Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому зазначив, що відповідно до умов кредитного договору б/н, укладеного 05.12.2013 року між сторонами, ПАТ КБ "ПриватБанк" надав [PERSON] кредит у сумі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості. Однак відповідач не виконує взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків і станом на 20.10.2016 року має заборгованість перед банком в розмірі 38091,67 грн., яку в добровільному порядку сплатити не бажає, що спонукало ПАТ КБ "ПриватБанк" звернутися до суду з відповідним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позов підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення (а.с.2). Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду була повідомлена у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання. Згідно положень ст. 74 ЦПК України в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до вимог ст.ст.525, 526, 527, 530, 625 ЦК України одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається; зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; боржник зобовязаний виконати свій обовязок; якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Статтею 1049 частиною 1 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти, що передбачено ст.1054 ч.1 ЦК України. Судом встановлено, що 05.12.2013 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено кредитний договір у виді анкети заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанк, згідно якого ПАТ КБ "ПриватБанк" відкрив відповідачу картковий рахунок і випустив платіжну картку з встановленим кредитним лімітом, а також здійснював її обслуговування, а [PERSON] зобовязалася сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом і у строки здійснювати погашення заборгованості. Крім цього, [PERSON] ознайомлено із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, які разом із підписаною заявою позичальника складають договір про надання банківських послуг (а.с.7-33). У звязку із неналежним виконанням [PERSON] умов договору станом на 20.10.2016 року утворилася заборгованість на загальну суму 38091,67 грн., яка складається із заборгованості: за кредитом 4999,29 грн., за відсотками 28605,19 грн., комісія та пеня 2197,11 грн., а також штраф 500 грн. (фіксована частина), штраф 1790,08 грн. (процентна складова), що підтверджується наданим ПАТ КБ "ПриватБанк" розрахунком (а.с.5-6). Таким чином, зваживши у сукупності надані позивачем докази по справі, суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконує взятих на себе зобовязань за договором, а тому позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором і судові витрати по справі.

Outcome: approved