Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

представник позивача в позовній заяві просив стягнути з відповідача на користь позивача 11029,30 грн. боргу за кредитним договором та 243,60 грн. судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Надіслав заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просив розглянути справу без його участі. Не заперечував щодо винесення заочного рішення у разі неявки відповідача у судове засідання. Відповідач ні в попереднє, ні в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання, про що свідчить його підпис на отриманні судової повістки на попереднє судове засідання (а.с.45). Поштовий конверт з повісткою в судове засідання на 08 жовтня 2014 р. повернувся до суду з відміткою "за зазначеною адресою не проживає". Згідно довідки адресно-довідкового сектора УДМС України у Вінницькій області, відповідач зареєстрований за адресою, що вказана в позовній заяві (а.с.42). Відповідно до ч.5 ст. 79 ЦПК України судова повістка разом із розпискою надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо немає відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.224 цього ж Кодексу у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, та згідно до ст.169 ЦПК України винести заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого. Як видно з матеріалів справи, 29 серпня 2008 р. між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 2700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана нею заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.13-14). Відповідно до ст.509 ЦК України між сторонами виникло зобов'язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов'язку. Згідно з ч.1 ст. 634 ЦК України договором про приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч.1 ст.1048 ЦК України). У зв'язку з неналежним виконання відповідачем зобов'язань за вищезазначеним договором станом на 30 червня 2014 р. виникла прострочена заборгованість за кредитом у сумі 2678,78 грн., заборгованість за процентами в сумі 5280,1 грн., комісії в сумі 2307,12 грн. та заборгованість по штрафам в сумі 250 грн. (фіксована частина) і 513,30 (процентна складова), а всього 11029,30 грн. (а.с.9-12). Відповідно до вимог ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу (ст.526 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 ЦК України). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. Згідно ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати позивача у розмірі 243,60 грн. підтверджені відповідною квитанцією (а.с.1) і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved