Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії Житомирське обласне управління АТ "Ощадбанк" (далі Банк) звернулось до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за заявою приєднання №175434/211116 від 31.10.2019 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, укладеного між банком та клієнтом в сумі 37 688,16 грн. (тридцять сім тисяч шістсот вісімдесят вісім гривень 16 копійок), а також судові витрати в сумі 2 270,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 31.10.2019 між Банком та відповідачем було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який сторонами не підписується, не роздруковується та на руки клієнту не видається, а сам текст договору розміщується на сайті банку, договір укладений шляхом підписання заяви про приєднання №175434/211116 від 31.10.2019 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, внаслідок чого, відповідачу було відкрито поточний рахунок з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) відповідно до умов банку відповідачу відкритий поточний рахунок в гривнях на умовах тарифного пакету «МІЙ КОМФОРТ» та для його користування оформлено та видано клієнту банківську платіжну картку (БПК) типу «Моя Картка» (п.п. 3.4.1; 3.4.2; 3.4.3). Відповідно кредитної заяви №606045277 від 31.10.2019 банк встановив відповідачу кредитний ліміт у сумі 34 000,00 грн. (тридцять чотири тисячі гривень) під 38,00 процентів річних за користуванням кредитними коштами (п.6.1, 6.3, 6.6) на строк дії картки. В подальшому позивач здійснював обслуговування вищевказаної платіжної картки відповідно до встановлених тарифів на загальних умовах. В порушення взятих на себе зобов`язань, відповідач систематично не виконує умови договору, в результаті чого станом на 01.07.2021 заборгував банку 37 688,16 грн. з яких: 33 898,31 грн.- заборгованість за кредитом; 3 617,57 грн. - заборгованість за процентами; 118,98 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту; 32,30 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів; 3,94 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу; 17,06- втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Вказану суму боргу та судові витрати позивач просить стягнути із відповідача. ІІ. Процедура та позиції сторін. Ухвалою суду від 19.07.2021 у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання сторони не з`явились. Від представника позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання . У заяві від 10.12.2021 відповідач позовні имоги визнав т не заперечив проти їх задоволення, розгляд справи просив провети за його відсутності. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників провадження. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. ІІІ. Законодавство, що підлягає застосуванню. За положеннями статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до статей 77, 79-81 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом частини другої статті 536 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом частини першої статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду На підставі наявних у справі доказів судом встановлено, що 31.10.2019 [PERSON] підписав заяву про приєднання №175434/211116 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), відповідно до умов якої банком відповідачу був відкритий поточний рахунок в гривнях України на умовах тарифного пакету "Мій комфорт" та для його користування оформив та видав клієнту банківську платіжну картку (БПК) типу MasterCard World Debit "Моя картка" (а.с.9-10). Відповідно кредитної заяви №606045277 від 31.10.2019, банк встановив відповідачу кредитний ліміт у сумі 34 000,00 грн. (тридцять чотири тисячі гривень) під 38,00 процентів річних за користуванням кредитними коштами на строк дії картки, з можливим подовженням на той самий строк. Дата остаточного погашення кредиту 31.10.2024. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що відповідачем порушуються умови укладеного договору зі своєчасного повернення суми кредиту, внаслідок чого утворився борг перед позивачем. Відповідач у письмовій заяві від 10.12.2021 позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову. Суд приймає до уваги розрахунок заборгованості, оскільки він узгоджується з умовами договору та матеріалами справи в їх сукупності та їм не суперечить. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність доказів, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, враховуючи, що між сторонами існували зобов`язальні правовідносини, які зі свого боку відповідач не виконує належним чином, порушує умови укладеного договору зі своєчасного повернення суми кредиту, внаслідок чого утворився борг перед позивачем. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. V. Розподіл судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме: сплачений позивачем судовий збір. Згідно з ч. 3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічні положення, що визначають підстави повернення позивачу судового збору містяться у ч. 1 ст.142 ЦПК України, у якій зазначено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50% від суми сплаченого судового збору, а інші 50% підлягають поверненню з державного бюджету.

Outcome: approved