Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

20.12.2016 року позивач в особі ТОВ "ОТП Факторинг Україна", звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь з відповідача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 20 584, 22 грн. та судовий збір в розмірі 1 378, 00 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.08.2013 року між ПАТ "ОТП Банк", правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ТОВ "ОТП Факторинг Україна" та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № [NUMBER], за умовами якого відповідачу надано кредит в розмірі 17 520,00 грн. строком на 24 місці. За умовами п. 1.4.3 частини 2 кредитного договору, за користування кредитом відповідач зобов'язався сплатити банку відповідну плату. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору, для розрахунку відсотків за користування кредитом використовується процентна ставка в розмірі 0,01% річних. Відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в кредитному договорі, а також, сплатити відповідну плату за користування кредитом в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором. Згідно з п. 1.4.2 з підпунктами частини 2 кредитного договору, повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів за його користування, здійснюється відповідачем щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку платежів. 22.12.2014 року між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за умовами якого до ТОВ "ОТП Факторинг Україна" перейшло право вимоги за вказаним договором. Своєчасно боржником зобов'язання за кредитним договором виконані не були, порушені передбачені кредитним договором терміни погашення кредиту та відсотків. Станом на 15.11.2016 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 20 584, 22 грн., з яких: 14 256, 33 грн. заборгованість по сплаті кредиту, 1,36 грн. заборгованість сплаті відсотків за користування кредитом, 6326,53 грн. сума комісії. У зв'язку з тим, що відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконав, заборгованість не погасив, позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду. Уповноважений представник позивача [PERSON]., яка діє на підставі довіреності, в судове засідання не з"явилася, подала до канцелярії суду письмову заяву, в якій позивач підтримує позовні вимоги, просить позов задовольнити, справу розглянути у відсутність представника. В разі неявки на судове засідання відповідача, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді. Відповідач [PERSON] в судове засідання 24.04.2017 року та 06.06.2017 року не з'явився, що вказує на повторну поспіль неявку без поважних причин, оскільки про причину неявки не повідомив, про день та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, що підтверджується поштовою рекомендованою кореспонденцією, яку долучено до матеріалів справи. Доказів, що підтверджують поважність причини неявки, не представив. Представника, який би діяв від його імені, до суду не направив. Заяви про перенесення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутністю, не надав. Повторною є друга поспіль неявка сторони, якщо вона обидва рази була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Оскільки з причини неявки відповідача неодноразово відкладалися судові засідання, суд вважає, що підстави для відкладення розгляду справи у відповідності до вимог ст. 191 ЦПК України, відсутні та продовжує розгляд справи за відсутністю відповідача. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст. 169, ст. ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, надані в обґрунтування позову, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що07.08.2013 року між ПАТ "ОТП Банк", правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ТОВ "ОТП Факторинг Україна" та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № [NUMBER], за умовами якого відповідачу надано кредит в розмірі 17 520,00 грн. строком на 24 місці. За умовами п. 1.4.3 частини 2 кредитного договору, за користування кредитом відповідач зобов'язався сплатити банку відповідну плату. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору, для розрахунку відсотків за користування кредитом використовується процентна ставка в розмірі 0,01% річних. Відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в кредитному договорі, а також, сплатити відповідну плату за користування кредитом в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором. Згідно з п. 1.4.2 з підпунктами частини 2 кредитного договору, повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів за його користування, здійснюється відповідачем щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку платежів. 22.12.2014 року між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за умовами якого до ТОВ "ОТП Факторинг Україна" перейшло право вимоги за вказаним договором. Своєчасно боржником зобов'язання за кредитним договором виконані не були, порушені передбачені кредитним договором терміни погашення кредиту та відсотків. Станом на 15.11.2016 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 20 584, 22 грн., з яких: 14 256, 33 грн. заборгованість по сплаті кредиту, 1,36 грн. заборгованість сплаті відсотків за користування кредитом, 6326,53 грн. сума комісії. Згідно з умовами п.1.5.4 Кредитного договору, в разі порушення відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором, позивач має право достроково стягнути заборгованість по кредиту, відсоткам та комісії, вимагати виконання інших зобов'язань. В порушення умов кредитного договору відповідачем не виконуються зобов'язання, передбачені їх умовами, заборгованість за кредитом та відсотками систематично не сплачується, на неодноразові письмові вимоги позивача щодо сплати суми заборгованості відповідач не реагує, заборгованість не погашає. Відповідно до вимог ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання повинно виконуватись належним чином, згідно умов договору та вимог цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до вимог ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Вимогами ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно з положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, та на вимогу кредитора зобовязаний сплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а якщо за порушення зобовязання встановлена неустойка (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню з боржника в повному розмірі, незалежно від стягнення збитків, передбачених ст.624 ЦК України. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобовязання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення умов договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення Відповідачем зобовязань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. З вимог з ч. 1 ст. 1054 ЦК України вбачається, що, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судові витрати, понесені позивачем при зверненні з позовом до суду, що підтверджені документально, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України Відтак, суд вважає, що відповідач не виконав зобовязання за договором кредиту і не сплатив своєчасно суму заборгованості, тому вбачаються підстави для стягнення з нього на користь позивача вищезазначеної суми заборгованості. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved