Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

04 лютого 2020 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого з урахуванням заяви про зміну предмету позову та уточнених позовних вимог посилалася на те, що 29 серпня 2014 року між нею і відповідачем був укладений договір оренди земельної ділянки площею 0,0063 га, кадастровий номер 1211900000:04:013:0179 з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Земельна ділянка вільна від забудови (під встановлення торгівельного павільйону). Речове право зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 7404210 від 16.10.2014 року, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 481665312119). При цьому, земельну ділянку було передано в оренду взамін земельної ділянки по площі Перемоги, вилученої для суспільної необхідності, пов`язаної з реставрацією «Троїцького собору» та реконструкцією площі Перемоги. Пунктом 40 договору оренди передбачено, що орендар має переважне право поновлення його на новий строк. 18 листопада 2019 року позивач, у процесі реалізації преважного права орендаря перед іншими особами відповідно до частин 1-5 статті 33 ЗУ «Про оренду землі» звернулася до відповідача з заявою про поновлення договору оренди земельної ділянки. Разом із заявою нею було подано додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки на тих же умовах строком на п`ять років. Проте відповідачем було прийнято рішення про відмову в поновленні договору оренди земельної ділянки № 1128 від 13.12.2019 року. Із зазначеним рішенням [PERSON] не згодна, вважає його неправомірним та таким, що прийняте з порушенням вимог регламенту Новомосковської міської ради та чинного законодавства. Позивач зазначила, що рішення про відмову в поновленні договору оренди земельної ділянки було прийняте з порушенням процедури його прийняття, оскільки включене до порядку денного чергової сесії у останній день, зокрема проект цього рішення не було оприлюднено на офіційному веб-сайті відповідача, а саме - не пізніше як за 20 робочих днів до дати його розгляду з метою його прийняття, між тим у пункті № 61 питання про відмову у поновленні договору оренди земельної ділянки вписано кульковою ручкою, на відміну від інших питань. [PERSON] вважає, що у зв`язку з цими обставинами комісія та депутати не мали змоги ретельно дослідити дане питання та прийняте об`єктивне рішення, зокрема не оприлюднення проекту оскаржуваного рішення позбавило її можливості надати будь-які пояснення з приводу даного питання, в тому числі взяти участь в процесі його прийняття. Крім того, позивач просить звернути увагу на те, що відповідач в оскаржуваному рішенні про відмову в поновленні договору оренди земельної ділянки лише обмежився підставою, що воно прийняте у зв`язку з закінченням терміну, на який було укладено договір оренди земельної ділянки. При цьому окрім зазначеної підстави у рішенні є лише посилання на законодавство та воно не містить будь-яких мотивів чи обґрунтувань прийняття такого рішення: не розкрито суті питань зазначених заяв позивача [PERSON] та ТОВ «Дніпровський хлібокомбінат № 11»; не зазначені рішення, прийняті під час засідання, та що було доручено постійною депутатською комісією з питань містобудування, землекористування та архітектури. А тому дане рішення відповідачем було прийняте без врахування принципу обґрунтованості, в той час як несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим. Як добросовісний користувач та маючи переважне право поновлення договору оренди земельної ділянки, позивач розраховувала на продовження строку дії договору оренди, а відповідач, приймаючи дане рішення про відмову не врахував цих обставин, чим порушив право позивача на правомірне очікування. В зв`язку з наведеним, [PERSON] просила суд: - визнати протиправним та скасувати рішення ХХІІІ сесії VII скликання Новомосковської міської ради № 1128 від 13 грудня 2019 року про відмову в поновленні договору оренди земельної ділянки, укладеного 29 серпня 2014 року між Новомосковською міською радою Дніпропетровської області та [PERSON] ; - визнати поновленим договір оренди земельної ділянки площею 0,0063га, кадастровий номер 1211900000:04:013:0179 з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ,між Новомосковською міською радою Дніпропетровської області та [PERSON] , зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 7404210 від 16.10.2014 року (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 481665312119), на той самий строк (п`ять років) і на тих самих умовах, які були передбачені договором; - визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки площею 0,0063га, кадастровий номер 1211900000:04:013:0179 з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , між Новомосковською міською радою Дніпропетровської області та [PERSON] , зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 7404210 від 16.10.2014 року (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 481665312119), в наступній редакції: ДОДАТКОВА УГОДА щодо поновлення Договору оренди земельної ділянки укладеного від 29.08.2014 року реєстраційний номер б/н м. Новомосковськ "______"______________ ______ р. ОРЕНДОДАВЕЦЬ - Новомосковська міська рада, в особі міського голови Літвіщенка Віктора Івановича, з однієї сторони, та ОРЕНДАР - [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ), договір оренди земельної ділянки, укладений від 29.08.2014 р., реєстраційний номер б/н, кадастровий номер земельної ділянки 1211900000:04:013:0179, земельна ділянка площею 0,0063 га, розташована за адресою: [ADDRESS] , для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код КВЦПЗ___), з другої сторони, згідно рішення __________________________________________________________________________________, уклали цю додаткову угоду про нижченаведене: 1.Поновити договір оренди земельної ділянки шляхом укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки терміном на 5 (п`ять) років. 1.1Згідно рішення ХХХVІІ сесії шостого скликання від 09.07.2013 р. № 855, до пункту 5 договору оренди земельної ділянки внести зміни та зазначити: Нормативна грошова оцінка земельної ділянки визначається згідно довідки витягу з технічної документації щодо нормативної грошової оцінки земель несільськогосподарського призначення, станом на діючий період. Інші умови договору, до яких не внесені зміни, зберігають чинність. Ця додаткова угода є невід`ємною частиною договору оренди земельної ділянки і набирає чинності з дати державної реєстрації, укладена у двох примірниках, по одному примірнику для кожної із сторін. Зміст ст. 25 Закону «Про оренду землі» щодо обов`язку ОРЕНДАРЯ у п`ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди, надати копію договору (додаткової угоди) територіальному органу ДФС (податкової інспекції) роз`яснено: ___________________________ (підпис орендаря) ПІДПИСИ СТОРІН: ОРЕНДОДАВЕЦЬ: ОРЕНДАР: Новомосковська міська рада Панькіна Раїса Серафимівна [ADDRESS] Ухвалою суду від 06 лютого 2020 року відкрите провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 06 лютого 2020 року виправлено описку в ухвалі про відкриття провадження у справі. Ухвалою суду від 21 вересня 2020 року закрите підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. У відзиві на позовну заяву представник відповідача Новомосковської міської ради посилався на необґрунтованість та безпідставність позовних вимог, оскаржуване рішення про відмову в поновленні договору оренди земельної ділянки відповідачем прийняте правомірно та у встановлений законом спосіб, у зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні позову. Зокрема зазначив, що з позицією позивача щодо включення спірного проекту рішення про відмову в поновленні договору оренди земельної ділянки до порядку денного чергової сесії у останній день не погоджується, виходячи з огляду на наступне. Так, постійні комісії міської ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету (ст. 78 Регламенту Новомосковської міської ради VII скликання, затвердженого рішенням міської ради від 06.07.2018 р. № 654). Пропозиції щодо питань на розгляд ради можуть вноситись постійними комісіями, депутатами ( ч. 13 ст. 46 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні»). Депутат місцевої ради має право вносити пропозиції і зауваження до порядку денного засідань ради та її органів, порядку розгляду обговорюваних питань та їх суті, вносити на розгляд ради та її органів проекти рішень з питань, що належать до їх відання, поправки до них ( ст. 109 Регламенту ради, п. 6, 4 ч. 2 ст. 19 ЗУ «Про статус депутатів місцевих рад»). Відповідач зазначив, що спірний проект оскаржуваного рішення про відмову в поновленні договору оренди земельної ділянки було вивчено та попередньо розглянуто профільною постійною комісією, що підтверджується витягом від 10.12.2019 року з протоколу № 39 комісії з питань містобудування, землекористування та архітектури та за пропозицією голови постійної депутатської комісії [PERSON] було включено до порядку денного на засіданні чергової сесії ради, тобто 13.12.2019 року. Крім того, відповідач зазначив, що суттєвою підставою відмови позивачу в поновленні договору оренди земельної ділянки, окрім закінчення терміну договору оренди, зокрема слугували звернення ТОВ «Дніпровський хлібокомбінат № 11» з долученими листами районного центру телекомунікацій № 521 м. Новомосковська філії ПАТ «Укртелеком» та КП «Новомосковськтеплоенерго», згідно яких заборонено виконувати різного виду будівельні, монтажні, вибухові, земляні роботи тощо, спорудження будівель в межах охоронних зон. З урахуванням цього, оскільки земельна ділянка в районі будинку [ADDRESS] не може використовуватись за її цільовим призначенням (для встановлення павільйону) за наявністю обмежень, відповідачем було прийняте відповідне оскаржуване рішення, а тому вважає своє рішення обґрунтованим та таким, що відповідає нормам чинного законодавства, у зв`язку з цим просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. У відповіді на відзив представник позивача посилався на обставини, викладені у позовній заяві, зокрема зазначив, що до компетенції ПАТ «Укртелеком» та КП «Новомосковськтеплоенерго» не відноситься питання надання дозволу на будівництво об`єктів нерухомого майно, а тому останні не можуть надавати оцінку про можливість або неможливість будувати певні об`єкти на спірній земельній ділянці. Крім того, зазначене питання вже було розглянуто цими суб`єктами, де ними було погоджено встановлення торгового павільйону з певними вимогами, про що зазначено на пографічній зйомці М 1:500, при цьому Новомосковською міською радою вирішувалося питання про можливість встановлення павільйону при наданні позивачу земельної ділянки в оренду, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Представник вказує, що відповідачем не спростовано порушення процедури прийняття оскаржуваного ним рішення. Зазначив, що згідно витягу з протоколу № 39 від 10.12.2019 року, на який посилається відповідач, на засіданні комісії не розглядалось питання щодо включення оскаржуваного проекту рішення про припинення договору оренди до порядку денного, в той час як ухвалено рішення підготувати проект рішення про припинення договору оренди земельної ділянки до розгляду на сесії ради та погодити його у встановленому порядку. Проте, спірне рішення прийняте неправомірно всупереч вимогам Регламенту Новомосковської міської ради, а саме: для підготовки проекту рішення повинно пройти щонайменше 20 днів для його оприлюднення на офіційному веб-сайті міської ради, погодження, розсилки тощо, що не було зроблено відповідачем. Крім того, позивач просив звернути увагу, що відповідачем не було надано до суду копію проекту рішення про відмову в поновленні договору оренди земельної ділянки з усіма додатками до нього, не спростовано доводи про порушення процедури прийняття оскаржуваного рішення, а лише зазначено, що на засіданні комісії попередньо розглядалось питання про припинення договору оренди земельної ділянки, а не сам проект оскаржуваного рішення. Позивач [PERSON] та її представники в судове засідання не з`явилися, згідно заяв просили розглядати справу за їх відсутності, позов підтримали в повному обсязі, просили суд задовольнити вимоги. Представник відповідача Новомосковської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просив справу розглядати без його участі, позов не визнав, посилаючись на обставини викладені у відзиві, просив відмовити в задоволенні вимог. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши надані сторонами письмові докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 29 серпня 2014 року між позивачем [PERSON] та Новомосковською міською радою був укладений договір оренди земельної ділянки 0,0063 га, кадастровий номер 1211900000:04:013:0179 з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код КВЦПЗ 03.07), яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Земельна ділянка вільна від забудови (під встановлення торгівельного павільйону). Вищезазначений договір оренди земельної ділянки укладений на підставі рішення № 1087 ХLV сесії VI скликання Новомосковської міської ради від 09 липня 2014 року, строк дії договору - 2 (два) роки. Речове право зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 7404210 від 16.10.2014 року, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 481665312119), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацією іншого речового права № 85191208 від 18 квітня 2017 року. У відповідності до п. 8 Договору оренди, після закінчення його строку орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Згідно п. 46 прикінцевих положень договору оренди земельної ділянки від 29 серпня 2014 року: «Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації». Встановлено, що 10 січня 2017 року між позивачем [PERSON] та Новомосковською міською радою була укладена додаткова угода щодо поновлення договору оренди земельної ділянки 0,0063 га, кадастровий номер 1211900000:04:013:0179 з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код КВЦПЗ 03.07), яка розташована за адресою: [ADDRESS] , терміном на 3 (три) роки. Додаткова угода 11 квітня 2017 року зареєстрована в Державному реєстрі за реєстраційним номером 21823713, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацією іншого речового права № 85191208 від 18 квітня 2017 року. Тобто додаткова угода від 10 січня 2017 року діяла з 11 квітня 2017 року по 11 квітня 2020 року. Встановлено, що позивач згідно договору оренди від 29.08.2014 року з урахуванням укладеної між сторонами додаткової угоди від 10.01.2017 року користувалася спірною земельною ділянкою на протязі 5-ти років. 18 листопада 2019 року на виконання пункту 8 договору оренди землі [PERSON] звернулася до Центру адміністративних послуг виконавчого комітету Новомосковської міської ради з письмовою заявою про поновлення договору оренди земельної ділянкина той самий строк (п`ять років) і на тих самих умовах шляхом укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки згідно ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» та додала проект додаткової угоди щодо поновлення договору оренди, як це встановлено п.2 ст.33 ЗУ «Про оренду землі», про що свідчить відмітка про отримання ЦНАП виконавчого комітету Новомосковської міської ради18 листопада 2019 року за вх. № 009573. За змістом ст.15 ЗУ «Про розгляд звернень громадян» №393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушень у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. За змістом пункту 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» Новомосковська міська рада мала протягом місяця розглянути зазначене повідомлення та надати свою відповідь про поновлення чи про відмову у поновленні договору оренди. Встановлено, що рішенням ХХІІІ сесії VII скликання Новомосковської міської ради № 1128 від 13 грудня 2019 року позивачу відмовлено в поновленні договору оренди земельної ділянки. Підставою відмови зазначено: «у зв`язку з закінченням терміну, на який було укладено договір оренди земельної ділянки». Відповідно до п. І, ІІ резолютивної частини рішення ХХІІІ сесії VII скликання Новомосковської міської ради № 1128 від 13 грудня 2019 року «Про відмову в поновленні договору оренди земельної ділянки» відповідачем було доручено відділу земельних відносин, містобудування та архітектури: попередити орендаря про наміри припинення дії договору в термін, передбачений договором оренди земельної ділянки; підготувати проект рішення про припинення договору оренди земельної ділянки до розгляду на сесії Новомосковської міської ради. Координацію по виконанню даного рішення покласти на постійну депутатську комісію з питань містобудування, землекористування та архітектури, контроль та виконання на першого заступника міського голови. В той же час, згідно витягу з протоколу № 39 засідання постійної депутатської комісії з питань містобудування, землекористування та архітектури від 10 грудня 2019 року було включене питання № 18 до порядку денного підготувати проект рішення про припинення договору оренди земельної ділянки до розгляду на сесії Новомосковської міської ради, при цьому питання щодо включення оскаржуваного проекту рішення про припинення договору оренди до порядку денного не розглядалось. Підставою такого рішення головою комісії, окрім закінчення строку дії договору, слугували звернення ТОВ «Дніпровський хлібокомбінат № 11» про не подовження терміну дії договору оренди земельної ділянки, оскільки зазначену земельну ділянку за власні кошти облаштував та виконав благоустрій ТОВ «Дніпровський хлібокомбінат № 11». [PERSON] з моменту надання їй в користування зазначеної земельної ділянки не здійснювала ніяких дій та не слідкувала за чистотою земельної ділянки, що передбачено правилами благоустрою, за період дії договору орендарем ніколи не велося дій по використанню земельної ділянки та під час облаштування благоустрою ТОВ «Дніпровський хлібокомбінат № 11» на спірній земельній ділянці від [PERSON] ніяких заперечень не надходило. Крім того, відповідно до наданих копій документів, а саме листів з КП «Новомосковськтеплоенерго» та ПАТ «Укртелеком» було встановлено, що зазначена земельна ділянка розташована на трубопроводі КП «Новомосковськтеплоенерго» та лінії ПАТ «Укртелеком», що забороняє використання земельної ділянки за її цільовим призначенням, тобто для встановлення торгівельного павільйону та подальшого будівництва. З листів голосування депутатів на ХХІІІ сесії Новомосковської міської ради VІІ скликання від 13 грудня 2019 року вбачається, що пункт № 61 щодо питання про відмову у поновленні договору оренди земельної ділянки було вписано кульковою ручкою, на відміну від інших питань. Так, відповідно до статей 4,16 Регламенту Новомосковської міської ради, затвердженого рішенням міської ради № 654 від 06 липня 2018 року, гласність діяльності ради також забезпечується через офіційне оприлюднення рішень міської ради та протоколів сесій міської ради шляхом обов`язкового розміщення на офіційному веб-сайті ради (htth//www.novomoskovsk-rada.gov.ua). Проекти, рішень, що готуються до розгляду радою, оприлюднюються на офіційному веб-сайті, не пізніше як за 20 робочих днів до дати їх розгляду, з метою прийняття, крім випадків, коли законодавством України передбачені більш стислі строки розгляду та прийняття рішень окремих питань. Згідно статті 16 цього Регламенту, проекти порядку денного, рішень ради, інформаційні та допоміжні матеріали надаються депутатам не пізніше як за три дні до початку чергової сесії, тане пізніше як за день при проведенні позачергової сесії. Вимогами статей 22-24, 27 цього Регламенту передбачено, що пропозиції щодо формування питань порядку денного чергової сесії, вносяться міському голові виключно секретарем міської ради шляхом внесення відповідного подання за його підписом не пізніш, як за десять днів до пленарного засідання ради. Питання, розгляд яких ініційовані постійними комісіями міської ради, депутатами, виконавчим комітетом міської ради, депутатськими групами і фракціями, загальними зборами громади, направляються секретарю міської ради для попереднього їх опрацювання не менш як за 15 днів у письмовій формі з обґрунтуванням, необхідності розгляду цього питання та проектом відповідного рішення міської ради. У виняткових випадках, додаткові питання до порядку денного можуть бути включені не пізніше, ніж за день до пленарного засідання, за наявності проекту рішення, оформленого і погодженого відповідно до вимог цього Регламенту. Міський голова або особа, яка виконує його обов`язки, враховує отримані пропозиції і формує порядок денний чергової сесії ради не пізніше, ніж за десять днів до пленарного засідання ради і видає відповідне розпорядження. Оформлені відповідно до вимог Регламенту проекти рішень разом з їх електронними копіями надаються ініціаторами секретареві міської ради через організаційний відділ не пізніше, ніж за 20 робочих днів до пленарного засідання ради з обґрунтуванням необхідності розгляду цього питання. Відповідно до статей 28-32 Регламенту, проект рішення міської ради оформлюється на офіційному бланку рішення Новомосковської міської ради та повинен містити: назву, порядковий номер сесії; преамбулу (констатуючу частину) з посиланням на відповідні законодавчі і нормативні акти із зазначенням номерів статей, частин, пунктів і підпунктів; резолютивну частину; додатки, довідки, аналітичні записки тощо (якщо вони наявні); окрему супровідну записку, підписану автором проекту рішення з обґрунтуванням необхідності ухвалення такого рішення. Проекти рішень зі всіма супроводжуючими документами повинні бути підписані їх авторами та погодженими у порядку, передбаченому цим Регламентом. Автори погоджують проекти рішень міської ради з наступними суб`єктами: начальником юридичного управління виконавчого комітету Новомосковської міської ради; начальниками управлінь, керівниками самостійних структурних підрозділів, на яких відповідно до проекту рішення покладається здійснення конкретних дій; заступником міського голови за напрямком роботи; начальником фінансового управління міської ради, якщо відповідно до проекту рішення виконання конкретних дій пов`язано з фінансуванням або матеріальними витратами з міського бюджету; головами та секретарями постійних комісій, до компетенції яких входить розгляд питання; секретарем міської ради. Погодження проекту рішень здійснюється на зворотному боці останнього аркушу проекту рішення. Комплект документів, необхідних для розгляду питання на сесії, повинен містити: проект рішення міської ради, оформлений та погоджений відповідно до ст.28-30 цього Регламенту; реєстр розсилки рішення (у випадку його прийняття). Проекти рішень ради, що не відповідають вимогам Регламенту, організаційним відділом не приймаються та на розгляд міської ради не виносяться (стаття 31 Регламенту). З урахуванням наведеного, судом встановлено, що в супереч вимогам ст.ст. 22, 27, 29-32 Регламенту міської ради, відповідачем було порушено процедуру прийняття оскаржуваного рішення, під час розгляду справи останнім не спростовано доводи позивача про порушення відповідачем процедури прийняття цього рішення, зокрема не надано суду повний комплект документів, на підставі яких було прийняте рішення про відмову в поновленні договору оренди земельної ділянки № 1128 від 13 грудня 2019 року, докази оприлюднення, погодження та розсилки оскаржуваного рішення, що згідно статті 31 Регламенту виключало можливість розгляду даного питання на сесії Новомосковської міської ради. Не заслуговують на увагу посилання відповідача на те, що суттєвою підставою відмови в поновленні договору оренди земельної ділянки, були звернення ТОВ «Дніпровський хлібокомбінат № 11» з приводу заборони використання спірної ділянки за її цільовим призначенням, в той як час як уповноваженими органами дане питання вже розглядалося, у зв`язку з чим останніми було надано дозвіл орендарю на встановлення торгового павільйону з певними вимогами, що підтверджується пографічною зйомкою М1:500, крім того Новомосковською міською радою при укладенні з позивачем договору оренди земельної ділянки погоджено її цільове призначення - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (встановлення павільйону). Зокрема, суд вважає необґрунтованими твердження відповідача щодо неналежного виконання обов`язків орендарем, оскільки вони жодним доказом не доведені. Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані Цивільним Кодексом України, Земельним Кодексом України, Законом України «Про оренду землі». Розглядаючи спір по суті заявлених вимог, суд застосовує наступні норми права. Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частиною першою статті 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється, зокрема, шляхом укладання договору оренди земельної ділянки. Згідно із частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. Відповідно до ч.1 ст.93 Земельного кодексу України, ст.1 Закону України «Про оренду землі», право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст.13 Закону України «Про оренду землі»). За змістом статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору регулюються актами земельного законодавства Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі». За змістом статей 18, 20 цього Закону (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов`язки по договору, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) починає регулювати правовідносини, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін. За змістом Постанови Верховного Суду України від 07.06.2017 №6-872цс17 строк дії договору оренди землі, умовами якого передбачено, що відлік строку оренди настає з моменту державної реєстрації цього договору, починається після набрання ним чинності, а не з моменту його укладення. Аналогічний правовий висновок міститься і у постанові від 18.07.2017 №6-2777цс16. Як вже було встановлено, додаткова угода, укладена між сторонами 17 січня 2017 року щодо поновлення договору оренди земельної ділянки від 29.08.2014 року, діяла з моменту її реєстрації, тобто з 11 квітня 2017 року по 11 квітня 2020 року. Відповідно до ст.31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено. В той же час, у частині першій статті 777 ЦК України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права. Права наймача, що встановлені статтею 777 ЦК України, є переважними, тобто за своєю правовою природою вони є привілеями носія таких прав, який має перевагу на укладення відповідних договорів перед третіми особами. Суду не надані докази того, що позивач неналежно виконував обов`язки орендаря. Судом встановлено, що 18 листопада 2019 року (тобто за 4 місяці) до закінчення строку дії договору оренди, позивач [PERSON] звернулася до відповідача з письмовою заявою про поновлення договору оренди землі з проектом додаткової угоди. Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частини 1- 5 цієї норми), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 цієї норми). Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що для застосування положень частини 1 статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов`язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення із проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі"). Частиною 6 статті 33 зазначеного Закону врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди протягом місяця після закінчення дії договору При цьому необхідно звернути увагу, що повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", не вимагається. Суть поновлення договору оренди згідно з цією частиною статті саме і полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує у поновленні договору, зокрема у зв`язку з належним виконанням договору оренди землі. Відсутність такого заперечення може мати прояв у "мовчазній згоді". У контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", слід зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. Щодо прав та обов`язків орендодавця слід акцентувати, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною статті 33 Закону України "Про оренду землі", і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту частини 6 зазначеної статті. Законом не встановлений початок перебігу строку для надсилання повідомлення орендодавця. В даному випадку має значення лише те, чи закінчився встановлений законом місячний строк для повідомлення орендодавцем про відмову в поновленні договору оренди, оскільки саме з його закінченням пов`язане продовження договору оренди на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце обґрунтовані заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється. Частинами восьмою та дев`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді. Якщо ж орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Аналогічну правову позицію щодо розрізнення та застосування цих підстав було сформульовано Верховним Судом України, зокрема у постанові від 25.02.2015 у справі №6-219цс14, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі №594/376/17-ц, Верховним судом у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 у справі №920/739/17, постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.01.2019 №908/2002/17. Оскільки [PERSON] , як орендар, дотрималася процедури і строків звернення до орендодавця із повідомленням про намір поновити договір оренди землі, протягом місяця після закінчення строку договору відсутній лист-повідомлення орендодавця (Новомосковської міської ради) про заперечення у поновленні договору оренди землі, в зв`язку з чим, суд приходить до переконання, що на підставі ст. 33 Закону України «Про оренду землі», такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Судом встановлено, що незважаючи на вимоги законодавства України, договір про поновлення договору оренди землі з позивачем не було укладено. Крім того, як вже зазначалося вище, рішенням ХХІІІ сесії VII скликання Новомосковської міської ради № 1128 від 13 грудня 2019 року, позивачу було відмовлено в поновленні договору оренди земельної ділянки. Підставою відмови стало, на думку відповідача, зокрема закінчення строку, на який його було укладено. Оскаржуване рішення не ґрунтуються на нормах діючого законодавства, не є чітко висловленим і зрозумілим для іншої сторони. Згідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставах, в мажах повноважень та у спосіб, що передбачені конституцією та законами України. Так, у відповідності до п.1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формах рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради. Таким чином, у разі встановлення обставин дотримання орендарем процедури і строків звернення до орендодавця із повідомленням про намір поновити договір оренди землі та невиконання орендодавцем установленого частиною 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" обов`язку у місячний термін розглянути надісланий орендарем лист-повідомлення поведінку орендодавця не можна визнати добросовісною. Суд вважає за необхідне значити, що згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело прав. Перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним, а держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення "законів". При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело прав. Перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним, а держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення законів. У рішенні Європейського суду з прав людини від 24.06.2003 року у справі "Стретч проти Об`єднаного Королівства Великобританії та Північної Ірландії" встановлено, що особа (орендар) мала принаймні законне сподівання на реалізацію передбаченого договором права на продовження договору оренди і в цілях ст. 1 Першого протоколу таке сподівання можна вважати додатковою частиною майнових прав, наданих їй муніципалітетом за орендним договором, та зазначено, що наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила. У рішенні Європейського суду з прав людини по справі Девелопмент ЛТД" та інші проти Ірландії" в якій він постановив, що ст.1 Першого протоколу Конвенції можна застосувати до захисту "правомірних очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. "Правомірні очікування" виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати, що таке рішення є дійсним та розраховувати на певний стан речей. З наведеного слідує висновок про те, що по-перше, особа, якій відповідним рішенням надано право користування земельною ділянкою, набуває право власності на майно у вигляді правомірних очікувань щодо набуття у майбутньому права володіння майном (право оренди) ще до укладення відповідного договору оренди на виконання даного рішення, по-друге, після укладення відповідного договору оренди у особи виникає право мирно володіти майном, яким є майнові права (право оренди) протягом певного строку. При цьому, право власності на майно у вигляді як правомірних очікувань, так і майнового права (права оренди), є об`єктом правового захисту згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції та національного законодавства України. Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно зі ст.24 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції. Організація та діяльність органів місцевого самоврядування регулюється Законом України Про місцеве самоврядування в Україні (розділ II). Тому ненормативні правові акти органів місцевого самоврядування правозастосовного та юрисдикційного змісту приймаються на основі Конституції і законів України, а самі ці органи як носії публічної влади є відповідальними за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами (частина перша статті 74 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"). За приписами п.34 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в України" до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад, зокрема, відноситься вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. У відповідності до ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. В силу положень ст. 12 Земельного кодексу України, ст.140 Конституції України Новомосковська міська рада Дніпропетровської області як орган місцевого самоврядування розпоряджається земельними ділянками комунальної власності. В той же час, таке розпорядження землями комунальної власності не є безумовним та повинно здійснюватися із дотриманням вимог діючого законодавства. За приписами ст.152 Земельного Кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Згідно зі ст. 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Відповідно до ч.1 ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до пункту 10 статті 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Аналіз положень указаних норм законодавства свідчить про те, що особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачено нормою матеріального права. За висновками суду, прийняте Новомосковською міською радою рішення № 1128 від 13 грудня 2019 року порушує приписи ст.33 Закону України «Про оренду землі», оскільки було прийнято з грубим порушенням норм чинного законодавства та в супереч вимогам Регламенту міської ради, що є нормативним актом. У частині 1 статті 190 Цивільного кодексу України зазначено, що майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки, а положення Глави 23 Загальні положення про власність і Глави 29 Захист права власності передбачають поняття та правові механізми захисту права власності на майно у наведеному значенні. Концепція майна в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, тобто не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у внутрішньому праві: певні інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть вважатися правом власності, а відтак і майном. До таких активів може відноситися право оренди (рішення у справі Іатрідіс проти Греції від 25.03.1999, заява №311107/96, п.54). З аналізу вказаних положень вбачається, що майном є, в тому числі, і майнові права (наприклад, право користування майном - оренда), а відтак, від неправомірних посягань національним законодавством охороняється право власності не лише на саму річ, як об`єкт матеріального світу, а й на майнові права, які полягають, зокрема, у володінні та користуванні даною річчю. Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, утому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом частини 3 статті 509 цього Кодексу. Отже, законодавець, навівши у тексті Цивільного кодексу України зазначений принцип, встановив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Саме тому у конкретних правовідносинах, зокрема щодо поновлення договору оренди землі на підставі статті 33 Закону України Про оренду землі, добросовісність орендодавця по суті становить гарантію дотримання прав менш захищеної сторони, якою у спірних правовідносинах є орендар. Отже, оскаржуваним рішенням Новомосковської міської ради, яким було відмовлено позивачу у поновленні строку оренди земельної ділянки відповідач порушив майнові права позивача, і ці права підлягають захисту в порядку ст.1 Першого протоколу до Конвенції та ст.16 Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим воно є неправомірним та підлягає скасуванню. Доводи відповідача щодо законності прийнятого ним рішення №1128 від 13 грудня 2019 року про відмову в поновленні договору оренди земельної ділянки не базуються на законі, а тому не спростовують висновків суду. За таких обставин, аналізуючи вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладено та

Outcome: approved