Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з названою позовною заявою до відповідача, про стягнення заборгованості за споживчим кредитно-заставним договором та понесених судових витрат. Відповідач в судове засідання призначене на 22.06.2015 року не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи був належним чином повідомлений, заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не подавав, а тому суд за відсутності заперечень представника позивача, на підставі ст. 224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів. По справі встановлено, що 03 березня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» - (з 21.12.2009 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11124859000 (в системі обліку банку договір № 11124859001) за наступними змінами відповідно до додаткових угод за №№ 3 від 04 лютого 2009 року, що підписані позичальником. Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VI від 17.09.2008 року були внесені зміни у Статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування Банку стало: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». Відповідно до умов Кредитного договору, Банк надав Позичальнику кредит (грошові кошти) в іноземній валюті у сумі 19 784,00 (дев'ятнадцять тисяч сімсот вісімдесят чотири) дол. США, а Позичальник зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі з урахуванням умов додаткової угоди за № 3 від 04 лютого 2009 року не пізніше 03 березня 2016 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти відповідно до умов Кредитного договору. Згідно з п. 7.1 Кредитного договору за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит Відповідач сплачує Позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, починаючи з 32 (тридцять другого) календарного дня. Із п. 5.9 Кредитного договору видно, що у випадку порушення Відповідачем термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань строком більше ніж на один місяць Позивач має право вимагати від відповідача дострокового повернення всієї наданої йому суми кредиту та плати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит у порядку, визначеному розділом 12 цього договору. А як передбачено із п. 4.6 Кредитного договору, Відповідач зобов'язаний достроково повернути банку всю суму кредиту та повністю сплатити проценти у разі застосування банком права вимоги дострокового повернення кредиту в порядку, визначеному розділом 12 договору. У матеріалах справи наявна письмова вимога Позивача до Відповідача від 18 лютого 2015 року за вих. № 30-11/22272 про усунення вказаних вище порушень. Станом на 23 квітня 2015року позичальником прострочено виконання зобов'язань щодо повернення кредиту та нарахованих процентів в сумі 4256,00 дол. США, пені за прострочення сплати кредиту та пені за прострочення сплати процентівв сумі 5734,29 грн., що складається з: - кредитної заборгованості- 4 132,85 дол. США; - простроченої заборгованості по процентам- 123,15 дол. США; - пені за прострочення сплати кредиту- 5 570,85 грн.; - пені за прострочення сплати процентів - 163,44 грн. Суд, дослідивши надані стороною докази, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (ч. 3 ст. 1054 ЦК України). Договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками (ч. 1 ст. 11 ЗУ "Про захист прав споживачів"). Згідно ч. 4 ст. 11 ЗУ "Про захист прав споживачів", договір про надання споживчого кредиту укладається у письмовій формі, один з оригіналів якого передається споживачеві. Абзацом 4 ч. 6 ст. 11 ЗУ "Про захист прав споживачів" також передбачено, що споживач також сплачує відсотки за період між моментом одержання коштів та моментом їх повернення за ставкою, встановленою в договорі. Якщо кредитодавець згідно з договором про надання споживчого кредиту одержує внаслідок порушення споживачем умов договору право на вимогу повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, або на вилучення продукції чи застосування іншої санкції, він може використати таке право лише у разі: 1) затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла щонайменше - на три календарні місяці; або 2) перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на десять відсотків; або 3) несплати споживачем більше однієї виплати, яка перевищує п'ять відсотків суми кредиту; або 4) іншого істотного порушення умов договору про надання споживчого кредиту (ч. 10 ст. 11 ЗУ "Про захист прав споживачів"). Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до п. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 549, п. 1 ст. 550, ст. 551, ст. 552 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання, плата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі. Сплата (передання) неустойки не позбавляє кредитора права на відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Як вбачається із ст.ст. 192, 533 ЦК України, ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність", ст. 5 Декрету КМУ "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" від 19.02.1993 року № 15-93, у разі укладення кредитного договору в іноземній валюті й наявності в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню в іноземній валюті. У матеріалах справи містяться копія ліцензії НБУ № 75 від 24 грудня 2001 року та дозвіл НБУ № 75-2 з додатком. З урахуванням вищевикладеного, суд задовольняє позовну вимогу позивача про стягнення всієї суми заборгованості по кредиту, процентів за його користування, пені за несвоєчасне виконання зобов'язаннята ухвалює рішення, яким зобов`язує стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" заборгованість за кредитним договором № 11124859000 (в системі обліку банку договір №11124859001) від 03 березня 2007 року в сумі 4256,00 дол. США (чотири тисячі двісті п'ятдесят шість доларів США) та 5734,29 (п'ять тисяч сімсот тридцять чотири) грн. 29 коп. пені за несвоєчасне виконання зобов'язання. Оскільки рішення ухвалено на користь позивача, то вимоги щодо відшкодування судових витрат підлягають згідно ст. 88 ЦПК України задоволенню, а саме витрати по сплаті судового збору в сумі 1016,74 (одна тисяча шістнадцять) грн. 74 коп. Таким чином,

Outcome: approved