Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

28.02.2020 АТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 24.09.2015 [PERSON] отримав кредит в розмірі 5452,97 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими АТ КБ "Приватбанк" Умовами та правилами, Тарифами складають між сторонами кредитний договір. АТ КБ "Приватбанк" свої зобов`язання за угодою виконав в повному обсязі, а відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконував належним чином, внаслідок чого станом на 14.01.2020 року виникла заборгованість у сумі 10139,44 грн., яку позивач просить стягнути в примусовому порядку. Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, відзив не подав. За таких обставин розгляд справи проводиться заочно у відсутності відповідача [PERSON] , проти чого позивач не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного. В ході судового розгляду встановлено, що 16.11.2011 [PERSON] підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку. У анкеті-заяві зазначено, що відповідач згідний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомився та згоден із Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення, а також зобов`язався виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг та регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті Приватбанку www.privatbank.ua. 24.09.2015 між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 24.09.2015 (надалі - Генеральна угода), відповідно до п.2.1 якої Банк надає Позичальнику строковий кредит в розмірі 5452,99 грн. на строк 24 місяці, з 24.09.2015 по 30.09.2017 шляхом встановлення кредитної лінії на платіжні карту на споживчі потреби в сумі 5452,99 грн. ,а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти в розмірі 1,5% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту. Погашення кредиту відбувається в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця Позичальник надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 272,87 грн. для погашення заборгованості по кредиту, яка складається із заборгованості по кредиту, процентів та інших витрат. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 30.09.2017. Згідно п.2.2 Генеральної угоди у випадку порушення Позичальником строків погашення заборгованості вказаних у цій угоді, Умовах та правилах, більше ніж на 31 день, по зобов`язаннях, строк яких не настав, Сторони домовились, що строк повернення кредиту вважається 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32 дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує Банку штраф в розмірі 773,83 грн При порушенні Позичальником зобов`язань з погашення кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню, розмір якої визначено в Умовах та правилах (п.2.2 Генеральної угоди). Як вбачається із розрахунку заборгованість [PERSON] за договором від 24.09.2015 станом на 14.01.2020 року становила 10139,44 грн. з яких: 3909,55 грн. - заборгованість за кредитом, 2350,00 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 0,00 - заборгованість за комісією, 3879,89 грн. - заборгованість за пенею. Аналізуючи виписку по картковому рахунку [PERSON] № [NUMBER] за період 24.09.2015 по 14.01.2020 судом встановлено, що 24.09.2015 відповідачу встановлено кредитний ліміт по картковому рахунку в розмірі 5452,99 грн. і у вказаний день ці кошти перераховані відповідачем з картки. За вказаний період банком списано з картки процентів за користування кредитом в розмірі 1071,04 грн. Відповідачем поповнено картку готівковими коштами та шляхом переведення з іншої картки на суму 5251,17 грн. Крім того, з виписки прослідковується, що банком списувались із картки відповідача проценти за прострочений кредит та штрафи за прострочку кредиту. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, а п.2 цієї ж статті встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа, який регулює окремий вид зобов`язань - Позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. За приписами ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст.610ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). На підставі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином суд вважає, що підписана сторонами Генеральна угода від 24.09.2015 містить усі істотні умови кредитного договору, зокрема умови про предмет, ціну та строк її дії. Так у зазначеній угоді сторони погодили суму кредиту в розмірі 5452,97 грн., розмір процентів за користування ним 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, строк кредитування 24 місяці, з 24.09.2015 по 30.09.2017, умови та строки погашення кредиту, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту. Тобто сама по собі Генеральна угода від 24.09.2015 по суті є кредитним договором. Наданий позивачем Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку суд вважає неналежним доказом, оскільки матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Окрім цього, позивачем взагалі не представлено жодного доказу, що відповідач на момент підписання заяви був ознайомлений хоч з якимись Тарифами та Умовами надання банківських послуг. Крім того, Витяг з Умов та правил надання банківських послуг із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Щодо стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 3909,55 грн. та заборгованості по процентах за користування кредиту в розмірі 2350 грн. суд звертає увагу, що згідно пункту 2.1 Генеральної угоди відповідачу надається кредит в розмірі 5452,99 грн. на строк 24 місяці, з 24.09.2015 по 30.09.2017, зі сплатою процентів в розмірі 1,5% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту. Погашення кредиту відбувається починаючи з 1 по 25 число кожного щомісячними платежами в розмірі 272,87 грн. Таким чином, відповідач в строк до 30.09.2017 зобов`язаний був сплатити банку кошти в сумі 6548,88 грн. в рахунок погашення заборгованості по кредиту (24 платежі по 272,87 грн.). Як вбачається із виписки по картковому рахунку відповідач в строк до 30.09.2017 погасив заборгованість за кредитом в розмірі 4081,73 грн. та 1156,17 грн. погасив після настання вказаного строку. Таким чином, заборгованість [PERSON] перед позивачем за Генеральною угоди від 24.09.2015 станом на 14.01.2020 повинна становити 1310,98 грн. (6548,88 - 4081,73 - 1156,17). Аналізуючи виписку по картковому рахунку [PERSON] № [NUMBER] за період 24.09.2015 по 14.01.2020 судом встановлено, що позивачем нараховано відповідачу штрафів за прострочку кредиту на загальну суму 6731,74 грн., а також проценти за прострочений кредит, які не передбачені Генеральною угодою. При цьому слід наголосити, що згідно розрахунку заборгованості у відповідача відсутня заборгованість по штрафах за прострочку кредиту. Враховуючи, що Генеральною угодою від 24.09.2015 не передбачено нарахування процентів на прострочений кредит, а щодо пені зазначено, що розмір такої вказаний в Умовах та правилах надання банківських послуг, позовні вимоги в цій частині є безпідставними і задоволенню не підлягають. Однак, враховуючи, що [PERSON] фактично взяті на себе обов`язки за Генеральною угодою від 24.09.2015 повністю не виконав та зважачина те, що відповідач повинен був сплатити кошти в погашення заборгованості за кредитом в розмірі 6548,88 грн., а фактично погасив 5273,90 грн., з відповідача слід стягнути 1310,98 грн. та позов частково задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає до стягнення з відповідача [PERSON] пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 271,15 грн.

Outcome: partial