Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, який уточнила в ході судового розгляду та просила суд стягнути з [PERSON], Червонозаводського ВДВС Харківського МУЮ, прокурора Овчаренка Д.М. та прокуратури Харківської області моральну шкоду в розмірі 256 389 грн., спричинену невиконанням рішення суду. В обґрунтування позову послався на те, що рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 30.04.2009р. [PERSON] зобов'язано усунути захаращення кухні та житлової кімнати площею 16,6 кв.м., забезпечити позивачу умови для користування квартирою [ADDRESS] в м.Харкові (приміщеннями) відповідно до їх функціонального призначення. Вказане судове рішення на даний час не виконано та знаходиться на примусовому виконанні в Червонозаводському ВДВС Харківського МУЮ. Також позивач зазначила, що [PERSON] демонтував систему подачі гарячої води в кухню та ванну кімнату, встановив електричну плиту, в якій працюють не всі конфорки. В кімнаті, площею, 16,6 кв.м. мотлох не прибрано, вказана кімната переобладнана [PERSON] в майстерню. Враховуючи викладене, позивач зазначала про спричинення їй значної моральної шкоди, яку оцінює в 256 389 грн. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав, в ньому наведених. Відповідач [PERSON] проти позову заперечував, посилаючись на те, що захаращення кухні було усунуто, захаращення кімнати, площею 16,6 кв.м. - усунуто частково. Також пояснив, що виконати ремонтні роботи в повному обсязі він позбавлений можливості з фінансових причин. Також зазначив, що ним вжито заходів щодо усунення захаращення кімнати, разом з тим, там залишились необхідні йому речі. Третя особа [PERSON] проти позову заперечувала з аналогічних підстав. Представник прокурора відділу прокуратури Харківської області Овчаренка Д.М. та прокуратури Харківської області прокурор Кадигроб А.С. проти позову до прокуратури, Овчаренко Д.М. та Червонозаводського ВДВС заперечувала, посилаючись на відсутність законних підстав для його задоволення, недоведеності незаконності їх дії, спричиненої шкоди та причинного зв'язку. Представник ВДВС проти позову також заперечував з аналогічних підстав. Крім того, зазначав, що державним виконавцем було неодноразово оштрафовано [PERSON] за невиконання судового рішення та направлено подання до прокуратури для притягнення боржника до кримінальної відповідальності. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши доводи позовної заяви та надані докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено і не заперечується сторонами, що рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 30.04.2009р. [PERSON] зобов'язано усунути захаращення кухні та житлової кімнати площею 16,6 кв.м., забезпечивши [PERSON] умови для користування вказаними приміщеннями в квартирі [ADDRESS] в м.Харкові відповідно до їх функціонального призначення. 22.06.2009р. державним виконавцем Червонозаводського ВДВС Харківського МУЮ відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-985/09, виданого 15.06.2009р. Червонозаводським районним судом м.Харкова та запропоновано [PERSON] добровільно виконати рішення суду (а.с.6 т.2) Актом державного виконавця від 31.07.2009р. виходом за адресою: [ADDRESS], - встановлено, що [PERSON] не усунув захаращення кухні та житлової кімнати, площею 16,6 кв.м.; рішення суду не виконано. (а.с.7 т.2) Актом державного виконавця від 11.08.2009р. виходом за адресою: [ADDRESS], - встановлено, що [PERSON] усунув захаращення кухні. Захаращення житлової кімнати, площею 16,6 кв.м. не усунуто; рішення суду не виконано. (а.с.8 т.2) Вказаний акт складно за участі понятих та стягувача [PERSON], яка в судовому засіданні також визнала, що акт складено за її участі. Також [PERSON] не заперечувала, що захаращення кухні було усунуто, але зазначала, що мотлох перенесено в іншу кімнату, двері, газопостачання та водопостачання на куні відсутні. 12.08.2009р. державним виконавцем винесено постанову про накладення на [PERSON] штрафу в розмірі 170 грн. за невиконання рішення суду без поважних причин у встановлений строк. Копія постанови [PERSON] отримана 13.08.2009р. та згідно квитанції від 29.10.2009р. штраф страчено боржником в повному обсязі.(а.с.11зв., 23 т.2) 12.08.2009р. державним виконавцем винесено постанову про відкладення проведення виконавчих дій, якою зобов'язано [PERSON] в термін до 20.08.2009р. виконати рішення суду. Копія постанови [PERSON] отримана 13.08.2009р. (а.с.13 зв. т.2) 14.08.2009р. [PERSON] звернулась до ВДВС з заявою про зупинення виконання [PERSON] виконавчого листа, зважаючи на незадовільний стан здоров'я боржника. (а.с.15) В судовому засіданні [PERSON] визнала, що вона зверталася до ВДВС з такою заявою, але зазначала, що була введена в оману щодо дійсного стану здоров'я [PERSON], у зв'язку з чим 21.08.2009р. вказану заву відкликала (а.с.18 т.2) 17.08.2009р. [PERSON] завернувся до ВДВС з заявою про відкладення виконавчих дій, посилаючись на незадовільний стан свого здоров'я. До зави додав медичну довідку про встановлення діагнозу остеохондрозу хребта. (а.с.16, 17 т.2) Актом державного виконавця від 02.11.2009р. встановлено, що [PERSON] не усунув захаращення кухні та житлової кімнати, площею 16,6 кв.м.; рішення суду не виконано. (а.с.24 т.2) 09.11.2009р. державним виконавцем винесено постанову про накладення на [PERSON] штрафу в розмірі 340 грн. за невиконання рішення суду без поважних причин у встановлений строк. Згідно квитанції від 14.11.2009р. штраф страчено боржником в повному обсязі. (а.с.26-27, 29 т.2) Актом державного виконавця від 16.11.2009р. виходом за адресою: [ADDRESS], - встановлено, що [PERSON] не усунув захаращення кухні та житлової кімнати, площею 16,6 кв.м.; рішення суду не виконано. (а.с.30 т.2) 20.11.2009р. державний виконавець звернувся з поданням до прокуратури та суду про притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності за ст.382 КК України (а.с.32-34, 35-36 т.2) Листом від 13.01.2010р. прокурор повідомив ВДВС про відсутність підстав для прокурорського реагування (а.с.37 т.2) 14.01.2010р. державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, оскільки прокурором встановлена відсутність складу злочину, передбаченого ст.382 КК України (а.с.39-40 т.2) Вказана постанова скасована постановою начальника Червонозаводського ВДВС від 25.01.2010р. (а.с.41-42 т.2) Постановою від 26.01.2010р. виконавче провадження відновлено (а.с.44 т.2) 30.01.2010р. державним виконавцем зупинено виконавче провадження у зв'язку з направленням до суду заяви про встановлення способу і порядку виконання (а.с.54 т.2) 05.05.2010р. постановою державного виконавця виконавче провадження поновлено та в той же день закінчено у зв'язку з відмовою суду в задоволенні заяви про встановлення способу і порядку виконання (а.с.57, 60 т.2) Вказана постанова скасована постановою начальника Червонозаводського ВДВС від 11.06.2010р. (а.с.66-67 т.2) Постановою від 11.06.2010р. виконавче провадження відновлено (а.с.69 т.2) 26.07.2010р. постановою державного виконавця залучено до проведення виконавчих дій працівника Червонозаводського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області (а.с.119 т.2) Актом державного виконавця від 27.07.2010р. виходом за адресою: [ADDRESS], - встановлено, що боржником розпочато виконання рішення суду. Частина захаращення кухні та житлової кімнати, площею 16,6 кв.м. усунута. Вказаний акт складно за участі понятих та стягувача [PERSON], яка в судовому засіданні також визнала, що акт складено за її участі. (а.с.120 т.2) 27.07.2010р. [PERSON] звернулась до ВДВС з заявою про відкладення виконавчих дій через великий обсяг робіт. (а.с.121) Постановою державного виконавця від 28.07.2010р. виконавчі дії відкладено (а.с.123 т.2) Актом державного виконавця від 18.08.2010р. виходом за адресою: [ADDRESS], - встановлено, що двері ніхто не відчинив (а.с.124 т.2) 16.09.2010р. державний виконавець повторно звернувся до суду з заявою про встановлення порядку і способу виконання судового рішення та виніс постанову про зупинення виконавчого провадження з цих підстав (а.с.129 т.2) Ухвалою суду від 29.10.2010р. в задоволенні заяви державного виконавця відмовлено, у зв'язку з чим постановою від 03.11.2010р. виконавче провадження відновлено та 26.11.2010р. державний виконавець повторно звернувся до прокурора з поданням про притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності за ст. 382 КК України (а.с.152-154 т.2) Проведеною перевіркою прокуратурою Червонозаводського району м.Харкова встановлено відсутність складу злочину в бездіяльності [PERSON] (а.с.155 т.2) 02.03.2011р. державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с.157 т.2) Вказана постанова скасована ухвалою Червонозаводського районного суду від 12.10.2012р. (а.с.158-160) Постановою від 28.07.2011р. виконавче провадження відновлено та [PERSON] вручена вимога про зобов'язання виконання судового рішення (а.с.164, 165 т.2) 06.10.2014р. державний виконавець звернувся до Червонозаводського РВ ГУ МВС України в Харківській області з заявою про вчинення злочину за ст.382 КК України (а.с.177-179 т.2) Таким чином, з досліджених судом доказів вбачається, що на даний час рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 30.04.2009р. не виконано в повному обсязі, захаращення кімнати площею 16,6 не усунуте, захаращення кухні усунуте частково. Відповідно до ст..23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів ; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Стаття 1167 ЦК України встановлює перелік підстав відповідальності за завдану моральну шкоду. Так, Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до частини 1 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Аналогічні положення закріплено в частині 1 статті 1167 цього Кодексу про те, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Системний аналіз наведених положень закону дає підстави для висновку, що відшкодування матеріальних збитків та/або моральної шкоди можливо лише в разі доведення потерпілою особою факту їх завдання та їх розміру, за умови наявності безпосереднього причинно-наслідкового зв'язку дій винної особи з завданням збитків та/або заподіянням моральної шкоди. У статті 11 Закону України «Про державну виконавчу службу» та у ч.2 ст.87 Закону України «Про виконавче провадження» йдеться про відшкодування шкоди (збитків), заподіяних державним виконавцем фізичним чи юридичним особам від час виконання рішення ( під час проведення виконавчого провадження). У статті 1174 ЦК України також йдеться про відшкодування шкоди , завданої фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями , діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади … при здійсненні нею своїх повноважень. Отже, ст.11 Закону України «Про державну виконавчу службу», ч.2 ст.87 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.1174 ЦК України встановлено підстави для відшкодування шкоди (збитків). В п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" вказано, що при розгляді цивільних справ названої категорії суду слід з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння потерпілому моральних чи фізичних страждань, за яких обставин і якими діями (бездіяльністю) вони завдані, ступінь вини заподіювача, яких саме моральних чи фізичних страждань зазнав потерпілий, з чого він виходить при оцінці шкоди, а також інші обставини, які мають значення для вирішення спору. В п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено, що при розгляді справ за позовами про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до норм ЦК України шкода, заподіяна особі і майну громадянина або юридичній особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Позовні вимоги про відшкодування шкоди позивач обґрунтовував тривалістю невиконання судового рішення. Водночас, доказів, які б свідчили про те, що внаслідок неналежного виконання державним виконавцем своїх обов'язків позивачеві завдано шкоди, суду надано не було. Крім того, рішення суду від 30.04.2009 року носить зобов'язальний характер. Можливість його виконання на даний час не втрачено. За таких обставин суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог стосовно відповідача Червонозаводського ВДВС. Що стосується позовних вимог про стягнення моральної шкоди з прокуратури Харківської області та прокурора Овчаренко Д.М., суд виходить з наступного. Ч.2 ст.1167 ЦК України встановлений перелік підстав відшкодування моральної шкоди незалежно від вини органу державної влади: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом. Відповідно ст 1. Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» від 01.12.1994р. підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: 1) незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; 2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; 3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України "Про оперативно-розшукову діяльність" "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю" та іншими актами законодавства. Відповідно до ст..10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З метою реалізації принципу змагальності судом неодноразово роз'яснювалось особам, які беруть участь у справі, положення ст..10 ЦПК України, їх права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій. Разом з тим, позивачем не доведено і судом не встановлена наявність передбачених законом підстав для відшкодування органом прокуратури та його посадовою особою моральної шкоди, а тому підстави для задоволення позову відсутні. Крім того, відповідно до ст.1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування. Таким чином, звертаючись до суду з позовом до прокуратури Харківської області та прокурора Овчаренка Д.М. про відшкодування шкоди, спричиненої її посадовою особою, позивач обрав неналежного відповідача. Разом з тим, враховуючи тривалість невиконання судового рішення через бездіяльність відповідача [PERSON], до якого державним виконавцем були неодноразово застосовані заходи щодо примусового виконання у виді накладення штрафу, з яким боржник погодився та сплатив, однак захаращення в повному обсязі не усунув, суд вважає доведеною наявність противоправної бездіяльності відповідача [PERSON], що обмежила право позивача на користування кухнею та кімнатою 16,6 кв.м. При цьому суд враховує, що на момент ухвалення вказаного судового рішення відповідно до ст.405 ЦК України [PERSON] набула право користування квартирою [ADDRESS] в м.Харкові та протягом тривалого часу була обмежена в його реалізації з вини відповідача [PERSON], який захаращення не усунув. З пояснень позивача та відповідача [PERSON] судом було встановлена відсутність на час розгляду даної справи домовленості між сторонами щодо порядку користування спірною квартирою, а також відсутність судового рішення з цього питання. Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Доводи відповідача [PERSON] про те, що на даний час він вже не є власником спірної квартири для вирішення даного спору правового значення не мають, оскільки тривалий час позивач була обмежена в реалізації свого права на користування кухнею та кімнатою площею 16, кв.м. та на даний час вона не позбавлена у встановленому законом порядку права користування квартирою, а тому факт спричинення моральної шкоди позивачу невиконанням рішення суду [PERSON] суд вважає доведеним. Разом з тим, заявлений позивачем розмір моральної шкоди суд вважає явно завищеним та необґрунтованим, у зв'язку з урахуванням принципу розумності та справедливості позовні вимоги підлягають частковому задоволенні в межах їх доведеності.

Outcome: partial