Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 14 грудня 2012 року між ПАТ "ВТБ Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №R53700367461B, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 100 000 грн. на термін до 14 грудня 2016 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17% річних. В порушення умов кредитного договору та норм чинного законодавства відповідач [PERSON] зобов'язання за договором належним чином не виконував, не здійснював погашення заборгованості у встановленому порядку, зв'язку з чим станом на 10 жовтня 2014 року виникла заборгованість за кредитним договором у сумі 124 855.49 грн., з них: заборгованість за кредитом - 79 245.22 грн., заборгованість по процентах - 6 048.24 грн., заборгованість по комісійній винагороді - 15 210.00 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань - 22 688.84 грн., річні - 229.43 грн., збитки від інфляції - 1433.76 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача, а також судові витрати. Представник позивача Червінський І.М. у судове засідання не з'явився, однак у заяві від 09 грудня 2014 року вказував, що позов підтримує повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просив справу розглядати у його відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав, хоч був вчасно і належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, оскільки судова повістка направлена йому відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України за адресою, за якою він зареєстрований у встановленому законом порядку згідно відомостей Турійського РС УДМС України у Волинській області (а. с. 39). Зі згоди позивача та відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в дане судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. При цьому суд виходив з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В ст. 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержанння від позичальника процентів від суми позики, а також у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 14 грудня 2012 року між ПАТ "ВТБ Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір №R53700367461B, за умовами якого банк зобов'язався надати відповідачу кредит у сумі 100 000 грн. зі сплатою 17 % річних з кінцевим терміном повернення 14 грудня 2016 року (далі - кредитний договір, а.с.19-25). У відповідності до п. 3.7 кредитного договору позичальник зобов'язався щомісячно сплачувати комісійні винагороди за управління кредитом у розмірі 1.69% від початкової суми кредиту. Відповідно до п. п. 5.2.1, 5.2.2 кредитного договору банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, неустойки, комісійної винагороди у випадку, зокрема, неналежного виконання зобов'язань щодо сплати платежів, передбачених умовами договору, протягом 30 календарних днів з дати відправлення позичальнику відповідного повідомлення банку з вимогою дострокового повернення кредиту. Згідно п.7.1 кредитного договору у разі прострочення позичальником зобов'язань з повернення кредиту, та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0.5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'язань, включаючи день погашення. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковим до виконання сторонами. Згідно з ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частина 2 ст. 625 ЦК України визначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач належним чином виконав взяті на себе зобов'язання, надавши відповідачу [PERSON] кредитні кошти в сумі 100000 грн., що стверджується меморіальним ордером від 14 грудня 2012 року №39301 (а. с. 37). Відповідач [PERSON] належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання. Станом на 10 жовтня 2014 року виникла заборгованість у розмірі 124855.49 грн., з них: заборгованість за кредитом - 79 245.22 грн., заборгованість по процентах - 6048.24 грн., заборгованість по комісійній винагороді - 15210.00 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань - 22 688.84 грн., річні - 229.43 грн., збитки від інфляції - 1433.76 грн. 08 серпня 2014 року банк звертався з вимогою до відповідача про дострокове виконання грошових зобов'язань (а. с. 28,29), що залишилась не виконаною. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 1248.55 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 526, 530, 554, 1054 ЦК України та

Outcome: approved