Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

[PERSON], який діє в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання сина. Позовні вимоги мотивує тим, що з 10 червня 2005 року по 05 квітня 2011 року сторони проживали в зареєстрованому шлюбі. За вказаний період у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Рахівського районного суду від 23.03.2011 по справі №2-376/11, що набрало законної сили 05.04.2011 шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 07.03.2011 по справі №2-271/11, що набрало законної сили 18.03.2011, з 17.01.2011 відповідача зобов'язано сплачувати на користь позивача на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідач не проживає з позивачем та дитиною і не приймає участі в утриманні сина, а сам позивач не має фактичної змоги забезпечити належні умови для проживання сина. [PERSON] є здровою, повноцінною людиною і має фактичну можливість надавати матеріальну лопомогу. Таким чином, відповідач зобов'язаний виконувати обов'язок по сплаті аліментів на утримання сина у розмірі, не меншому ніж визначений діючим законодавством України. У відповідності до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Станом на дату звернення до суду, син сторін досяг повних 11 років. Згідно абз.2 ст. 7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2017 рік", прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 1 грудня становить 1860 гривень. Таким чином починаючи з 01.12.2017 відповідач зобов'язаний сплачувати на користь позивача на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 930 гривень. На підставі викладеного, просив прийняти рішення яким стягувати, щомісячно, з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/2 частини від всіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% від встановленого законом прожиткового мінімуму до досягнення сином повноліття. Повернути без виконання виконавчий лист про примусове виконання рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 07.03.2011 по справі 2-271/11. 29 березня 2018 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позов, в якому відповідач вважає позовні вимоги необгрунтованими та безпідставними з наступних причин. Він бере безпосередню та належну участь в утриманні спільного з позивачем сина, піклується сином та його станом здоров'я, спілкується з сином при відсутності перешкоджань зі сторони позивача, виходячи з можливостей забезпечує сина засобами для розвитку дитини, одягом, іншими цінними речами та речами першочергової необхідності, щомісячно перераховує аліменти на його утримання. Щодо відсутності у позивача згідно позову змоги забезпечити належні умови слід зазначити, що в порівнянні з 2011 роком зі статусу безробітної позивач перейшла в статус особи працевлаштованої в Рахівській районній лікарні та з стабільним доходом, що перевищує гарантований державою мінімально встановлений розмір заробітної плати. Згідно рішення Рахівського районного суду від 24.01.2018 у справі №305/1740/17, отримує додатково у збільшеному розмірі по 1500 гривень щомісячно для виховання дитини від першого шлюбу. Становище позивача значно покращилось. В той же час його матеріальний стан не покращився. Натомість змінився його сімейний стан, що є підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Так, у 2012 році він одружився. Окрім спільної з позивачем дитини, має також на утриманні двох неповнолітніх дітей та дружину, з якими проживає разом, що є наслідком погіршення його матеріального становища та збільшення матеріальних витрат. Також ним надається допомога на утримання непрацездатної матері, яка проживає сама. При збільшенні розміру аліментів всупереч чинного законодавства у нього не залишиться коштів для сплати комунальних платежів, купівлі предметів першої необхідності. Водночас, він погоджується з тим, що відповідно до законодавства, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене просив відмовити у задоволені позову в частині збільшення розміру аліментів з 1/4 на 1/2 від усіх видів заробітку (доходу). В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явилися, однак останній 30.03.2018, надіслав електронною поштою клопотання про розгляд справи за його вісутності та відпвідь на відзив до позовної заяви. У відповіді на відзив до позовної заяви зменшив позовні вимоги в частині розміру аліментів, які будуть стягуватися з відповідача. Просив прийняти рішення яким стягувати, щомісячно, з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% від встановленого законом прожиткового мінімуму до досягнення сином повноліття. Повернути без виконання виконавчий лист про примусове виконання рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 07.03.2011 по справі 2-271/11. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак його представник [PERSON] надіслав додаткові пояснення до відзиву, в яких зазначив, що не заперечує проти часткового задоволення позову в частині зміни розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини з 30% на 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В іншій частині щодо зміни розміру аліментів з 1/4 на 1/2 доходу відповідача просить відмовити. Розгляд справи просив провести без участі відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, взявши до уваги відзив на позовну заяву та відповідь на відзив, приходить до висновку, що зменшений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 червня 2005 року, який рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 23.03.2011 по справі №2-376/11 між ними було розірвано. Від шлюбу у сторін народилася одна дитина - син [PERSON], [INFO], який знаходиться на матеріальному утриманні позивача, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Великобичківської селищної ради Рахівського району, Закарпатської області №4218, виданою 15.11.2017 та актом обстеження матеріально-побутових умов гр. [PERSON] від 14.11.2017. Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 07 березня 2011 року по справі №2-271/11 стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця та мешканця [INFO] в користь [PERSON], мешканки [INFO], аліменти на утримання \~сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 \~частки зі всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 17 січня 2011 року до досягнення дитиною повноліття. \~\~\~ Відповідно до положень частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до абз. 4 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України. У ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», зазначено про те, що прожитковий мінімум з 01 січня 2018 року на одну дитину віком від 6 до 18 років, встановлений в розмірі 1860.00 грн. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років не може бути меншим ніж 930 грн. Крім того, у відповідності до пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів на одну дитину має бути відповідним вартісній величині, достатній для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Судом встановлено, що у позивачки змінилось матеріальне становище з часу винесення первинного рішення суду про стягнення аліментів (березень 2011 року), збільшилися витрати на утримання сина, оскільки в Україні відбулися безповоротні інфляційні процеси, внаслідок чого відбулося різке, неодноразове підняття цін на товари харчування, в тому числі, дитячого, збільшення цін на дитячий одяг, профілактичні ліки, адміністративні та інші послуги, роботи тощо. Крім того, на сьогоднішній день дитині виповнилося 12 (дванадцять) років в звязку із чим значно збільшився розмір витрат, як на утримання, так і наї виховання та навчання. Разом з тим, відповідачем надано докази того, що він 19.06.2012, уклав шлюб із іншою жінкою, [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про шлюб від 19 червня 2012 року. Довідкою про доходи виданою ТОВ "Вікторія-Транс" стверджується, що громадянин [PERSON] працює водієм у ТОВ "Вікторія-Транс" та отримує заробітну плату протягом останніх трьох місяців у розмірі 3800 гривень. Згідно довідки №02-30/252 виданої 16.03.2018 виконавчим комітетом Великокопанської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області на утриманні громадянина [PERSON] знаходяться неповнолітні діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Позивачка надала достатньо доказів того, що змінився її матеріальний стан. Відповідач зменшений позов визнав отже, суд вважає за необхідне збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання сина [PERSON], [INFO], призначивши їх у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до абз. 4 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішення законної сили. Аліменти на утримання дитини згідно ч.1 ст. 191 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, однак, приймаючи до уваги те, що аліменти були вже присудженні рішенням Рахівського районного суду, а предметом судового розгляду є зміна розміру аліментів, то в даному випадку, змінений розмір аліментів повинен стягуватись з дня набрання рішення законної сили. Крім того, приймаючи до уваги, що позивач [PERSON] при пред'явленні позову щодо вимоги про стягнення аліментів, була звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", на виконання вимог ст.141 ЦПК України, суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved