав споживачів шляхом визнання кредитного договору № 6-96/ПК-03/07 від 27.03.2007 року нікчемним (цивільна справа №520/5740/15-ц), яку ухвалою від 10.11.2016 року залишено без розгляду. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1055 ЦК України встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України, встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В позовній заяві представник [PERSON] , зокрема, посилається на те, що АТ «Дельта Банк» не набув права вимоги за кредитним договором, оскільки у відповідача відсутній оригінал кредитного договору № 6-96/ПК-03/07 від 27.03.2007 року. Однак вказані доводи сторони позивача суд відхиляє, оскільки з висновку почеркознавчої експертизи, проведеної в ході розгляду справи №520/7513/13-ц вбачається, що оригінал вказаного договору був наданий АТ «Дельта Банк» для дослідження експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ). В ході судового розгляду справи судом встановлено, що Кредитний договір № 6-96/ПК-03/07 від 27.03.2007 року не був підписаний позивачем [PERSON] , про що стороною [PERSON] заявлялось під час розгляду справи 520/7513/13-ц (головуючий суддя Пучкова І.М.) за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 6-96/ПК-03/07 від 27.03.2007 року. Вказані обставини встановлені судом при дослідженні рішення Київського районного суду м. Одеси від 06.12.2018 року по цивільній справі №520/7513/13-ц. З урахуванням того, що зустрічний позов [PERSON] не був прийнятий судом для спільного розгляду з первісним в ході розгляду справи №520/7513/13-ц, суд, з урахуванням положень ст. 16 ЦК України, вважає правомірним та обґрунтованим звернення [PERSON] з окремим позовом до суду для захисту своїх прав. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що Кредитний договір\~№ 6-96/ПК-03/07\~від 27.03.2007\~року з ТОВ «Укрпромбанк» [PERSON] особисто не укладав. Суд зазначає, що вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене\~статтею 203 ЦК України, є важливим чинником, без якого неможливо укладення договору. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа. Таким чином, вказаний кредитний договір не відповідає вимогам правочину щодо волевиявлення сторони відповідно до частини першої статті\~202, частини третьої статті\~203 ЦК України, за якими правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Позивач [PERSON] не підписував кредитний договір, що дає підстави для висновку, що такий договір не створює для нього будь-яких прав та юридичних наслідків, в зв`язку з чим відсутні підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] , в зв`язку з чим відсутнє і право вимоги ТОВ «Укрпромбанк» щодо такого стягнення. Враховуючи, що при відступлення права вимоги до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, суд приходить до висновку, що АТ «Дельта Банк» прав вимоги за вказаним кредитним договором не набув, оскільки і ТОВ «Укрпромбанк» не мав такого права, оскільки кредитний договір № 6-96/ПК-03/07 від 27.03.2007 року не створив для [PERSON] будь-яких юридичних наслідків. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо визнання ПАТ «Дельта Банк» таким, що не набув права вимоги до [PERSON] за вказаним кредитним договором, підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. Оскільки відповідно до ст. З ЗУ «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору, суд приходить до висновку, що задоволенню підлягають і вимоги щодо визнання ПАТ «Дельта Банк» таким, що не набув права вимоги до [PERSON] за іпотечним договором, а також вимоги щодо вилучення відповідного запису з Державного реєстру іпотек. Щодо доводів сторони відповідача суд зазначає, що наданий представником ПАТ «Дельта Банк» відзив на позовну заяву [PERSON] містить лише міркування щодо наявності права вимоги за кредитним зобов`язанням [PERSON] у відповідача на підставі Договору про передачу активів ТОВ «Укрпромбанк» в рахунок погашення заборгованості від 02.07.2010 року. При цьому стороною відповідача доводів позивача щодо того, що [PERSON] не підписував кредитний договір з ТОВ «Укрпромбанк», що підтверджено належним доказом висновком почеркознавчої експертизи, в ході судового розгляду справи спростовано не було. Тобто, відзив не доводить та не обґрунтовує позицію відповідача щодо заперечення проти задоволення позовної заяви [PERSON] та є голослівним. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved