Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

29.10.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту у розмірі 4 129 грн. 66 коп. , з тих підстав, що сторони у письмовій формі уклали кредитний договір № 002-14523-120511 від 12.05.2011 року. Відповідно до умов кредитного договору позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] та надав держателю картку, на яку надав кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної лінії на загальну суму 100 000 грн., встановив ліміт на момент підписання договору в сумі 3000 грн. Відповідач у встановлені кредитним договором строки, обов'язки по сплаті кредиту не виконав, у зв'язку з чим позивач звернувся з позовом до суду про стягнення заборгованості за кредитом. Також просив стягнути з відповідача судові витрати. Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, просив позов задовольнити повністю. Проти заочного розгляду не заперечував. Відповідач в судове засідання двічі не з'являвся, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України - за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до положень ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно з положеннями ч.2 ст. 197 ЦПК України за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідив письмові докази, суд вважає вимоги, викладені в заяві, такими, що підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і таке встановлено судом, [PERSON] та « Комерційний банк « Дельтабанк»( нині ПАТ « Дельтабанк», який є його правонаступником) у простій письмовій формі уклали кредитний договір № 002-14523-120511 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 12.05.2011 року, який сторони підписали, узгодивши тим самим усі положення вказаного договору. Окрім того, сторонами було підписано Анкету позичальника, Анкету клієнта-фізичної особи та Тарифи на обслуговування платіжних карток Visa Classik неіменна, тарифний пакет «Кредитна картка №1» , що є невід»ємною частиною кредитного договору. Відповідно до умов кредитного договору позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] та надав держателю картку, на яку надав кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної лінії на загальну суму 100 000 грн., встановив ліміт на момент підписання договору в сумі 3000 грн. Вказаний кредит було видано позичальнику на споживчі цілі, з розрахунку 0 % річних. Згідно Анкети позичальника, кредитодавець встановив строк дії картки 3 роки та встановив обов»язок позичальнику термін сплати по кредиту обов»язкового мінімального платежу - до 15 числа кожного місяця. Частка обов»язкового погашення тіла кредиту становить 5 % від суми використаних коштів станом на день розрахунку. Відповідно до п.5.2 Договір набув чинності з дати його підписання та діє до повного виконання зобов»язань за цим договором. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку ціни позову, сформованого стороною станом на 10.09.2014 року, позичальник суму кредиту отримав. За вказаним розрахунком через неналежне виконання взятих на себе зобов»язань, у відповідача перед ПАТ виникла заборгованість у розмірі 4 129 грн. 66 коп., з якої 4 129 грн.66 коп. - тіло кредиту. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами мають місце правовідносини, що пов»язані зі споживчим кредитним договором, які регулюються Цивільним кодексом України, Законом України "Про захист прав споживачів", постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин". Так, відповідно до статті 526, частин 1 статті 530 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами та згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до п.3. ч.1. ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За вимогами до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Кредитний договір укладається у письмовій формі та до відносин за кредитним договором застосовуються положення договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (статті 530, 631 ЦК). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частина 1 статті 530 ЦК). Таким чином, вимоги ПАТ про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають повному задоволенню. Також, на підставі вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати, сплачені позивачем при подачі позову до суду ( судовий збір 243.60 коп.), підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved