Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

У липні 2015 р. публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (надалі - ПАТ "Дельта Банк") звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] - мешканців м. Севастополя, про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 2 289 148, 73 грн. На обґрунтування вимог позивач зазначив, що 20 травня 2008 р. між ПАТ "Сведбанк" та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 1103/0508/98-502, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 128000 доларів США під 12,5 річних на строк по 19 травня 2018 р. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором з відповідачем [PERSON] було укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого в іпотеку банку передано трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS]. Виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором також було забезпечене порукою на підставі укладеного з [PERSON] договору поруки № 1103/0508/98-502-Р-1 від 19 січня 2011 р. Відповідно до умов договору купівлі-продажу прав вимоги від 25 травня 2012 р. ПАТ "Сведбанк" відступив на користь ПАТ "Дельта Банк" право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, в тому числі і за договорами, укладеними з відповідачами. Позичальник [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконує, що обумовило виникнення заборгованості, загальний розмір якої станом на 7 липня 2015 р. складає 2 289 148, 73 грн., що включає заборгованість по тілу кредиту в сумі 1776667,66 грн., заборгованість по відсоткам в сумі 367694,80 грн., пеню в сумі 135594,93 грн., три проценти річних за прострочення повернення тіла кредиту та відсотків, відповідно 3996,82 грн. та 5194,52 грн. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 5 серпня 2015 р., постановленою на підставі ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян на правовий режим на тимчасово окупованій території України", підсудність цієї позовної заяви визначена Дарницькому районному суду м. Києва. Представник позивача Байрамов С.В. подав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про розгляд справи повідомлялися шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному сайті Дарницького районного суду м. Києва, проте в судове засідання вони не з'явилися, заперечення на позов не подали. Враховуючи неявку відповідачів в судове засідання, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши наявні у справі докази, суд вважає встановленими наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 20 травня 2008 року відкрите акціонерне товариство «Сведбанк» (далі - банк, ВАТ «Сведбанк»), правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Сведбанк» (далі -ПАТ «Сведбанк»), та [PERSON] (позичальник) уклали кредитний договір № 1103/0508/98-502 (а.с. 4-9). Відповідно до умов вказаного договору банк зобов'язався надати позичальнику кредит в іноземній валюті в розмірі 128000 доларів США, а позичальник зобов'язався повернути кредит в строк до 19 травня 2018 р., сплативши за користування кредитними коштами проценти в розмірі 12,5% річних. Сторони договору погодили, що погашення кредиту буде здійснюватися щомісячно, до 20 числа кожного місяця, рівними частинами (ануїтет) в розмірі 1067 доларів США згідно з Графіком погашення заборгованості (а.с. 10-12). На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 20 травня 2008 р. між ВАТ «Сведбанк» (іпотекодержателем) та [PERSON] (іпотекодавцем) було укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого іпотекодавець передав в іпотеку нерухоме майно - квартиру [ADDRESS], заставною вартістю 808200 грн. (а.с. 32-33). Судом встановлено, що ВАТ «Сведбанк» свої зобов'язання за кредитним договором виконав, що підтверджується заявою на видачу готівки № 1 від 20 травня 2008 р. (а.с. 37). В ході виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором сторони уклали ряд додаткових угод та договорів про внесення змін і доповнень до кредитного договору, а саме: № 1 від 19 лютого 2009 р., відповідно до умов якого було збільшено розмір щомісячного платежу до 1126 доларів США; № 2 та № 3 від 19 січня 2011 р., згідно з якими кредитний договір викладено у новій редакції, погоджено розмір строкової заборгованості по кредитному договору, який на вказану дату становив 100214 доларів США, змінено порядок погашення заборгованості з 1 січня 2011 р., збільшено розмір щомісячного платежу до 1138 доларів США, встановлено умови застосування підвищеної процентної ставки тощо; № 4 від 26 липня 2011 р., згідно з яким з вказаної дати позичальник сплачує проценти в розмірі 12,5% річних; № 5 від 18 травня 2012 р., яким продовжили строк кредитування до 19 травня 2027 р.; № 6 від 21 травня 2012 р., згідно з яким виклали кредитний договір у новій редакції та погодили розмір строкової заборгованості по кредитному договору, який на вказану дату становив 92258,74 доларів США (а.с. 13-31). 19 січня 2011 р. ПАТ «Сведбанк», позичальник [PERSON] та поручитель [PERSON] уклали договір поруки № 1103/0508/98-502-Р-1, відповідно до умов якого поручитель зобов'язався перед банком відповідати за виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором (а.с. 34). Договором № 1 від 18 травня 2012 р. сторони договору поруки внесли до нього відповідні зміни та доповнення (а.с. 35-36). Відповідно до умов договору купівлі-продажу прав вимоги від 25 травня 2012 р. ПАТ «Сведбанк» продав (відступив) ПАТ "Дельта Банк" права вимоги за кредитними договорами в тому числі і за договором, укладеним з [PERSON] (а.с. 48-55, 56). Отже на підставі вищевказаного договору та у відповідності з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України відбулася передача зобов'язальних вимог за укладеним з [PERSON] кредитним договором та забезпечувальними договорами від первісного кредитора ПАТ «Сведбанк» до ПАТ "Дельта Банк". Згідно з наданою позивачем довідкою станом на 7 липня 2015 р. прострочена заборгованість позичальник [PERSON] по тілу кредиту становить 10251 доларів США, а по процентах - 10647,37 доларів США, що свідчить про порушення ним зобов'язань за кредитним договором. Пунктом 8.1. кредитного договору (в редакції згідно з договором про внесення змін і доповнень № 6 від 21 травня 2012 р.) передбачено, що за порушення терміну сплати платежів на погашення заборгованості за кредитом та нарахованими процентами позичальник сплачує пеню за кожний день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. За приписом частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. З огляду на порушення позичальником строків платежів за кредитним договором, банк відповідно до пункту 9.1. кредитного договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів за користування ним, а позичальник зобов'язаний виконати зазначені зобов'язання у передбаченому договором порядку - протягом 30 календарних днів з моменту надіслання банком письмової вимоги (п. 9.2. договору). Умова договору про дострокове повернення кредиту не суперечить положенням частини 2 статті 1050 ЦК України. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість позичальника [PERSON] станом на 7 липня 2015 р. складає 2 289 148,73 грн., що включає заборгованість по тілу кредиту в сумі 1776667,66 грн., заборгованість по відсоткам в сумі 367694,80 грн., пеню в сумі 135594,93 грн., три проценти річних за прострочення повернення тіла кредиту та відсотків, відповідно 3996,82 грн. та 5194,52 грн. (а.с. 38). Відповідно до положень статей 1054, 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцеві кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. За загальними правилами, встановленими статтями 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Оскільки позичальник [PERSON] добровільно не виконує грошові зобов'язання за кредитним договором, порушені права кредитора ПАТ "Дельта Банк" підлягають судовому захисту шляхом примусового стягнення заборгованості. Відповідно до умов договору поруки та з врахуванням положень статей 553, 554 ЦК України поручитель [PERSON] повинна відповідати за даним позовом як солідарний боржник в тому ж обсязі, що і позичальник, включаючи сплату основного боргу, процентів, пені та трьох процентів річних, оскільки інше не встановлено укладеним з нею договором поруки. Підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором з іпотекодавця [PERSON] суд не вбачає, оскільки вона є майновим поручителем і згідно з умовами укладеного з нею іпотечного договору та положеннями Закону України "Про іпотеку" єдиним правовим наслідком невиконання позичальником основного зобов'язання для неї є право звернення стягнення на предмет іпотеки. Оскільки позов в інтересах ПАТ "Дельта Банк" подано уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справі, пов'язаній зі здійсненням тимчасової адміністрації банку, а на час подачі позову така особа на підставі п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору, суд відповідно до положень ч. 3 ст. 88 ЦПК України стягує з відповідачів судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial