Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути на його користь заборгованість за кредитним договором від 02.04.2007 в розмірі 545000,00 грн та судові витрати. Вимоги мотивовано тим, що 02.04.2007 між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № IFVWGА 00000066 відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 24450,00 дол США на термін до 03.04.2017 та зобовязалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Позивач свої зобовязання за даним договором виконав в повному обсязі на відміну від відповідача, яка не надавала своєчасно банку грошову кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 13.01.2017 її заборгованість за кредитним договором становить 89942,92 дол. США. Крім цього, вказав, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, а тому просить стягнути з відповідача в рахунок погашення заборгованості 20000,00 дол. США, яка складається з: 17771,34 дол. США - заборгованості за кредитом (тілом кредиту); 2228,66 дол. США - заборгованості по відсотках за користування кредитом, що в гривневому еквіваленті, відповідно до службового розпорядження НБУ від 13.01.2017 за курсом 27,25 грн в загальному становить 545000, 00 грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, пояснила, що дійсно у 2007 році вона отримала кредит в ПАТ КБ "ПриватБанк" та була ознайомлена з умовами укладеного кредитного договору, однак допустила заборгованість у звязку з погіршенням стану здоровя, матеріального становища та зміною курсу доллара. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення в межах заявлених позовних вимог з наступних підстав. У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог частини 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи, виник спір. Позивач, ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду вважаючи, що відповідач [PERSON] не виконує в добровільному порядку умови укладеного кредитного договору, як позичальник, чим порушує його інтереси і права, тому його інтереси підлягають до судового захисту. Встановлено, що 02.04.2007 між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № IFVWGА 00000066, відповідно до якого позичальник надав їй кредитні кошти, шляхом: надання готівкою через касу, на строк з 02.04.2007 по 03.04.2017 включно у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 22000,00 дол. США на ремонт та реконструкцію житла, а також у розмірі 2450,00 дол. США на сплату страхових платежів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансовго інструменту у розмірі 1,15 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,2 відсотки за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу. Період сплати з "05" по "12" число кожного місяця (п. 7.1 ). Відповідно до п.п. 2.2.1, 2.2.2, 2.2.3 умов договору, позичальник зобовязався використати кредит на цілі, зазначені в п.7.1 даного договору, сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до п.п.7.1, 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 3.1, 3.2, даного Договору, та сплатити банку винагороду згідно п.п. 7.1 та 6.2 даного Договору. Відповідно до п.4.1 умов Договору, при порушенні позичальником будь-якого зобовязання, передбаченого п.п.2.2.2, 2.2.3 даного Договору, Банк має право нарахувати, а Позичальник зобовязується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого кредиту, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки (а.с. 12-13). Як вбачається з представленого позивачем розрахунку, внаслідок порушення взятих на себе зобовязань за кредитним договором від 02.04.2017, станом на 13.01.2017 у [PERSON] утворилась заборгованість перед ПАТ КБ "ПриватБанк" загальна сума якої становить 89942,92 дол. США, яка складається з наступного: - 17771,34 дол. США - заборгованість за кредитом; - 25458,67 дол. США, - заборгованість по відсотках за користування кредитом; - 3187,83 дол. США, - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 43525,08 дол. США, - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором (а.с. 5-11). Законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, а тому представник позивача просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість у розмірі 20000,00 дол. США, яка складається з: 17771,34 дол. США - заборгованості за кредитом (тілом кредиту); 2228,66 дол. США - заборгованості по відсотках за користування кредитом, що в гривневому еквіваленті, відповідно до службового розпорядження НБУ від 13.01.2017 за курсом 27,25 грн в загальному становить 545000,00 грн. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, перерахованих в ст.11 ЦК України і повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до закону, договору, а при відсутності таких вказівок -відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач [PERSON], заперечивши проти задоволення позову в повному обсязі доказів щодо неправомірності нарахування позивачем заборгованості станом на 13.01.2017 не надала, а її доводи , щодо неможливості сплатити суму заборгованості в розмірі 20000,00 дол. США, яка складається з: 17771,34 дол. США - заборгованості за кредитом (тілом кредиту) та 2228,66 дол. США - заборгованості по відсотках, у звязку з погіршенням матеріального становища, суд визнає необгрунтованими. Таким чином, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором від № IFVWGА 00000066 від 02.04.2007 в сумі 20000,00 дол. США, що в гривневому еквіваленті, відповідно до службового розпорядження НБУ від 13.01.2017 за курсом 27,25 грн в загальному становить 545000 коп. та судові витрати в розмірі 8175,00грн.

Outcome: approved