Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

08 липня 2020 року представник АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 15 грудня 2009 року у розмірі 102700 гривень 19 копійок та стягнути з відповідача судові витрати. У порушення умов договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого має заборгованість за кредитом станом на 23 березня 2020 року в сумі 102700 гривень 19 копійок, яка складається з наступного: -65243,61 грн. заборгованість за тілом кредиту з яких: -0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту; -65243,61 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; -0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; -0,00 грн.- заборгованість за простроченими відсотками; -17083,07 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; -15006,83 грн. нарахована пеня; -0,00 грн. нараховано комісії; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: -500,00 грн. штраф (фіксована частина); - 4866,68 грн. штраф (процентна складова). Позивач вказує на те, що кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь яку частину суми заборгованості за кредитом, а тому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 102700,19 грн., яка складається з: 65243,61 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту; 17083,07 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 15006,83 грн. нарахованої пені; 500,00 грн. штрафу (фіксована частина); 4866,68 грн. штрафу (процентна складова) та покласти на відповідача витрати пов`язані з розглядом справи у суді. Представник позивача надав клопотання про підтримання позову, розгляд справи без їх участі, та розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог статті 128 ЦПК України, в судове засідання повторно не з`явився, в порушення статті 131\~ЦПК\~України про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу \~згідно з вимогами статей 280-282 ЦПК України\~на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями\~12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених\~ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі\~статтями 76-79 ЦПК України,\~\~доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Суд, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та їм правовідносини. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що Відповідно до кредитного договору від 15 грудня 2009 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк») та [PERSON] , банк надав позичальникові кредит у сумі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, який у подальшому було збільшено до 37000 гривень. Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Відповідно до ч. 1\~ст. 626 ЦК України\~підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Банком зобов`язання за договором виконались, а саме відповідачу надались кредитні кошти в розмірі 37000 гривень. Відповідач порушив умови договору в частині неповернення кредиту та несплати відсотків за його користування та не виконав взяті на себе зобов`язання, тобто в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань. Згідно з розрахунком заборгованості відповідач станом на 23 березня 2020 року має заборгованість в сумі 102700,19 грн., яка складається з наступного: 65243,61 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту; 17083,07 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 15006,83 грн. нарахованої пені; 500,00 грн. штрафу (фіксована частина); 4866,68 грн. штрафу (процентна складова). Позивач на свій розсуд може вимагативід боржника частину суми заборгованості за кредитом та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 102700,19 грн. та покласти на відповідача витрати пов`язані з розглядом справи у суді. Норми права, що регулюють правовідносини під час розгляду справи. Згідно зі\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Стаття 525 ЦК України\~забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. Відповідно до\~ст. 611 ЦК України\~в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок розірвання договору. Відповідно до ч. 2\~ст. 651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідач не скористувався своїм правом, передбаченим ст.\~76-83,\~174,191 ЦПК України\~та не подав суду заперечень щодо вимог позивача та доказів на їх спростування. Однак, враховуючи приписи\~ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Разом з тим, згідно із частинами 1-2\~ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Між сторонами укладено кредитний договір шляхом підписання заяви позичальника, у якій указано, що він разом з Умовами і тарифами складає між сторонами кредитний договір. Пунктом цих Умов передбачено, що відповідач зобов`язується погашати заборгованість за цим Кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором, у разі невиконання зобов`язань за договором на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ "ПриватБанк"). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою\~статті 551 ЦК України\~визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Отже, в разі укладення договору, кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитноїкарти"Універсальна"\~та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) як невід`ємні частини спірного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження N 6-16цс15). Також суд вважає, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитноїкарти"Універсальна"\~\~та Витяг\~з Умов\~та правил\~надання банківських\~послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 15 грудня 2009 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Крім того,\~враховуючи,\~що Умови\~та правила\~надання банківських\~послуг,\~що розміщені\~на офіційному\~сайті позивача\~(www.privatbank.ua)\~неодноразово змінювалися\~самим АТ\~КБ "ПриватБанк"\~в період\~-\~з часу\~виникнення спірних\~правовідносин до\~моменту звернення\~до суду\~із вказаним\~позовом,\~тобто кредитор\~міг додати\~до позовної\~заяви Витяг\~з Тарифів\~та Витяг\~з Умов\~у будь-яких\~редакціях,\~що найбільш\~сприятливі для\~задоволення позову,\~тому у\~суду не\~має підстав\~вважати,\~що Умови\~та правила\~надання банківських\~послуг є\~договором приєднання\~у розумінні\~ст. 634\~ЦПК України. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Вказана правова позиція потверджена постановою Великої палати Верховного Суду №342/180/17 від 03 липня 2019 року. Крім того, відповідно до\~ст. 42 Конституції України, держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організації споживачів. Положення Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09.04.1985року №39/248, наголошує: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачі мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах. Згідно зі статтями\~12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Закріпивши принцип змагальності сторін, гарантує сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, рівні процесуальні можливості з метою захисту їхніх порушених, оспорюваних чи невизнаних прав та законних інтересів, зокрема й щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до цієї норми кожна сторона та інша особа, яка бере участь у справі, повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а у випадку неможливості стороною подати докази з поважних причин, суд сприяє особі в їх витребуванні, тим самим сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи (ч. 1\~ст. 84 ЦПК України). Конституцією України\~передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129). Виходячи зі змісту ч.1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. У зв`язку із цим, такі Умови та правила надання банківських послуг і Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами Договору від 15 грудня 2009 року. В частині стягнення штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн. штрафу(фіксованоїчастини) та 4866,68грн.штрафу(процентноїскладової), то в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до\~ст.\~2\~Закону\~України\~"Про\~тимчасові\~заходи\~на період\~проведення\~антитерористичної\~операції"\~на час\~проведення антитерористичної\~операції\~забороняється\~нарахування пені\~та/або\~штрафів\~на\~основну суму\~заборгованості\~із зобов`язань за кредитними договорами\~та договорами\~позики\~з\~14\~квітня\~2014\~року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно довідки Відділу державної реєстрації Виконавчого комітету Ізюмської міської ради станом на 09\~липня 2020рокувідповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України №1275-р від 02.12.2015р. При таких обставинах, зважаючи на те, що пеня,нарахована за період, який пізніше 14 квітня 2014 року, та імперативну заборону на її стягнення, то в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Враховуючи те, що обставини щодо отримання та використання кредитних коштів відповідачем у відповідності до ст.81 ЦПК України\~не спростовано, фактично кредитні кошти згідно зазначеного обсягу кредитних зобов`язань відповідачем отримано, що свідчить про погодження відповідачем дій Банку щодо умов кредитування в цій частині, суд не вбачає підстав для відмови у стягненні заборгованості за простроченим тілом кредиту та заборгованості по нарахованим відсоткам у сумі 82326,68грн., водночас у задоволенні інших вимог - відмовити. На підставі\~ст. 141 ЦПК України, оскільки судом частково задоволено позов, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 1684,96 грн.

Outcome: partial