Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивач в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № ВLаЖГА00024643 від 05 травня 2011 року в сумі 90226 грн. 40 коп. Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що 05 травня 2011 року з відповідачем було укладено кредитний договір, згідно якого йому надано кредит на поточні потреби в розмірі 19500 грн. При цьому була встановлена процентна ставка 15 % річних та за управління кредитом передбачена комісія - 1,5% від суми кредиту. [PERSON] мав погашати щомісячний платіж згідно складеного графіка. Проте взяті на себе зобов'язання позичальник належним чином не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 10 серпня 2015року в сумі 90226 грн. 40 коп. і підлягає стягненню з відповідача. Справу просять розглядати у відсутності їх представника, заявлені вимоги підтримують, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання не зявився, про день розгляду справи повідомлявся своєчасно, належним чином. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності сторін і постановити заочне рішення з дотриманням вимог, встановлених законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 року № 188 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства "ВіЕйБі Банк", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 року № 63 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк" та призначення уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON], яка у відповідності до вимог ч. 3 ст. 47 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" діє без довіреності. 05 травня 2011 року з відповідачем було укладено кредитний договір, згідно якого йому надано кредит на поточні потреби в розмірі 19500 грн. При цьому була встановлена процентна ставка 15 % річних та за управління кредитом передбачена комісія - 1,5% від суми кредиту. [PERSON] мав погашати щомісячний платіж згідно складеного графіка. Проте взяті на себе зобов'язання позичальник належним чином не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 10 серпня 2015року в сумі 90226 грн. 40 коп. і підлягає стягненню з відповідача Відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредитних коштів,сплати процентів за користування кредитом, які передбачені п. 2.5 Кредитного договору. Тому з 2013 року виникла прострочена заборгованість за кредитом. Згідно п. 2.7 кредитного договору у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від позичальника достроково сплатити пеню, що розраховується від суми не виконаних боргових зобов'язань, строк виконання яких настав і які не були виконанні на день прострочення виконання. Ставка яка застосовується для обчислення пені зазначена в п. 9 Спеціальної частини договору, а саме: 0,50 % відсотка. Виходячи з викладеного, загальна сума заборгованості станом на 10 серпня 2015 року складає 90226 грн. 40 коп. . з яких: кредит - 9572.67 грн.; відсотки - 4084.54 грн.; комісія за РО 6142 .69 грн.; плата за пропуск платежів - 70426.69 грн. Дана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації у банку, від сплати судового збору звільняється, тому з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved