Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

ПАТ "Ідея банк" звернулося до суду з позовом і просить стягнути в користь банку з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 22377 грн. 02 коп. та судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп. Представник позивача посилається на ті обставини, що 09.06.2008 року між публічним акціонерним товариством "Плюс банк" правонаступником якого є ПАТ "Ідея банк" та відповідачем, був укладений кредитний договір за № Г 62.034.70319 на поточні потреби. З відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 02/414Ф, згідно з яким останній було надано кредит в сумі 15000 грн. з кінцевим терміном сплати - 22 липня 2010 року та за відсотковою ставкою 24% річних. Відповідач не виконувала передбачені у договорі обов'язки по сплаті суми кредиту та відсотків за користування ним, внаслідок чого, станом на 16.10.2012 року заборгованість перед банком становить: 42792 грн. 75 коп. за кредитом; а саме, 15000 грн. 00 коп. кредит, по сплаті відсотків 14857 грн. 93 коп., по пені 12934 грн. 82 коп. Одночасно, між кредитором та поручителем [PERSON] 23.07.2008 року було укладено договір поруки, згідно якого поручитель зобов'яався відповідати перед кредитором, за зобов'язанням позичальника. Представник позивача подав суду письмову заяву, в якій просив повністю задовольнити позовні вимоги ПАТ "Банк Золоті ворота", справу розглянути без участі представника банку. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з"явились, однак надіслали письмові заяви, з якої вбачається, що позов ПАТ "Банк Золоті ворота" визнають частково, справу просять розглядати у їх відсутності. В зв"язку з вищевикладеним справа розглядається з урахуванням положень ст. 197 ч.2 ЦПК України. Дослідивши представлені доводи представника позивача та відповідачів, перевіривши матеріали справи та з'ясувавши права і обов'язки сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що 23.07.2008 року сторони уклали кредитний договір за № 02/414 Ф, згідно з яким відповідачу [PERSON] було надано кредит в розмірі 15000 грн. з кінцевим терміном сплати - 22 липня 2010 року та за відсотковою ставкою 24 відсотки річних за користування кредитними коштами. Банком виконано умови кредитного договору, оскільки відповідачу було надано обумовлену у договорі суму. Із змісту п. 3.2.1 кредитного договору вбачається, що [PERSON] зобов'язалася здійснювати погашення кредиту, сплату процентів в повному обсязі та на умовах передбачених договором. Відповідно до п.2.2. договору, за користування кредитом банк нараховує проценти, а відповідач у строк до останнього робочого дня поточного місяця, а також на день закінчення строку дії Договору, сплачує проценти за період з 1 календарного дня поточного місяця включно. Тобто сторонни, у відповідності із ст.ст. 1046 - 1048, 1054 ЦК України перебувають у договірних стосунках з приводу надання та отримання кредиту. Одночасно, між кредитором та поручителем [PERSON] було укладено договір поруки, згідно якого поручитель зобов'язався відповідати перед кредитором, за зобов'язаннями позичальника. Відповідно до з п. 2.1 договору поруки банк зобов'язаний повідомити поручителя про порушення боржником основного зобов'язання, а поручитель вказаного договору поруки зобов'язаний не пізніше наступного за днем отримання повідомлення банку про невиконання боржником забезпечення порукою зобов'язань, виконати відповідне зобов'язання шляхом перерахування всієї суми заборгованості боржником по реквізитах, вказаних банком. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Із письмового заперечення відповідача [PERSON] вбачається, що останній не погоджується із розрахунком суми заборгованості. Оскільки відповідно до п.1.1 кредитного договору відсоткова ставка становить 24 % річних, однак, в розрахунку заборгованості не вказано яку саме відсоткову ставку застосовано при обрахунку відсотків за коритування кредитними коштами. Також, згідно п.5.9 Кредитного договору передбачено, що позовна давність про стягнення неустойки (пені, штрафу) встановлюється тривалістю в три роки. Однак, позивач в порушення умов Договору нарахував пеню за період з 23.07.2008 року по 16.10.2012 року, що є необґрунтованим і неправомірним. Окрім цього, він вважає, що розмір пені в сумі 12934 грн. 82 коп. є надто великим по відношенню до основної суми боргу-тіла кредиту. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Відповідно до ст.527 ч.1 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор- прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. А згідно ст. 530 цього ж кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. В силу дії ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Статтею 611 цього ж кодексу встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Також за порушення позичальником зобов'язань по погашенню кредиту та процентів п.2.2. договору кредиту визначено, що за користування кредитом банк нараховує проценти, а відповідач у строк до останнього робочого дня поточного місяця, а також на день закінчення строку дії Договору, сплачує проценти за період з 1 календарного дня поточного місяця включно. Позивачем станом на 16.10.2012 року проведено розрахунок заборгованості за договором кредиту, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним зобов'язанням в розмірі 42792 грн. 75 коп., заборгованість за користування кредитом 15 000 грн., заборгованість по відсотках 14857 грн. 93 коп., 12934 грн. 82 коп. - пеня. Однак, відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Такими обставинами в даному випадку є фінансова неспроможність відповідача погашати кредит у зв'язку з тим, що його дружина інвалід другої групи, на утриманні четверо неповнолітніх дітей, а також багатоетапне хірургічне втручання дружині відповідача, що стверджується копіями виписки з історії хвороби останньої. З урахуванням наведеного суд вважає можливим зменшити розмір неустойки, нарахованої позивачем за невиконання відповідачем кредитних зобов'язань, зокрема пеню до 3000 грн. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачів також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 526, 530, 610, 611, 551, 1050, 1054,

Outcome: partial