Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

в Острозький районний суд звернулося ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свою заяву аргументує тим, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] 28.03.2008 року уклали кредитний договір №HMN0GA0000000008. Згідно договору ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобовязався надати [PERSON] кредит у розмірі 14955 [Долар США] на термін до 27.03.2018 року, а [PERSON] зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, [PERSON] повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Зазначає, що згідно договору у випадку порушення зобовязань за кредитним договором, [PERSON] сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 14955 [Долар США]. В порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, [PERSON] свої зобовязання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 України наслідками порушення відповідачем зобовязань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором [PERSON] станом на 17.09.2015 року має заборгованість - 24970.19 [Долар США], яка складається з наступного: 13501,69 [Долар США] - заборгованість за кредитом; 4155,04 [Долар США] - заборгованість по процентам за користування кредитом: 144,67 [Долар США] - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 5968,82 [Долар США] - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до договору: 11,46 [Долар США] - штраф (фіксована частина), 1188,51 [Долар США] - штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобов'язання за договором №HMN0GA0000000008 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено договором поруки, в забезпечення виконання зобовязань за кредитними договором [PERSON] Відповідно до вимог ст.ст. 610, 554 ЦК України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники. Відповідно до умов договору поруки, а саме п.5, позивачем було направлено на адресу відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов'язань за Договором №HMN0GA0000000008. Згідно з п.6 Договору поруки, поручитель зобов'язаний виконати зобов'язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом пяти календарних днів з моменту її отримання. Вимога, що була пред'явлена до поручителів щодо виконання забезпеченого зобовязання, залишена без задоволення, у звязку з цим просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 24970,19 [Долар США], шо за курсом 21.82 відповідно до службового розпорядження НБУ від 17.09.2015 року складає 544849,51 грн. за кредитним договором №HMN0GA0000000008 від 28.03.2008 року та стягнути солідарно судові витрати. Представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не з'явився, не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку . Представник [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково і пояснив, що дійсно ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] 28.03.2008 року уклали кредитний договір. Згідно договору ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобовязався надати [PERSON] кредит у розмірі 14955 [Долар США] на термін до 27.03.2018 року, а [PERSON] зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, однак його довіритель свої зобов'язання вчасно не виконав. Вказує, що відповідно до наданого позивачем розрахунку, штраф, передбачений кредитного договору,\~\~нарахований за те ж саме порушення, що і пеня - несвоєчасну сплату процентів. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Посилаючись на правової позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові № 6-2003цс15 від 21.10.2015 року, застосування якої є обов'язковим в силу ст.\~\~360-7 ЦПК України, відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, просив відмовити у стягненні штрафу процентної складової. Зазначив, що в матеріалах справи відсутні відомості, що поручитель [PERSON] була належним чином повідомлена про порушення зобов'язання за даним договором, оскільки відсутні відомості про вручення їй такого повідомлення, а банк надав лише відомості щодо того, що зазначене повідомлення відправлялось, тому просив в задоволенні позові до [PERSON] відмовити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась про причини неявки суд не повідомила, хоча була належим чином повідомлена про час і місце судового розгляду, заперечення проти позову не подавала. З письмових доказів, досліджених в судовому засіданні встановлено наступне. З кредитного договору №HMN0GA0000000008 від 28.03.2008 року та додаткової угоди до вказаного кредитного договору від 05.10.2012 року, вбачається, що 28.03.2008 року між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] було укладено кредитний договір та додаткову угоду, відповідно до яких банк надав [PERSON] кредит в розмірі 14955,00 доларів США на термін до 27.03.2018 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно із п.8.1 кредитного договору, банк зобовязується надати позичальникові кредитні кошти на строк з 28.03.2008 року по 27.03.2018 року у розмірі 14955,00 доларів США зі сплатою за користування відсотків у розмірі 1% на місяць від суми виданого кредиту, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 0,48 % річних, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.7.2 даного договору. Відповідно до п.5.1 угоди, у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує банку пеню, у розмірі який зазначений у п.8.4 договору за кожний день прострочки Відповідно до п.5.3 договору при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Згідно п.8.4 договору, при порушенні позичальником зобовязань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочення. У відповідності до п.3 додаткової угоди, п.8.1 було викладено в наступній редакції: банк зобовязується надати позичальникові кредитні кошти на строк з 28.03.2008 року по 27.03.2018 року у розмірі 16965,39 доларів США зі сплатою за користування відсотків у розмірі 1,13% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 2,00 % від суми виданого кредиту в момент надання кредиту, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 0.48 % річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.7.2 даного договору. Період сплати вважати період з 28 по 02 число кожного місяця. (а.с.16-19) З розрахунку заборгованості за договором №HMN0GA0000000008 від 28.03.2008 між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] встановлено, що станом на 17.09.2015 року загальна сума боргу за даним договором становила 24970.19 [Долар США], яка складається з наступного: 13501,69 [Долар США] - заборгованість за кредитом; 4155,04 [Долар США] - заборгованість по процентам за користування кредитом: 144,67 [Долар США] - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 5968,82 [Долар США] - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до договору: 11,46 [Долар США] - штраф (фіксована частина), 1188,51 [Долар США] - штраф (процентна складова). Також з даного розрахунку встановлено, що [PERSON] погашав заборгованість перед банком, однак дані погашення носили несистематичний характер та вносились не у повному обсязі. (а.с.4-9) З договору поруки №HMN0GК0000000008 від 28.03.2008 року, встановлено, що 28.03.2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено договір поруки. За умовами даного договору [PERSON] поручилася перед позивачем за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобовязань, що витікають з кредитного договору. У відповідності до п.2 даного договору поруки, [PERSON] відповідає перед банком за виконання [PERSON] усіх його зобовязань за кредитним договором. Відповідно до п.11 договору поруки, зазначено, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов'язань за кредитним договором. Згідно п.12 цього ж договору поруки, сторони прийшли до згоди, що строк, в межах якого вони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу за цим договором, встановлюється\~\~у 5 (п'ять) років. (а.с.21) З повідомлення ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" до [PERSON], [PERSON] від 21.09.2015 року встановлено, що банк ставив відповідачам вимогу по погашенню боргу по кредитному договору від 28.03.2008 року. (а.с.11) Суд, вислухавши представника відповідача, вивчивши матеріали справи вважає, що позов ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засідання встановлено, що між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] 28.03.2008 року уклали кредитний договір №HMN0GA0000000008. Згідно договору ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобовязався надати [PERSON] кредит у розмірі 14955 [Долар США] на термін до 27.03.2018 року, а [PERSON] зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, [PERSON] повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Зазначає, що згідно договору у випадку порушення зобовязань за кредитним договором, [PERSON] сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором [PERSON] станом на 17.09.2015 року має заборгованість - 24970.19 [Долар США], яка складається з наступного: 13501,69 [Долар США] - заборгованість за кредитом; 4155,04 [Долар США] - заборгованість по процентам за користування кредитом: 144,67 [Долар США] - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 5968,82 [Долар США] - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до Договору: 11,46 [Долар США] - штраф (фіксована частина), 1188,51 [Долар США] - штраф (процентна складова). Розрахунок суми заборгованості додається. Згідно із ч.2 ст.1054, ч.2 ст.1050 ЦК України у разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, тому вимога банку про дострокове погашення заборгованості є законною. Даний договір відповідає вимогам ст. 1054 ЦК України. Кредитний договір між банком та [PERSON] відповідає і вимогам Закону України "Про фінансові послуги і державне регулювання ринку фінансових послуг", оскільки між сторонами при укладенні договору досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору, волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі та не встановлено порушень вимог ст. 203 ЦК України. Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, встановленому договором. Оскільки п.8.1 кредитного договору було передбачено повернення коштів щомісячними платежами в період з 28 по 02 число кожного місяця і оскільки [PERSON] зазначені умови порушив, то з нього на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" слід стягнути заборгованість по кредиту, як і стягнути заборгованість по комісії за користування кредитом, яка була визначена п. 8.1 кредитного договору. Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Кредитним договором від 28.03.2008 року визначено, що [PERSON] отримав кредит в розмірі на термін до 27.03.2018 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, а за додатковою угодою від 05.10.2012 року вказий розмір було змінено на 1,13 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і оскільки борг по нарахованих відсотках становить 4155,04 доларів США і на даний час вони не сплачені, то зазначену суму слід стягнути з відповідача. В забезпечення виконання зобов'язання за договором №HMN0GA0000000008 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено договором поруки, в забезпечення виконання зобовязань за кредитними договором [PERSON] Відповідно до вимог ст.ст. 610, 554 ЦК України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники. Відповідно до умов Договору поруки, а саме п.5, позивачем було направлено на адресу Відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов'язань за Договором №HMN0GA0000000008. Згідно з п.6 Договору поруки, поручитель зобов'язаний виконати зобов'язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом пяти календарних днів з моменту її отримання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 14955 [Долар США]. В порушення умов кредитного Договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, [PERSON] свої зобовязання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 України наслідками порушення відповідачем зобовязань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Разом з тим, задовольняючи позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафу у 1188,51 [Долар США] - штраф (процентна складова). Відповідно до наданого позивачем розрахунку, штраф, передбачений п 5.3 кредитного договору,\~\~нарахований за те ж саме порушення, що і пеня - несвоєчасну сплату процентів. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст.\~\~549 ЦК України).\~\~Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові № 6-2003цс15 від 21.10.2015 року, застосування якої є обов'язковим в силу ст.\~\~360-7 ЦПК України, відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Тому суд приходить до висновку, що із\~\~ загального розміру заборгованості слід виключити суму 1188,51 [Долар США] - штраф (процентна складова)\~\~та визначити, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сума заборгованості у розмірі 13501,69 [Долар США] - заборгованість за кредитом; 4155,04 [Долар США] - заборгованість по процентам за користування кредитом: 144,67 [Долар США] - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 5968,82 [Долар США] - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до договору 11,46 [Долар США] - штраф (фіксована частина). При стягненні штрафу - процентна складова, необхідно відмовити у повному обсязі, як вбачається з правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі №6-2003цс15, яка, відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України, є обов'язковою для всіх судів України, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Отже, відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідно до ч.1 та ч. 4 ст.559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання та після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Зазначені законом правові підстави припинення договору поруки відсутні - забезпечене порукою зобов'язання не виконане, тобто кредит та заборгованість по ньому не сплачено, а строк пред'явлення вимоги сторонами продовжено. Відповідно до п.11 договору поруки, зазначено, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов'язань за кредитним договором. Згідно п.12 цього ж договору поруки, сторони прийшли до згоди, що строк, в межах якого вони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу за цим договором, встановлюється\~\~у 5 (п'ять) років на відміну від шестимісячного строку передбаченого ч.4 ст. 559 ЦК України. Відповідно до ч.3 ст.6 ЦК України, сторони можуть відступити від положень цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Безпідставними є посилання представника відповідача щодо неповідомлення банком поручителя про заборгованість перед кредитором боржника за кредитним договором. При цьому посилання на реєстр поштових відправлень не заслуговують на увагу з огляду на те, що банком (а.с.11) вимога [PERSON] направлялась за адресою: Нетішин,Миру,14 кв.76, яка вказана поручителем в договорі поруки від 28.03.2008 року № HMN0GК0000000008 та відповідає умовам п.2.2 цього договору, а зміна адреси листування покладається на поручителя. За приписами ч.2 ст.652 ЦК України договір може бути розірваний, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, лише за рішенням суду на вимогу заінтересованою сторони. Відповідач [PERSON], в установленому законом порядку, такої вимоги не заявляв, а суд не вправі самостійно застосовувати положення цієї норми закону. Згідно ст. 627 та 629 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, які є обов'язковими сторонами для виконання. Пунктом 1.2 кредитного договору встановлено термін повернення кредиту до 27.03.2018 року. Отже, днем настання строку виконання основного зобов'язання є 27.03.2018 року, та відповідно строк припинення поруки 27.03. 2018 року. При цьому судом береться до уваги і те, що розрахунок заборгованості відповідачами не оспорювався. Враховуючи викладене, на підставі ст. 549, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial