Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

[PERSON] звернувся 15.02.2019 року до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНМАРК» та [PERSON] , за участю третіх осіб: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Кобзар Олександр Юрійович, Товариству з обмеженою відповідальністю «Інстар-Груп», в якому просить визнати недійсним підпункт 5.5.51. пункту 5.5. Іпотечного договору № 014/1581/2/23221/1 від 19.09.2008 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством «ЕРСТЕ БАНК» та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кобзарем О.Ю. та зареєстрованим в реєстрі за № 2100. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 26.12.1998 року [PERSON] та [PERSON] знаходяться в зареєстрованому шлюбі. 19.09.2008 року [PERSON] в інтересах сім`ї на підставі Договору купівлі-продажу від 19.09.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кобзарем О.Ю., була придбана квартира за адресою: [ADDRESS] , яка, як вважає позивач є спільною сумісною власністю їх подружжя. Також, 19.09.2008 року між [PERSON] і ВАТ «ЕРСТЕ БАНК» був укладений Іпотечний договір №014/1581/2/23221/1, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кобзарем О.Ю.. за умовами якого [PERSON] передала ВАТ «ЕРСТЕ БАНК» в іпотеку квартиру за адресою: [ADDRESS] . Позивач вказує на те, що йому було відомо про факт укладення цього договору, проте з його умовами та змістом він ознайомлений не був. Пізніше, Позивачу стало відомо, що 17.04.2018 року між ПАТ «ФІДОБАНК» (що є правонаступником всіх прав та обов`язків ВАТ «ЕРСТЕ БАНК») та Відповідачем ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Ф1НМАРК» було укладено Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги за Іпотечним договором №014/1581/2/23221/1 від 19.09.2008 року. Також, Позивачу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стало відомо, що право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНСТАР-ГРУП» приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Денисом Михайловичем на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 19.07.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Д.М. за реєстровим номером 493. Відповідно до п. 2 зазначеного Договору, квартира відчужена Третьою особою ТОВ «ФК «ФІНМАРК» на підставі Іпотечного договору №014/1581/2/23221/1, посвідченого Кобзар О.Ю., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 19 вересня 2008 року за р. №2100, який є правовою підставою для застосування права ТОВ «ФК «ФІНМАРК» від свого імені продати квартиру на підставі ст.ст. 36,38 Закону України «Про іпотеку», оскільки є відповідне застереження про задоволення вимог іпотекодержателя в Іпотечному договорі. Оскільки Позивач не є стороною Іпотечного договору №014/1581/2/23221/1 від 19.09.2008 року та з його умовами не ознайомлений, він отримав його копію від іпотекодавця [PERSON] та після ознайомлення з яким, Позивачу стало відомо, що зазначений іпотечний договір містить пункт 5.5.1., в якому зазначено що він є Договором про задоволення вимог іпотекодержателя. На думку позивача, це свідчить про те, що вищезазначений Іпотечний договір №014/1581/2/23221/1 від 19.09.2008 року містить в собі два договори: безпосередньо іпотечний договір, за умовами якого Відповідач [PERSON] передала ВАТ «ЕРСТЕ БАНК» в іпотеку квартиру за адресою: [ADDRESS] , та Договір про задоволення вимог іпотекодержателя (підпункт 5.5.1.), за умовами якого Відповідач-2 розпорядився передати Іпотекодержателю право власності або право продати від свого імені будь-якій іншій особі предмет іпотеки квартиру за адресою: [ADDRESS] . Однак, Договір про задоволення вимог іпотекодержателя (підпункт 5.5.1.) не має нотаріально посвідченої згоди другого з подружжя, а отже, є недійсним в цьому пункті, оскільки позивач ніколи не надавав своїй дружині [PERSON] згоди на укладення договору про задоволення вимог іпотеко держателя, ані у вигляді окремого договору, ані у вигляді застереження в іпотечному договорі щодо квартири за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою від 20.02.2019 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк на усунення недоліків у позові. 27.02.2019 року позивачем подано заяву, якою усунуто недоліки позовної заяви, на які було звернуто увагу в ухвалі суду. Провадження у справі відкрите ухвалою суду від 01.03.2019 року та встановлено порядок загального позовного провадження для розгляду справи із призначенням підготовчого судового засідання на 16.04.2019 року. 28.03.2019 року представником ТОВ «ФК «ФІНМАРК» подано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити [PERSON] у задоволенні позову повністю. При цьому, представник відповідача посилається на те, що 19 вересня 2008 року між ВАТ «ЕРСТЕ БАНК» (правонаступником якого є ПАТ «ФІДОБАНК») і [PERSON] був укладений Кредитний договір № 014/1581/2/23221, за умовами якого Кредитор надав [PERSON] кредит в сумі 195 000,00 (сто дев`яносто п`ять тисяч) дол. США. Згідно п. 3.6 вказаного Кредитного договору у відповідності з діючим законодавством України забезпеченням цього договору є застава трикімнатної квартири загальною площею 138,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та однокімнатна квартира загальною площею 29,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . При наданні кредиту Кредитор може вимагати від Позичальника надання одного або декількох видів забезпечення. На виконання зазначеного пункту Кредитного договору 19.09.2008 року між Банком та [PERSON] був укладений Іпотечний договір № 014/1581/2/23221/1, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кобзарем О. Ю., зареєстрований в реєстрі за № 2100, а також між Банком та [PERSON] був укладений Іпотечний договір № 014/1581/2/23221/2, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кобзарем О. Ю., зареєстровано в реєстрі за № 2106. Банк за вищевказаним Кредитним договором свої зобов`язання виконав у повному обсязі. Однак, у порушення умов Кредитного договору, вимог статей 526, 530, 625, 1054 Цивільного кодексу України, [PERSON] не виконувала свої зобов`язання по своєчасній сплаті платежів по кредиту, процентів за користування коштами за Кредитним договором, у зв`язку з чим у неї виникла суттєва заборгованість. Враховуючи ті обставини, що Банк перебуває на стадії ліквідації і діє відповідно до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та у зв`язку неповерненням кредитної заборгованості [PERSON] ,, за результатами аукціону з продажу права вимоги за Кредитним договором його переможцем стало ТОВ «ФК «ФІНМАРК», у подальшому 17 квітня 2018 року між Банком і ТОВ «ФК «ФІНМАРК» був укладений Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, за умовами якого Банк відступив ТОВ «ФК «ФІНМАРК» права вимоги до Боржника, що належали Банку на підставі вказаного Кредитного договору, а ТОВ «ФК «ФІНМАРК» прийняв зазначені вище права вимоги, а саме - усі права Банку як Кредитора до Боржника щодо виконання зобов`язань, які виникли на підставі Кредитного договору в обсязі та на умовах, що існували на дату укладення цього Договору. Одночасно, між Банком (Первісним Іпотекодержателем) та ТОВ «ФК «ФІНМАРК» (Новим Іпотекодержателем) укладені: Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги за Іпотечним договором № 014/1581/2/23221/1, Договір про відступлення (купівлі- продажу) прав вимоги за Іпотечним договором № 014/1581/2/23221/2, посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р. О., зареєстровані в реєстрі за №№ 2366, 2367, відповідно до яких ТОВ «ФК «ФІНМАРК» набуло як всі права Кредитора за Кредитним договором, так і всі права Іпотекодержателя за вказаними Іпотечними договорами. Посилання ж Позивача на той факт, що при укладені Іпотечного договору між Банком і [PERSON] не було отримано згоди [PERSON] не відповідають дійсності. Так, згідно підпункту 2.1.4 Іпотечного договору № 014/1581/2/23221/1: предмет іпотеки є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки набутий у період зареєстрованого шлюбу. Цей договір вчинений за письмовою згодою чоловіка Іпотекодавця, викладеною окремою заявою, яка зберігається у справах приватного нотаріуса. Отже, позивач надав згоду на укладення Іпотечного договору між Банком та [PERSON] , підписавши письмову згоду на вчинення Іпотечного договору між Банком та [PERSON] , оформлену окремою заявою, що зберігається у справах приватного нотаріуса. При цьому, доводи позивача про те, що іпотечне застереження, яке міститься в іпотечному договорі, є по своїй природі окремим правочином, який потребує нотаріального посвідчення, не ґрунтуються на нормах діючого законодавства. Позивач дав нотаріально посвідчену згоду на передачу в іпотеку квартири, а законодавством не передбачено надання нотаріальної згоди другого з подружжя на укладення окремого розділу договору іпотеки, зокрема застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. Підготовче судове засідання 16.04.2019 року відкладено на 18.06.2019 року у зв`язку з необхідністю витребувати у приватного нотаріуса матеріали нотаріальної справи, які витребувані протокольною ухвалою суду від 16.04.2019 року. 03.05.2019 року на адресу суду від приватного нотаріуса ОМНО Кобзар О.Ю. надійшли засвідчені копії матеріалів витребуваної нотаріальної справи. 18.06.2019 року судом протокольно закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 31.07.2019 року. У зв`язку з подачею [PERSON] апеляційної скарги на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 01.03.2019 року про відкриття провадження у справі, дана цивільна справа 08.08.2019 року направлена до Одеського апеляційного суду. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 09.09.2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження по апеляційній скарзі [PERSON] на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 01.03.2019 року про відкриття провадження у справі. 12.09.2019 року цивільна справа повернута до Приморського районного суду м. Одеси та призначена до розгляду на 12.11.2019 року. 12.11.2019 року у зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, слухання справи призначено на 21.01.2020 року. У судове засідання 21.01.2020 року сторони та треті особи не з`явилися, про час, дату і місце судового засідання повідомлені належним чином, обґрунтованих клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи не надали. Від приватного нотаріуса надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 19 вересня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «ЕРСТЕ БАНК» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ФІДОБАНК», що не заперечується сторонами) і [PERSON] був укладений Кредитний договір № 014/1581/2/23221, за умовами якого Банк надав [PERSON] кредит в сумі 195000,00 (сто дев`яносто п`ять тисяч) дол. США. Згідно п. 3.6 вказаного Кредитного договору, забезпеченням цього договору є застава трикімнатної квартири загальною площею 138,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та однокімнатна квартира загальною площею 29,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . При наданні кредиту Кредитор може вимагати від Позичальника надання одного або декількох видів забезпечення. На виконання зазначеного пункту Кредитного договору, 19.09.2008 року між ВАТ «ЕРСТЕ БАНК» та [PERSON] був укладений Іпотечний договір № 014/1581/2/23221/1, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кобзарем О. Ю., зареєстрований в реєстрі за № 2100. Відповідно до п. 1.2. вказаного Іпотечного договору, предметом договору є нерухоме майно: квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . яка передана банку як Іпотекодерждателю. Згідно підпункту 5.5.1. пункту 5.5 (задоволення вимог Іпотекодержавтеля) вказаного Іпотечного договору, у відповідності до статті 36 Закону України "Про іпотеку" цей Договір є договором про задоволення вимог Іпотекодержателя, на підставі якого Іпотекодержатель на власний розсуд може: - згідно статті 37 Закону України "Про іпотеку" задовольнити забезпечені іпотекою вимоги Іпотекодержателя за Кредитним договором шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. В цьому випадку цей Договір (застереження п.5.5.1.) є правовою підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на нерухоме майно, що є Предметом іпотеки. - згідно статті 38 Закону України "Про іпотеку" та в порядку, встановленому статтею 6 Закону України "Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати" продати предмет іпотеки від свого імені будь-якій особі-покупцеві, при цьому ціна продажу предмета іпотеки може бути встановлена за вибором Іпотекодержателя, або в розмірі заставної вартості предмета іпотеки, визначеної в п.,1.3. цього Договору, яка Сторонами визначається як ціна продажу Предмета іпотеки, або на підставі оцінки майна, що підготовлена незалежним суб`єктом оціночної діяльності. Договір купівлі-продажу, укладений у відповідності до цього пункту є правовою підставою для реєстрації права власності покупця на нерухоме майно, що було Предметом іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст.. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно ст.. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Банк за вищевказаним Кредитним договором свої зобов`язання виконав у повному обсязі, що не заперечується сторонами. Однак, у порушення умов Кредитного договору та статей 526, 530, 625, 1054 Цивільного кодексу України, [PERSON] не виконувала свої зобов`язання по своєчасній сплаті платежів по кредиту, процентів за користування коштами за Кредитним договором, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість. Сторонами також не заперечується те, що ПАТ «Фідобанк» перебуває на стадії ліквідації і діє відповідно до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та у зв`язку неповерненням кредитної заборгованості [PERSON] , за результатами аукціону з продажу права вимоги за вказаним Кредитним договором його переможцем стало ТОВ «ФК «ФІНМАРК». У подальшому 17 квітня 2018 року між ПАТ «Фідобанк» і ТОВ «ФК «ФІНМАРК» був укладений Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, за умовами якого Банк відступив ТОВ «ФК «ФІНМАРК» права вимоги до Боржника, що належали Банку на підставі вказаного Кредитного договору, а ТОВ «ФК «ФІНМАРК» прийняв зазначені вище права вимоги, а саме - усі права Банку як Кредитора до Боржника щодо виконання зобов`язань, які виникли на підставі Кредитного договору в обсязі та на умовах, що існували на дату укладення цього Договору. Одночасно, між Банком (Первісним Іпотекодержателем) та ТОВ «ФК «ФІНМАРК» (Новим Іпотекодержателем) укладені: Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги за Іпотечним договором № 014/1581/2/23221/1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р. О., зареєстрований в реєстрі за №№ 2366, відповідно до якого ТОВ «ФК «ФІНМАРК» набуло як всі права Кредитора за Кредитним договором, так і всі права Іпотекодержателя за вказаним Іпотечним договором. Наразі, право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНСТАР-ГРУП» приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Денисом Михайловичем на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 19.07.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Д.М. за реєстровим номером 493. Відповідно до п. 2 зазначеного Договору, квартира відчужена ТОВ «ФК «ФІНМАРК» на підставі Іпотечного договору №014/1581/2/23221/1, посвідченого Кобзар О.Ю., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 19 вересня 2008 року за р. №2100, який є правовою підставою для застосування права ТОВ «ФК «ФІНМАРК» від свого імені продати квартиру на підставі ст.ст. 36,38 Закону України «Про іпотеку», оскільки є відповідне застереження про задоволення вимог іпотекодержателя в Іпотечному договорі. Відповідно до ч.4 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ч.1 ст.36 Закону України «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 1,2 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно ч. 1 ст.38 Закону України «Про іпотеку», якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов`язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України, 3міст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Згідно ч.2 ст.6 Закону України «Про іпотеку», майно, що є у спільній власності, може бути передане в іпотеку лише за нотаріально засвідченою згодою усіх співвласників. Співвласник нерухомого майна має право передати в іпотеку свою частку в спільному майні без згоди інших співвласників за умови виділення її в натурі та реєстрації права власності на неї як на окремий об`єкт нерухомості. Згідно ч.1-3 ст. 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Тобто, зважаючи на те, що договір іпотеки підлягає нотаріальному посвідченню, а іпотека як обтяження нерухомого майна - державній реєстрації, згода другого з подружжя, повинна бути нотаріально посвідчена. З наданих суду копій нотаріальної справи, що посвідчення Іпотечного договору № 014/1581/2/23221/1 від 19.09.2008 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кобзар О.Ю. реєстр. № 2100, вбачається, що 19.09.2008 року [PERSON] , письмовою заявою, яка посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кобзар О.Ю. реєстр. № 2098, надав свою згоду на укладення та підписання його дружиною [PERSON] , на умовах їй відомих, іпотечного договору на квартиру [ADDRESS] , для забезпечення виконання її зобов`язань перед ВАТ «ЕРСТЕ БАНК» за кредитним договором. Крім того, згідно правової позиції, яка викладена в постанові Верховного Суду від 04.04.2018 року № 754/17290/15-ц, застереження в іпотечному договорі прирівнюється до відповідного договору про задоволення вимог іпотекодержателя за своїми правовими наслідками, а тому доводи касаційної скарги про необхідність окремої згоди на включення до договору іпотеки відповідного іпотечного застереження є безпідставними. За таких обставин, суд доходить висновку про необґрунтованість позову [PERSON] , а тому залишає його без задоволення повністю.

Outcome: dismissed