Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

11 вересня 2017 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого, позивач посилається на те, що 03\~жовтня 2008 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" (правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк") та [PERSON] укладений кредитний договір № б/н, на підставі якого банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 1 500 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зі своєї сторони, банк виконав всі умови підписаного договору, і надав [PERSON] кредит у зазначеному вище розмірі, однак, відповідач в порушення взятих на себе зобовязань, своєчасно не сплачувала кредит та відсотки за користування кредитом, в результаті чого станом на 30 червня 2017 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 25 020,48 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 508,01 грн., заборгованості з процентів за користування кредитом у розмірі 19 282,92 грн., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 3\~800,00 грн., фіксованої частини штрафу у розмірі 250,00 грн. та процентної складової штрафу у розмірі 1 179,55 грн. Зазначену суму, а також судові витрати позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, надала суду заперечення на позовну заяву, в яких посилалась на те, що відповідачем у справі позивач зазначив "Калинка Світлану Іванівну", а її прізвище "Калінка", а на підставі заяви від 17 вересня 2008 року вона отримала у відділенні КБ "ПриватБанк" 03 жовтня 2008 року кредитну картку з кредитним лімітом 1 500,00 грн., строком дії вересень 2012 року. Після закінчення строку дії картки вона нової не отримувала, але продовжувала погашати суму кредиту до 21 січня 2014 року. За період з жовтня 2012\~року по січень 2014 року нею сплачено 1 730,00 грн., останній платіж проведено 21\~січня 2014 року, при цьому співробітник банку повідомила її про відсутність заборгованості. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, на дату закінчення строку дії картки у неї була заборгованість у розмірі 1 271,45 грн., про наявність несплаченого кредиту вона дізналась із позовної заяви, сума заборгованості з'явилась з невідомих нарахувань, які вказані в графі розрахунку "Сума комісії та пені" у розмірі 490,00 грн. за період з жовтня 2012 року по січень 2014 року та пені, яка була нарахована на не списану заборгованості на цю суму. Просила застосувати строки позовної давності, оскільки строк дії картки закінчився у вересні 2012 року, останній платіж було проведено 21 січня 2014 року, а позивач звернувся до суду 01 вересня 2017 року. Крім того, позивач стверджує, що вона, як відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами банку", які викладені на банківському сайті… складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою додаються до позовної заяви, але в заяві, що була нею підписана, зазначено "Ознакомившись с Условиями и Правилами предоставления банковских услуг, Тарифами ПриватБанка, прошу открыть счет и предоставить перечисленные ниже услуги", а позивач надав до позовної заяви копію документу під назвою "Условия и Правила предоставления банковских услуг",\~де другим розділом є "ІІ. Правила пользования платежной картой" за підписом Голови правління [PERSON] Дубилет, цей документ не містить дати видання та реєстраційного номеру та його назва не співпадає із документом, що зазначений у її заяві. Також, позивачем не наведено процедури нарахування відсотків за користування кредитом та при укладанні кредитного договору в порушення вимог договору позивачем їй не було надано прикладу розрахунку суми комісії та штрафів і її позивач не проінформував щодо стану картрахунку. У звязку з чим, просила відмовити позивачу у задоволенні позовної заяви у звязку зі спливом строку позовної давності. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Закрите акціонерне товариство "ПриватБанк", правонаступником якого за установчими документами визнається позивач, публічне акціонерне товариство"ПриватБанк", 03 жовтня 2008 року відкрив відповідачу [PERSON] рахунок на умовах договору, укладеного відповідно до ст.ст. 634, 1066 ЦК України в формі приєднання позичальником до "Умов та правил надання банківських послуг", та "Тарифами [PERSON]", що викладені на банківському сайті, що обов'язкові для сторін згідно з ст.\~629 ЦК України, і підтверджується підписаною відповідачем заявою (а.с.\~6-7, 10-15). На цих умовах позивач зобов'язався виконувати розпорядження про перерахування і видачу відповідних сум з цього рахунка та проводити інші операції за рахунком, ініційовані [PERSON] згідно з п.\~1.14 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" за допомогою платіжної картки "Универсальная". При цьому, відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання, а якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Позивач за цим договором згідно з ст.ст. 1054, 1056, 1069 ЦК України зобов'язався в майбутньому кредитувати рахунок під проценти за ставкою 36 % річних, визначивши максимальною сумою для грошового переказу 1 500 грн. Відповідач зобов'язалась відповідно до умов надання кредиту за п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором на користь відповідача, що вона мала виконати згідно з ст. 526 ЦК України. Зобовязання відповідача за укладеним договором щодо дотримання строків виконання відповідно до ст.ст. 548, 551 ЦК України забезпечені в п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг штрафом в розмірі 500\~грн. + 5 % від суми позову. Разом з тим, згідно\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За правилами\~ст. 257 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України за загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що наведені у ст.ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи -\~ст. 261 ЦК України, за змістом якої початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] остаточно відступила від виконання своїх зобов'язань за кредитним договором №\~б/н від 03 жовтня 2008 року 21 січня 2014 року. Термін дії кредитної картки "Универсальная" виданої на виконання умов кредитного договору закінчився у вересні 2012 року (а.с. 37). Позовна заява подана позивачем 11 вересня 2017 року (а.с. 1-2), тобто з порушенням строку позовної давності. Заперечуючи проти позову, відповідач [PERSON] просила застосувати наслідки спливу позовної давності. Відповідності до правової позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року № 6-126цс13, яка відповідно до\~ст. 3607 ЦПК України, є обов'язковою для всіх судів України, п. 7 ч. 11\~ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів", яким кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Крім того, згідно з п. 31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" № 5 від 30 березня 2012 року зазначено, що враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої\~статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Таким чином, суд приходить до переконання, що відповідач [PERSON] має перед позивачем заборгованість за кредитним договором №\~б/н від 03 жовтня 2008\~року, проте в задоволенні позову ПАТ КБ "ПриватБанк" належить відмовити з причин пропуску строку позовної давності. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed