Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" в особі Волинського відділення звернулось в суд з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Свій позов мотивує тим, що 08 червня 2007 року між Публічним акціонерним товариством " Кредитпромбанк" та [PERSON] укладено кредитний договір № 09/035/07-С, згідно з умовами якого Банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 35 878.00 дол. США з розрахунку 13,75 % річних на строк з 08 червня 2007 року по 07 червня 2017 року, також відповідно до Додаткового договору №4 до кредитного договору Банк надав позивачу кредит у сумі 38 154, 60 грн. з процентною ставкою 20% на строк з 08 лютого 2010 року по 07 червня 2017 рік. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним Кредитним договором [PERSON] за Договором Іпотеки № 09/035/І01/07-С від 08 серпня 2007 року передав у іпотеку нерухоме майно, а саме: - житлову квартиру [ADDRESS], яка складається з трьох кімнат, загальною площею 62, 7 кв.м., житловою площею 35,7 кв.м., та належить [PERSON] на праві власності. 26 червня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "Кредитпромбанк" та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, Публічне акціонерне товариство " Кредитпромбанк" передає (відступає) AT "Дельта Банк" права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого AT "Дельта Банк" замінює ПАТ " Кредитпромбанк" як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ " Кредитпромбанк" до AT "Дельта Банк" прав вимоги боржників, до АТ "Дельта Банк" переходить (відступається) право вимагати (замість ПАТ "Кредитпромбанк) від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. [PERSON] не виконує зобов'язання по кредитному договору, в зв'язку з чим станом на 15 жовтня 2014 року у нього виникла заборгованість перед ПАТ "Дельта Банк" в сумі 763936 гривень 82 копійки, з них: 703 121,72 грн. заборгованість за кредитним договором № 09/035/07-С від 08.06.2007 року, в тому числі: сума заборгованості за кредитом - 464 694, 39 грн., сума заборгованості за відсотками - 238 427,33 грн., 60 815,10 грн. заборгованість за Додатковим договором №4 до кредитного договору № 09/035/07-С від 08.06.2007року, в тому числі: сума заборгованості за кредитом - 34 936, 77 грн. сума заборгованості за відсотками - 25 878,33 грн. Враховуючи наведене, просить суд в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту № 09/035/07-С від 08.06.2007 року та додатковим договором №4 до кредитного договору № 09/035/07-С від 08.06.2007року в сумі 763936 гривень 82 копійки, звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 09/035/І01/07-С від 08 серпня 2007 року - квартиру [ADDRESS], яка складається з трьох кімнат, загальною площею 62, 7 кв.м., житловою площею 35,7 кв.м., та належить [PERSON] на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на об'єкти нерухомого майна, серії САА № 307817, виданого виконкомом Луцької міської ради 18.08.2003 p., на підставі рішення № 421 від 04.11.2002 p., право власності на нерухоме майно зареєстроване за [PERSON] в реєстрі прав власності на нерухоме майно 10.01.2004 року за № 4315623. В судове засідання представник позивача подав суду заяву в якій просив справу слухати у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду на те причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. За погодженням з позивачем суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом всатновлено, що 08 червня 2007 року між Публічним акціонерним товариством " Кредитпромбанк" та [PERSON] укладено кредитний договір № 09/035/07-С, згідно з умовами якого Банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 35 878.00 дол. США з розрахунку 13,75 % річних на строк з 08 червня 2007 року по 07 червня 2017 року, також відповідно до Додаткового договору №4 до кредитного договору Банк надав позивачу кредит у сумі 38 154, 60 грн. з процентною ставкою 20% на строк з 08 лютого 2010 року по 07 червня 2017 рік. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. 26 червня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "Кредитпромбанк" та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, Публічне акціонерне товариство " Кредитпромбанк" передає (відступає) AT "Дельта Банк" права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого AT "Дельта Банк" замінює ПАТ " Кредитпромбанк" як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ " Кредитпромбанк" до AT "Дельта Банк" прав вимоги боржників, до АТ "Дельта Банк" переходить (відступається) право вимагати (замість ПАТ "Кредитпромбанк) від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. [PERSON] не виконує зобов'язання по кредитному договору, в зв'язку з чим станом на 15 жовтня 2014 року у нього виникла заборгованість перед ПАТ "Дельта Банк" в сумі 763936 гривень 82 копійки, з них: 703 121,72 грн. заборгованість за кредитним договором № 09/035/07-С від 08.06.2007 року, в тому числі: сума заборгованості за кредитом - 464 694, 39 грн., сума заборгованості за відсотками - 238 427,33 грн., 60 815,10 грн. заборгованість за Додатковим договором №4 до кредитного договору № 09/035/07-С від 08.06.2007року, в тому числі: сума заборгованості за кредитом - 34 936, 77 грн. сума заборгованості за відсотками - 25 878,33 грн. Крім того, з метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним Кредитним договором [PERSON] за Договором Іпотеки № 09/035/І01/07-С від 08 серпня 2007 року передав у іпотеку нерухоме майно, а саме: - житлову квартиру [ADDRESS], яка складається з трьох кімнат, загальною площею 62, 7 кв.м., житловою площею 35,7 кв.м., та належить [PERSON] на праві власності. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання -звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ч.1 ст.35 цього Закону у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. З наданих представником позивача доказів вбачається, що письмова вимога, передбачена ст. 35 Закону України "Про іпотеку" та п. 24 Договору Іпотеки банком направлялася відповідачу 12 серпня 2014 року, позивач ставив перед відповідачем питання про виконання основного зобов'язання. Наведене свідчить про те, що іпотекодержателем дотримано процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки та направлено письмову вимогу іпотекодавцю, передбачену ст.35 Закону "Про іпотеку". Судом встановлено, що отримавши письмову вимогу про усунення порушення виконання зобов'язання за кредитним договором, [PERSON] жодних дій по усуненню вказаного порушення не вчинив, заборгованість за договором не погасив. Наведене свідчить про неналежне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань та про порушення прав позивача. Також слід встановити спосіб реалізації предмета застави із застосуванням процедури продажу, встановленої Законом України "Про виконавче провадження" за початковою ціною реалізації предмета іпотеки в розмірі не менше ринкової вартості на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що слід в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту № 09/035/07-С від 08.06.2007 року та додатковим договором №4 до кредитного договору № 09/035/07-С від 08.06.2007року в сумі 763936 гривень 82 копійки, звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 09/035/І01/07-С від 08 серпня 2007 року - квартиру [ADDRESS], яка складається з трьох кімнат, загальною площею 62, 7 кв.м., житловою площею 35,7 кв.м., та належить [PERSON] на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на об'єкти нерухомого майна, серії САА № 307817, виданого виконкомом Луцької міської ради 18.08.2003 p., на підставі рішення № 421 від 04.11.2002 p., право власності на нерухоме майно зареєстроване за [PERSON] в реєстрі прав власності на нерухоме майно 10.01.2004 року за № 4315623 шляхом застосування процедури продажу, встановленої Законом України "Про виконавче провадження" за початковою ціною реалізації предмета іпотеки в розмірі не менше ринкової вартості на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Крім того, 07 червня 2014 року набрав чинності Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", згідно з яким протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку. Як встановлено судом, що боржнику [PERSON] був даний кредит в іноземній валюті та на його забезпечення [PERSON] було передано в іпотеку квартиру [ADDRESS], яка складається з трьох кімнат, загальною площею 62, 7 кв.м., житловою площею 35,7 кв.м. та використовується позивальником як місце постійного проживання. Відповідно до ст. 217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Таким чином, враховуючи, що норми Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" від 03 червня 2014 року, є чинними на момент постановлення рішення, суд вважає, що слід зупинити звернення стягнення на вищезазначене майно на час дії Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті". Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимоги позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягають до задоволення.

Outcome: partial