Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся в суд із даним позовом до відповідача [PERSON], в позовній заяві вказавши, що 07.08.2013 року між банком та відповідачем укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 1300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У звязку із не виконанням відповідачем умов договору, станом на 29.02.2016р. у неї виникла заборгованість із кредитного договору в сумі 14365,70 грн., яка складається з: 1297,92 грн. заборгованість за кредитом; 9107, 51 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 2800 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина); 660, 27 грн. - штраф (процентна ставка). Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість у розмірі 14365,70 грн. за кредитним договором № б/н від 07.08.2013 року. Представник позивача в судове засідання не прибув, надав суду клопотання в якому просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибула, надала суду заяву в якій вказує, що позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення, розгляд справи просить проводити без її участі. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. З матеріалів договору № б/н від 07.08.2013 року, укладеного між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] встановлено, що останній, банк відкрив кредитну лінію у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Прийняті на себе зобов"язання ПАТ КБ "ПриватБанк" виконав, шляхом відкриття відповідачу кредитної лінії. В свою чергу, згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Як встановлено в ході розгляду справи, відповідач не виконав взяті на себе зобов»язання, не погашає кредит, не сплачує відсотки, та згідно розрахунку заборгованості станом на 29.02.2016р. у неї виникла заборгованість із кредитного договору в сумі 14365,70 грн., яка складається з: 1297,92 грн. заборгованість за кредитом; 9107, 51 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 2800 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина); 660, 27 грн. - штраф (процентна ставка). Таким чином, відповідач, не виконавши зобов"язання по умовах договору, станом на 29.02.2016 року має заборгованість перед ПАТ КБ "ПриватБанк" в сумі 14365,70 грн., яка підлягає стягненню в користь банку.

Outcome: approved