Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

Позивач, Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ "ПриватБанк") звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 51 679,09 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідно до укладеного кредитного договору №б/н від 29 жовтня 2010 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 25000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Договору, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 Договору. Відповідач свої зобов`язання по договору не виконав, не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов договору. В зв`язку з цим, станом на 18.11.2018 року виникла заборгованість в сумі 51679,09 грн., що складається із: 20171,75 грн. - тіло кредиту; 12223,10 грн. - відсотки за користування кредитом; 16347,14 грн. - пеня; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2437,10 грн. - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, тому просили стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі. Згідно клопотання представник позивача просить розглядати справу у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. 26 лютого 2020 року в судовому засіданні представником відповідача - адвокатом Алімамедовим І.А.о. подано заперечення. Згідно заперечень відповідач з позовом банку не погоджується і вважає його таким, що суперечить вимогам діючого законодавства, оскільки наданий позивачем витяг з «Тарифів Банку» та витяг з «Умов та правил надання банківських послуг» не містять підпису відповідача, а відтак у суду відсутні підстави вважати, що відповідач був ознайомлений з тарифами, умовами та правилами надання банківських послуг. Вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, що є підставою для відмови у позові у повному обсязі (а.с.57). 02 березня 2020 року адвокат Алімамедов І.А.о. в інтересах [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що відповідач не погоджується з даним позовом і вважає його таким що суперечить вимогам діючого законодавства країни, оскільки наданий позивачем витяг з «Тарифів Банку» та витяг з «Умов та правил надання банківських послуг» не містять підпису відповідача, а відтак у суду відсутні підстави вважати, що відповідач був ознайомлений з тарифами, умовами та правилами надання банківських послуг, тому є неналежним і достовірним доказом у справі. Посилаючись на правові позиції Верховного суду вважає вимоги позивача необґрунтованими, що є підставою для відмови у позові у повному обсязі. Просить у задоволені позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 51679.09 грн. за кредитним договором №б/н від 29.10.2010 року та судові витрати у розмірі 1762.00 грн. відмовити (а.с.63). 15 травня 2020 року представником банку подано відповідь на відзив, згідно якого зазначено, що відповідач підписавши анкету-заяву ознайомився та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам. Заява про приєднання до Умов та Правил з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку складають Договір про надання банківських послуг. Згідно поданої до суду копії анкети-заяви від 29.10.2010 чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що [PERSON] висловив згоду про укладення договору та виявив бажання оформити на своє ім`я кредитку «Універсальна» та особистим підписом засвідчив, що «Я згоден з тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в писмовому вигляді… Я зобов`язуюся виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Приватбанку». Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача. Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості є належними та допустими доказами по справі. Відповідачем розрахунок не спростований, контррахунок не наданий, судовоеконмічні експертизи по справі не призначались, а тому просили суд задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі. 28 травня 2020 року представником банку подано до суду пояснення на заперечення відповідача. В своїх поясненнях представник банку зазначає, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву №б/н від 29.10.2010, згідно якої отимав кредит у розмірі 25000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. У даній заяві зазначено, що підписавши цю заяву відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам. Тому посилання відповідача на те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування не має прийматись судом до уваги. Враховуючи викладене, просить суд задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі. Під час судового розгляду справи представник відповідача Алімамедов І.А.о. зазначив. що позовні вимоги є необґрунтованими з огляду на те, що відповідач взагалі не отримував кредитної картни у Приватбанку. Крім того, матеріали справи не містять належних доказів у підствердження того, що з Трифами та витягом з Умов та Правил надання банківських послуг, на які посилається позивач, був ознайомлений відповідач. Отже, додані до позовної заяви документи не є належними доказами у справі. Посилаючись на правові позиції Верховного Суду України у справах N6-16цс15 від 11 березня 2015 року, N 6-1926цс15 від 4 листопада 2015 року та Верховного суду у справі № 342/180/17 від 3 липня 2019 року, просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, оцінивши їх в сукупності, приходить до наступного. 29 жовтня 2010 року відповідач [PERSON] підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.7). Згідно довідки банку, кредитний ліміт [PERSON] змінювався неодноразово у сторону збільшення (а.с.108). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 29.10.2010 року, станом на 18.11.2018 року заборгованість [PERSON] перед АТ КБ «ПриватБанк» становить 51679,09 грн., в тому числі: 20171,75 грн. - тіло кредиту, 12223,10 грн. - нараховані відсотки, 16347,14 грн. - нарахована пеня, 2937,10 грн. - заборгованість по судовим штрафам (а.с.4-6). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У заяві позичальника від 29 жовтня 2010 року не вказано розміру наданого кредиту, термін та його умови, в тому числі умови відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить стягнути з відповідача відсотки, пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту, посилаючись на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, викладених на сайті:www.privatbank.ua, як невід`ємні частини спірного договору. При цьому, до позову долучений витяг з Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/. Водночас, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цими Витягом з Тарифів та Витягом з Умов відповідач ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Судом встановлено, що надані позивачем Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ як невід`ємні частини спірного договору, не містять підпису відповідача, а відтак у суду відсутні підстави вважати, що відповідач був ознайомлений з Тарифами та Умовами та правилами надання банківських послуг. Частиною п`ятою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В силу вимог ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Суд вважає, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ як невід`ємні частини спірного договору, не є належним і достовірним доказом у справі. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у справах N6-16цс15 від 11 березня 2015 року та N 6-1926цс15 від 4 листопада 2015 року, зазначається, що Умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо Умови не містять підпису позичальника. Крім того, відсутні належні та допустимі докази, які би підтверджували, що саме ці Умови розумів позичальник, підписуючи заяву. Аналогічну провову позицію висловив Верховний суд у справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» № 342/180/17, провадження №14-131цс19 (постанова від 3 липня 2019 року) де зазначив, що Велика Палата Верховного Суду вважає, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не визнаються відповідачкою та не містять її підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. За вказаних обставин суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача відсотків, пені та штрафів в сумі 31 507,34 гривень. Водночас, згідно позовної заяви та розрахунку заборгованості вбачається, що наявна заборгованість по тілу кредиту в сумі 20171,75 гривень. Відповідно до ч.ч. 1.3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Враховуючи, що використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачеві не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, тому суд стягує з відповідача на користь позивача 20171,75 гривень заборгованість по тілу кредиту. Посилання представника відповідача на те, що відповідач не отримував у позивача кредитної картки не заслуговує на увагу суду, оскільки такі твердження не доведені належними доказами. Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, витрати по сплаті судового збору у розмірі 687,71 грн., оскільки позовні вимоги задоволені судом на 39,03 %.

Outcome: partial