Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду в порядку п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України з Придніпровського районного суду м.Черкаси надійшла позовна заява [PERSON] , в якій позивач просила визнати такими, що не підлягають виконанню виконавчі написи: №783, вчиненого 02.03.2011р., №784, вчиненого 02.03.2011р. та №785, вчиненого 02.03.2011р. приватним нотаріусом Паракуда І.В.. Позов мотивує\~тим,\~що між [PERSON] та акціонерно- комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є акціонерне товариство «Альфа-Банк» було укладено кредитний договір №895/03-021-001 від 15.01.2007 року, відповідно до якого відповідачем надано позивачу кредитні кошти в сумі 500 000,00 гривен зі сплатою 18,00 % відсотків річних. В забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором між сторонами було укладено Іпотечний договір №ІД 895/03-021-001, посвідчений приватним нотаріусом 15 січня 2007 року Гончаренко Ю.І., нотаріусом Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 1-83, згідно якого позивачем передано в іпотеку відповідачу нерухоме майно, що належать іпотекодавцю на праві приватної власності. Також між [PERSON] та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк» було укладено Договір невідновлювальної кредитної лінії №895/09.2-045 від 25.04.2007 р., відповідно до якого відповідачем надано позивачу кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 10 500,00 (десять тисяч п`ятсот) доларів США, зі сплатою 13,00 % відсотків річних, з кінцевим терміном погашення не пізніше 24.12.2012 року. В забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за вказаним договором було укладено Іпотечний договір № ІД 895/09.2-045, посвідчений приватним нотаріусом 25 квітня 2007 року Гончаренко Ю.І., нотаріусом Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за №1-1219, згідно якого позивачем передано в іпотеку відповідачу нерухоме майно, що належить іпотекодавцю на праві приватної власності. Також між [PERSON] та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», було укладено Договір невідновлювальної кредитної лінії №895/03-021-022 від 04.03.2008 р., відповідно до якого відповідачем надано позивачу кредитні кошти в сумі 160 000,00 гривен (сто шістдесят тисяч гривен 00 копійок) зі сплатою 14,5 % відсотків річних, з кінцевим терміном погашення не пізніше 03.03.2013 року. В забезпечення виконання зобов`язань позивача за Договором невідновлювальної кредитної лінії №895/03-021-022 від 04.03.2008 р., між сторонами було укладено Іпотечний договір № ІД 895/03-021-022, посвідчений приватним нотаріусом 04 березня 2008 року Гончаренко Ю.І., нотаріусом Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 1-621, згідно якого позивачем передано в іпотеку відповідачу нерухоме майно, що належить іпотекодавцю на праві приватної власності. 02 березня 2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою Іриною Вікторівною вчинені виконавчі написи нотаріуса №783, №784, №785, згідно яких стягнуто заборгованість по вказаних кредитних договорах. Вважає, що дані виконавчі написи видано нотаріусом з порушенням статтей 87, 88\~Закону України\~"Про\~нотаріат" та гл. 16 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а відтак просила визнати виконавчі написи, такими, що не підлягають виконанню. Ухвалою суду від 24.03.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд вирішено проводити за правилами загального позовного провадження (а.с.101-102 т.1). Ухвалами суду\~від 03.04.2020\~року забезпечено\~позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - виконавчих написів, вчинених 02.03.2011 року приватним нотаріусом Паракуда І.В. №783, 784, 785 (а.с.140-148 т.1). Ухвалою суду від 01.10.2020 року закрито підготовче провадження та призначено до судового\~розгляду по\~суті цивільну справу (а.с.4-6 т.2). Ухвалою суду від 16.02.2021 року витребувані докази (а.с.74-75 т.2). Відповідачем поданий відзив на позов, у задоволенні якого просили відмовити, оскільки банком нотаріусу були надані всі необхідні документи для вчинення виконавчого напису. Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження позовних вимог та не заявлено клопотання про витребування у нотаріуса справ щодо вчинення виконавчих написів. Крім цього позивачем пропущений строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом. Позивачем зазначено, що про порушення своїх прав вона дізналася у 2019 році під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, які перебувають на примусовому виконанні у приватного виконавця Бурмаги Є.А.. Проте позивач приховує, що це не перші виконавчі провадження, які відкриті на підставі оспорюваних виконавчих написів, в ході яких вона приймала участь як боржник, підписувала документи виконавчого провадження, оскаржувала дії державних виконавців (а.с.14-20, 27-32 т.2). Представником позивача подано письмові пояснення, в яких зазначено, що [PERSON] , як іпотекодавець та боржник не отримувала письмові вимоги про усунення порушень (а.с.46-48 т.2). Представником відповідача подані письмові пояснення, у задоволенні позову просили відмовити (а.с.85-90 т.2). В судове засідання представник позивача - адвокат Алексенко В.Ю. з`явився, позов підтримав, надав пояснення аналогічні його змісту. Зазначив, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом порушено ст.37, ч.1 ст.39, ст.88, 89 Закону України «Про нотаріат», Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами. Нотаріусом не дотримано тридцять днів на добровільне виконання, оскільки позивач не отримувала від банку письмову вимогу. Необхідно з`ясувати чи була заборгованість, який її розмір та чи була заборгованість безспірною. Він не знайомився з матеріалами справи у нотаріуса, оскільки останній не надає доступу до нотаріальної справи адвокату. У виконавчому написі сума заборгованості не конкретизована. Позивачка частково могла виконати свої зобов`язання. Про наявність виконавчих написів нотаріуса позивач дізналася у 2019 році. Особисто йому не відомо про звернення позивача із скаргами на дії ДВС. В судове\~засідання представник\~відповідача акціонерного товариства\~«Альфа-Банк» адвокат Луньова А.Г. з`явилася, позов не визнала. Просила відмовити у задоволенні позову, оскільки позивачем пропущений строк позовної давності. Про вчинення виконавчих написів позивач знала починаючи з 08.12.2015 року, також остання неодноразово зверталася із скаргами на дії ДВС в межах виконавчого провадження. У позивача відсутні будь-які докази щодо порушень при вчиненні виконавчих написів. Усі виконавчі написи мають необхідні дані щодо розміру заборгованості та періоду стягнення. Відповідачем нотаріусу були надані всі необхідні документи. Майдаченко раніше знала про наявність виконавчих проваджень, була присутня при проведенні виконавчих дій. В матеріалах справи містяться копії виконавчих проваджень, які дають підстави вважати, що позивач знала про порушення своїх прав у строк понад три роки. Документи, які підтверджують безспірність заборгованості не збереглися у відповідача через тривалість зберігання. Чи направлялися відповідачу вимоги про усунення порушень їй не відомо, Інструкцією цього не було передбачено. При вчиненні виконавчих написів розрахунок заборгованості був підтверджений позивачем та проведений станом на 20.01.2011 року. Різниця строків стягнення пов`язана із різними строками платежу. Від третьої особи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Паракуди (Ковальської) І.В. надійшла заява про розгляд справи у її відсутність (а.с.246 т.1). В судове\~засідання третя\~особа приватний\~виконавець Бурмага\~Є.А. не з`явився, про дату, час, місце розгляду справи був повідомлений вчасно, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, причини неявки не повідомив (а.с.а.с.207, 240 т.1, а с.а.с.42, 50-51, 69 т.2). Суд, вислухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити. Судом встановлено, що між [PERSON] та акціонерно- комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є акціонерне товариство «Альфа-Банк» було укладено кредитний договір №895/03-021-001 від 15.01.2007 року, відповідно до якого відповідачем надано позивачу кредитні кошти в сумі 500 000,00 гривен (п`ятсот тисяч гривен 00 копійок) зі сплатою 18,00 % відсотків річних (п.1.1). Згідно п.4.1 договору у разі прострочення позичальником строків сплати процентів, а також строків повернення кредиту, позичальник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. До вказаного договору укладено додаткові угоди №1, 2, 3 (а.с.14-19 т.1) В забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором №895/03-021-001 від 15.01.2007 р., між сторонами було укладено Іпотечний договір №ІД 895/03-021-001, посвідчений приватним нотаріусом 15 січня 2007 року Гончаренко Ю.І., нотаріусом Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 1-83, згідно якого позивачем передано в іпотеку відповідачу житловий будинок площею 801,6 кв м в [ADDRESS] та земельну ділянку площею 653 кв м, розташовану за цією ж адресою та належать іпотекодавцю на праві приватної власності. До вказаного іпотечного договору внесені зміни шляхом укладення додаткових угод та зазначено площу земельної ділянки 870 кв м, загальна вартість предмета іпотеки становить 2 000\~000 грн (а.с.32-37 т.1). Також між [PERSON] та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк» було укладено Договір невідновлювальної кредитної лінії №895/09.2-045 від 25.04.2007 р., відповідно до якого відповідачем надано позивачу кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 10 500,00 (десять тисяч п`ятсот) доларів США, зі сплатою 13,00 % відсотків річних, з кінцевим терміном погашення не пізніше 24.12.2012 року (а.с.20-25 т.1). В забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за Договором невідновлювальної кредитної лінії №895/09.2-045 від 25.04.2007 р., між відповідачем та позивачем було укладено Іпотечний договір № ІД 895/09.2-045, посвідчений приватним нотаріусом 25 квітня 2007 року Гончаренко Ю.І., нотаріусом Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за №1-1219, згідно якого позивачем передано в іпотеку відповідачу житловий будинок площею 801,6 кв м в [ADDRESS] та земельну ділянку площею 870 кв м, розташовану за цією ж адресою та належать іпотекодавцю на праві приватної власності, загальна вартість предмета іпотеки становить 1 014\~800 грн (а.с.38-40 т.1). Також між [PERSON] та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», було укладено Договір невідновлювальної кредитної лінії №895/03-021-022 від 04.03.2008 р., відповідно до якого відповідачем надано позивачу кредитні кошти в сумі 160 000,00 гривен (сто шістдесят тисяч гривен 00 копійок) зі сплатою 14,5 % відсотків річних, з кінцевим терміном погашення не пізніше 03.03.2013 року (а.с.26-31 т.1). В забезпечення виконання зобов`язань позивача за Договором невідновлювальної кредитної лінії №895/03-021-022 від 04.03.2008 р., між сторонами було укладено Іпотечний договір № ІД 895/03-021-022, посвідчений приватним нотаріусом 04 березня 2008 року Гончаренко Ю.І., нотаріусом Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 1-621, згідно якого позивачем передано в іпотеку відповідачу житловий будинок площею 801,6 кв м в [ADDRESS] та земельну ділянку площею 870 кв м, розташовану за цією ж адресою та належать іпотекодавцю на праві приватної власності, загальна вартість предмета іпотеки становить 2 000\~000 грн (а.с.41-44 т.1). У березні 2011 року у зв`язку з невиконанням позивачем умов Кредитного договору №895/03-021-001 від 15.01.2007 р., Договору невідновлювальної кредитної лінії №895/09.2- 045 від 25.04.2007 р., Договору невідновлювальної кредитної лінії №895/03-021-022 від 04.03.2008 р., та прострочення нею сплати кредитних платежів відповідач звернувся із заявами до нотаріуса Київського міського нотаріального округу Паракуди Ірини Вікторівни про вчинення виконавчих написів нотаріуса на Іпотечних договорах відповідно: №ІД 895/03-021-001, посвідчений приватним нотаріусом 15 січня 2007 року Гончаренко Ю.І., нотаріусом Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 1-83. № ІД 895/09.2-045, посвідчений приватним нотаріусом 25 квітня 2007 року Гончаренко Ю.І., нотаріусом Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за №1-1219. №ІД 895/03-021-022, посвідчений приватним нотаріусом 4 березня 2008 року Гончаренко Ю.І., нотаріусом Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 1-621. 02 березня 2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою Іриною Вікторівною вчинені оскаржувані виконавчі написи нотаріуса: №783 про звернення стягнення на предмет іпотеки, який виступив забезпеченням за Кредитним договором №895/03-021-001 від 15.01.2007 р., у якому зазначений строк за який провадиться стягнення, а саме: з 18 листопада 2008 року по 20 січня 2011 року. За рахунок коштів отриманих від реалізації майна переданого в іпотеку пропонує задовольнити вимоги відповідача в сумі розміром 550 665 грн. 97 коп, з яких сума заборгованості за кредитом 315 200 грн, сума заборгованості за відсотками 160\~415 грн 60 коп, розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту за період з 20.01.2010 року по 20.01.2011 року 28548 грн 10 коп, розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків за період з 29.01.2010 року по 01.01.2011 року 19408 грн 19 коп. Також стягнуто суму в розмірі сплати за вчинення виконавчого напису, що становить 5 506,66 гривень (а.с.11 т.1); №784 про звернення стягнення на предмет іпотеки, який виступив забезпеченням за Договором невідновлювальної кредитної лінії №895/09.2-045 від 25.04.2007 р. відповідно до якого відповідачем надано позивачу кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 10 500,00 (десять тисяч п`ятсот) доларів США у якому зазначений строк за який провадиться стягнення, а саме: з 17 березня 2009 року по 20 січня 2011 року. За рахунок коштів отриманих від реалізації майна переданого в іпотеку пропонує задовольнити вимоги відповідача в сумі розміром 7 849,00 доларів США 61 цент, що згідно курсу НБУ станом на 20.01.2011 р. становить 62 361 грн. 23 коп, яка є сумою заборгованості за кредитом. Також стягнуто суму в розмірі сплати за вчинення виконавчого напису, що становить 3 000,00 гривень (а.с.12 т.1); - №785 про звернення стягнення на предмет іпотеки, який виступив забезпеченням за Договором невідновлювальної кредитної лінії №895/03-021-022 від 04.03.2008 р., у якому зазначений строк за який провадиться стягнення, а саме: з 15 січня 2009 року по 20 січня 2011 року. За рахунок коштів отриманих від реалізації майна переданого в іпотеку пропонує задовольнити вимоги відповідача в сумі розміром 135 700 грн, яка є сумою заборгованості за кредитом. Також стягнуто суму в розмірі сплати за вчинення виконавчого напису, що становить 3 000,00 гривень (а.с.13 т.1). На підставі вказаних виконавчих написів приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Бурмагою Є.А. відкриті виконавчі провадження №59837973, 59840567, 59842148 (а.с.45-50 т.1). Ухвалами Корсунь-Шевченківського\~районного суду\~від 03.04.2020\~року забезпечено\~позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - виконавчих написів, вчинених 02.03.2011 року приватним нотаріусом Паракуда І.В. №783, 784, 785 (а.с.140-148 т.1). Позивач заперечує правомірність дій нотаріуса при вчиненні вказаних виконавчих написів і для захисту своїх прав звернулася з позовом до суду. Відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України\~"Про\~нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України "Про нотаріат"). Таким актом на час вчинення виконавчих написів є Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства\~юстиції України\~від 03\~березня 2004\~року №\~20/5 (далі Інструкція вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14\~Закону України\~"Про\~нотаріат" та розділ 32 Інструкції вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87\~Закону України\~"Про\~нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону України\~"Про\~нотаріат" (в ред. на час вчинення виконавчого напису) визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Інструкція вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (розділ 32). Згідно п. 283. Розділу 32 Інструкції вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або уповноваженим представником нотаріусу подається заява,\~у якій,\~зокрема,\~має бути\~зазначено:\~відомості про\~найменування і\~адресу стягувача\~та боржника;\~дата та\~місце народження\~боржника -\~фізичної особи,\~місце його\~роботи;\~номери рахунків\~у банках,\~кредитних установах,\~код в\~ЄДРПОУ для\~юридичної особи;\~строк,\~за який\~має провадитися\~стягнення;\~інформація щодо\~суми,\~яка підлягає\~стягненню,\~або предметів,\~що підлягатимуть\~витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу буде необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Виконавчий напис на іпотечному договорі, що передбачає задоволення вимоги іпотекодержателя за основним зобов`язанням, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами основного зобов`язання, вчиняється нотаріусом за умови подання іпотекодержателем документів, достатніх для встановлення безспірності заборгованості та прострочення виконання зобов`язання. Крім того, п. 283. Розділу 32 Інструкції вчинення нотаріальних дій передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Інструкції вчинення нотаріальних дій. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України "Про нотаріат"). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається шляхом надіслання кредитором письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88\~Закону України\~"Про\~нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Пунктом 1\~Переліку (в\~ред.на\~час вчинення\~виконавчих написів)\~передбачено,\~що для\~одержання виконавчого\~напису нотаріуса\~подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.01.2020 року №305/2082/14-ц зробила висновок, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухвалених нею постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) з подібних правовідносин, відступати від яких немає підстав. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 року №137/1666/16-ц зазначено, що з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Під час розгляду справи сторонами суду не були надані матеріали, на підставі яких були вчинені оспорювані виконавчі написи, а клопотань щодо їхнього витребування від останніх не надходило, а тому суд був позбавлений можливості перевірити чи були допущені порушення нотаріусом. Щодо клопотання про застосування позовної давності, яке заявлене представником відповідача, суд зазначає наступне. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, що закріплено у ст.256 ЦК України. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України), Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю (ч.1 ст.258 ЦК України). Згідно ч.3, 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. В ст.268 ЦК України міститься перелік вимог, на які позовна давність не поширюється. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що Законом можуть бути встановлені також інші вимоги, на які не поширюється позовна давність. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦПК України). Оспорювані виконавчі написи вчинені 02.03.2011 року, проте позивач стверджує, що їй 15 жовтня 2019 року стало відомо, що 19 серпня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Бурмагою Євгенієм Анатолійовичем на підставі виконавчих написів №783, №784, №785 від 02 березня 2011 року, вчинених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою Іриною Вікторівною були відкриті відповідні виконавчі провадження №59837973, №59840567, №59842148, про що винесено постанови. Тому саме з 15 жовтня 2019 року починається перебіг позовної давності. Представник відповідача зазначає, що оспорювані виконавчі написи вже перебували на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби у період з 2011 по 2019 роки. В ході проведення виконавчих дій державними виконавцями на адресу позивача, як боржника у виконавчих провадженнях, направлялись документи виконавчого провадження. Тому за клопотанням відповідача витребувано у Відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області належно засвідчені копії матеріалів виконавчих проваджень. Зокрема, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 08.04.2015 року державним виконавцем відділу ДВС Корсунь-Шевченківського РУЮ Ковалевською В.В. винесено постанову про об`єднання виконавчого провадження №25803296 у зведене виконавче провадження щодо виконання виконавчого напису №784 від 02.03.2011 року вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І.В. (а.с.151 т.2). Також 08.04.2015 року державним виконавцем відділу ДВС Корсунь-Шевченківського РУЮ Ковалевською В.В. винесено постанову про об`єднання виконавчого провадження №25803717 у зведене виконавче провадження № 47188768 щодо виконання виконавчого напису №783 від 02.03.2011 року вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І.В. (а.с.172 т.2). Також 08.04.2015 року державним виконавцем відділу ДВС Корсунь-Шевченківського РУЮ Ковалевською В.В. винесено постанову про об`єднання виконавчого провадження №25804013 у зведене виконавче провадження № 47188768 щодо виконання виконавчого напису №785 від 02.03.2011 року вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І.В. (а.с.179 т.2). Тобто, 08.04.2015 року виконавчі провадження щодо виконання оспорюваних виконавчих написів приєднані до зведеного виконавчого провадження № 47188768, у якому боржником є [PERSON] 07.12.2015 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області винесені постанови про прийняття до виконання виконавчих проваджень щодо виконання виконавчих написів №783,784,785 (а.с.152-154 т.2). Представник позивача зазначає, що про вказані обставини позивачу не було відомо. Разом з тим, на а.с.94 т.2 міститься копія довіреності від 12.06.2013 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Корсунь-Шевченківського районного нотаріального округу Грищенко С.Г. та з якої вбачається, що [PERSON] \~уповноважує [PERSON] \~бути її\~представником та\~захисником. Довіреність видана на три роки і дійсна до 12.06.2016 року без права передоручення повноважень іншим особам. На а.с.101-102 т.2 міститься копія заяви представника боржника [PERSON] від 29.04.2016 року, адресована відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про надання дозволу на ознайомлення з матеріалами зведеного виконавчого провадження відносно [PERSON] .. На вказаній заяві представником боржника власноручно написано, що він ознайомився з матеріалами виконавчого провадження, необхідні копії виготовив. Крім цього, на а.с.95-99 т.2 міститься копія акту опису й арешту майна від 08.12.2015 року у зведеному виконавчому провадженні № 47188768, який містить підпис боржника [PERSON] , нею зазначено, що зауваження відсутні, копію акту отримала. Боржником [PERSON] 16.12.2015\~року була подана заява про виключення майна із акту опису й арешту майна від 08.12.2015 року у зведеному виконавчому провадженні № 47188768 (а.с.103-105 т.2). Хоча представник позивача стверджує, що позивачу не були направлені постанови про відкриття виконавчих проваджень, але з вище вказаного вбачається, що починаючи з 08.12.2015 року позивач була обізнана про наявність оспорюваних виконавчих написів, виконавче провадження по яких приєднано до зведеного виконавчого провадження № 47188768, в межах якого було складено акт опису й арешту майна, з яким вона була ознайомлена. З даним позовом позивач звернувся до суду 13.02.2020 року, тобто зі спливом трирічного строку позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позову. Згідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому судові витрати зі сплати судового збору суд залишає за позивачем.

Outcome: dismissed