Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

Заявник звернулася до суду, прохаючи установити факт належності їй правовстановлюючого документа, а саме посвідчення громадянки, яка постійно проживає на території посиленого радіоекологічного контролю категорії 4. В обґрунтування заяви посилається на те, що, маючи дівоче прізвище " [PERSON] ", вона 25.09.2019 вона одружилася з [PERSON] , взявши після шлюбу прізвище чоловіка - " [PERSON] ". Зазначає, що 23.03.1994 вона отримала посвідчення постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4, в якому випадково зазначено її прізвище як « [PERSON] ». На даний час у звязку із захворюванням медико-експертною соціальною комісією 18.07.2018 їй визначено другу інвалідності довічно. Причина захворювання пов`язана з впливом аварії на ЧАЕС. Подавши документи для виготовлення посвідчення постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4, вона отримала їх назад для доопрацювання, оскільки в поданих нею документах маються розбіжності щодо даних про її прізвище. За викладених обставин виникла потреба у встановленні факту належності їй посвідчення особи, яка постійно проживала на території посиленого радіоекологічного контролю категорії 4, серії [NUMBER] , виданого 23.03.1994, в якому помилково зазначено її прізвище як « [PERSON] ». Отримати такий правовстановлюючий документ, який би не містив помилок щодо відомостей про її прізвище, вона не має можливості, а тому змушена звертатись до суду. Заінтересована особа - Київська обласна державна адміністрація, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду заяви, до суду свого представника не направила. Натомість подала до суду заяву якою просить розглядати справу у відсутності свого представника. За такої обставини суд з огляду на положення ст. 223 ЦПК України ухвалив провести розгляд заяви у відсутності представника заінтересованої особи. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала за викладених у ній обставин і підстав та просила задовольнити. Допитана у судовому засіданні як свідок [PERSON] суду пояснила, що посвідчення на імя заявника виписувала у свій час вона, працюючи в Рокитнянській селищній раді Київської області. Дані про прізвище заявника вона вносила відповідно до даних спику осіб, на імя яких виготовлялися такі посвідченя. Заслухавши у судовому засіданні заявника, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 23.03.1994 року заявниця отримала посвідчення постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4, в якому її прізвище випадково зазначено як « [PERSON] », тоді як вірним її прізвищем на той період часу відповідно до даних Свідоцтва про укладення шлюбу V-БК № [NUMBER], виданого 25.09.1993 відділом ЗАГСу Рокитнянського району Київської області, було - "Патрушева". Такаж невідповідність виявлена і у паспорті заявника № [NUMBER] від 18.05.2017, картці платника податків на її імя від 11.03.2002, довідці до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 1042417 від 18.07.2019 та свідоцтві про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Аналогічні положення містяться у 15 та 16 статтях ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень статті 13 вказаного Кодексу суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За вимогами ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Одним із видів справ даної категорії є справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ст.293 ЦПК України). Відповідно до ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт, який просить встановити заявник, має для неї юридичне значення, оскільки надає їй можливість скористатись своїм правом на отримання статусу особи, яка постраждала внаслідок Чонобильської катастрофи категорії 1 з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4. Іншого способу встановлення даного факту законодавством на даний час не передбачено, а тому він може бути встановлений судом. Такого свого висновку суд дійшов враховуючи положення ст.315 ЦПК України та Постанови Пленуму Верховного Суду від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Таким чином, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема та належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved