Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

23.04.2015 року позивач в особі КП "Харківській теплові мережі" звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь з відповідачів суму заборгованості за послуги з теплопостачання в розмірі 4517,33 грн. за період з 01.01.2010 року по 31.08.2014 року. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачі являються абонентами КП "ХТМ" та споживачами послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання. 26.10.2010 року між КП "ХТМ" та відповідачами укладено договір №1733929 про реструктуризацію заборгованості на суму 6866 грн., однак умови договору в повному обсязі не виконувалися, через що за відповідачами утворилася заборгованість за період з 01.01.2010 року по 31.08.2014 року в розмірі 4517 грн. Ухвалою судді Дзержинського районного суду від 01.10.2014 року відмовлено КП "ХТМ" у прийнятті заяви про видачу судового наказу. У зв'язку з тим, що відповідачі в добровільному порядку не погашають суму заборгованості, позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду. Уповноважений представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, в судове засідання не з'явилася, подала письмову заяву, в якій підтримує позовні вимоги КП "ХТМ". Просить справу розглядати у її відсутність. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали письмову заяву, в якій позовні вимоги КП "ХТМ" визнають частково, в межах позовної давності за період з 01.04.2012 року по 31.08.2014 року в розмірі 1598,05 грн. Не заперечують проти стягнення з них суми з урахуванням позовної давності, визначеної законом, в іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити. Справу просять розглядати у їх відсутність. Справа розглядається у відсутність сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, надані в обґрунтування позову, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що відповідачі зареєстровані за адресою: [INFO]. Являються абонентами КП "ХТМ" та споживачами послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання. Особовий рахунок № 1372 відкрито на ім'я [PERSON] 26.10.2010 року між КП "ХТМ" та відповідачами укладено договір №1733929 про реструктуризацію заборгованості на суму 6866 грн., однак умови договору в повному обсязі не виконувалися, через що за відповідачами утворилася заборгованість за період з 01.01.2010 року по 31.08.2014 року в розмірі 4517 грн. Ухвалою судді Дзержинського районного суду від 01.10.2014 року відмовлено КП "ХТМ" у прийнятті заяви про видачу судового наказу. Відповідно до вимог Закону України "Про теплопостачання", теплова енергія є товарною продукцією, що призначена для купівлі-продажу. Постачання теплової енергії у житловий фонд на потреби опалення, здійснюється на підставі розпоряджень місцевих органів влади про початок та закінчення опалювального сезону, а на потреби гарячого водопостачання протягом року. Відповідно до вимог ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з положеннями ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до вимог п.3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 1875-IV від 24.06.2004 року та "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з центрального опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення" затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 21.07.05 року № 630, споживач зобов'язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги. Згідно з положеннями ст. 525 ЦК України однобічна відмова від виконання прийнятих зобов'язань не допускаються. Позивач висуває вимоги до відповідачів про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та підігріву гарячої води за період з 01.01.2010 року по 31.08.2014 року. Згідно з положеннями ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Як вбачається з вимог ч.3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Згідно з положеннями ч.4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Приймаючи до уваги, що відповідачами до ухвалення рішення заявлено клопотання про застосування строку позовної давності, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за період з 01.01.2010 року по 31.03.2012 року пред'явлені поза межами строку позовної давності, що є підставою для відмови у позові в цій частині. Таким чином, суд визначає період для стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за надані послуги з теплопостачання з 01.04.2012 року по 31.08.2014 року. Сума заборгованості за цей період становить 1598,05 грн. Відповідно до вимог ч.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з положеннями ч.1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ч.1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, відповідачі не виконують покладені на них обовязки щодо своєчасного розрахунку за надані послуги з теплопостачання, тому сума заборгованості перед позивачем за період з 01.04.2012 року по 31.08.2014 року в розмірі 1598,05 грн., підлягає стягненню з відповідачів в солідарному порядку. Таку суму визнали позивачі і не заперечували проти стягнення суми з них в солідарному порядку на користь позивача. Зважаючи на те, що відповідачі свої зобов'язання не виконали, добровільно грошові кошти не повернули, у позивача виникло право на звернення до суду з дійсним позовом. Судові витрати, понесені позивачем при зверненні з позовом до суду і документально підтверджені, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в солідарному порядку. На підставі викладеного,

Outcome: partial