Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

в березні 2018 року позивач ТОВ "Служба миттєвого кредитування" звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 226291,62 грн. та витрати понесені на сплату судового збору у сумі 1779,62 грн.. Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.05.2018 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.08.2018 року постановлено проведення заочного розгляду справи. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, позивач 26.01.2014 року між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та [PERSON] укладено кредитний договір № 140126-121222, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 800,00 грн.. Відповідно до п.3.3. Договору, відповідач зобов'язаний повернути отримані грошові кошти в розмірі 800,00 грн., а також сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 224,00 грн. у строк до 08.02.2014 року. Однак взяті на себе зобов'язання відповідач не виконує, у зв'язку з чим станом на 15.02.2018 року має заборгованість за кредитом в сумі 24512,00 грн., яка складається з: 800,00 грн. сума основного боргу; 224,00 грн. відсотки за договором; 23488,00 грн. пеня за договором. Позивач просить стягнути з відповідача 26291,62 грн. суму боргу та судові витрати у розмірі 1762,00 гривень судового збору та 17,62 гривень комісія витрат. Представник позивача в судове засідання не з'явився , надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.01.2014 року між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та [PERSON] укладено кредитний договір № 140126-121222за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 800,00 грн. на умовах сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 2 % за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно із п. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 549 ЦК України зазначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. ТОВ "Служба миттєвого кредитування" належним чином виконало всі покладенні на нього обов'язки, згідно умов Договору, що не спростовано відповідачем та доказів цьому не надано. [PERSON] в порушення умов укладеного Договору, свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за Кредитом, відсотками за його використання, передбачених цим Договором, перед ТОВ "Служба миттєвого кредитування" не виконував, що й призвело до виникнення заборгованості. Згідно з розрахунком заборгованості відповідача перед ТОВ "Служба миттєвого кредитування", з яким суд погоджується та який узгоджується з матеріалами справи, станом на 15.02.2018 року відповідач має заборгованість - 24512,00 гривень, яка складається з: 800,00 грн. сума основного боргу; 224,00 грн. відсотки за договором; 23488,00 грн. пеня за договором. Дані розрахунки підтверджується Розрахунком заборгованості [PERSON] перед ТОВ "Служба миттєвого кредитування" за договором № 140126-121222від 26.01.2014 року, наданим позивачем до матеріалів справи. Однак суд не може погодитись з підрахунком позивача в прохальній частині позовних вимог про стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 26291,62 гривень, так як дана сума нічим не підтверджена, на думку суду вона підсумована разом з судовими витратами, але при цьому позивач ще й окремо просить стягнути з відповідача судові витрати в сумі 1779,62 грн. (26291,62 - 1779,62 = 24512,00). Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд керується ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивачасплачені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 гривень та комісія витрат у розмірі 17,62 гривень, сплата якого підтверджується відповідною квитанцією. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку ч. 4 ст. 268 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial