Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

АТ КБ "Приватбанк" звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором № НАХRRX18160556 від 10.03.2008 у розмірі 15778,12 грн., яка складається з : 13050,19 грн.- заборгованості за тілом кредита; 2727,93 грн. заборгованості за відсоткам, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625, та судовий збір у сумі 2270 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 10.03.2008\~ [PERSON] підписала заяву позичальника №НАХRRX18160556, у відповідності до умов якої\~\~ [PERSON] отримала в АТ КБ"Приватбанк" кредит у розмірі 832,59 грн. на строк до 10.03.2009 включно зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12% на рік. Згідно умов договору\~\~ [PERSON] зобов`язалась щомісяця та у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості, проценти за користування кредитом та інші платежі. У порушення умов кредитного договору від 10.03.2008 про належне, повне і своєчасне виконання зобов`язань,\~\~ [PERSON] зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, не сплачує щомісячні платежі, в результаті чого станом на 30.11.2020 [PERSON] має заборгованість за кредитним договором НАХRRX18160556 в розмірі 15778,12 грн., що зумовило звернення позивача до суду з цим позовом. Ухвалою суду від 01.02.2021 відкрито спрощене позовне провадження, визначено проводити розгляд справи без виклику осіб. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Згідно ч.13\~ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч.2\~ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, докази, надані в обґрунтування позову, суд дійшов наступних висновків. З матеріалів справи судом встановлено, що 10.03.2008 між ПАТ КБ "Приват Банк" та\~\~ [PERSON] укладено кредитний договір № НАХRRX18160556, у відповідності до умов якого\~\~ [PERSON] отримала кредит у розмірі 832,59 грн. на термін до 10.03.2009 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 11,24 грн. та єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 133,44 грн. Згідно умов договору\~\~ [PERSON] зобов`язалась здійснювати погашення заборгованості щомісяця в період сплати, за який приймається період з «20» по «25» число кожного місяця, у сумі 85,28 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотків винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами. Позичальник зобов`язується повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до Заяви та Умов. При порушенні позичальником зобов`язань він сплачує банку пеню, розмір якої зазначений у п.5.1. Умов за кожний день прострочки. (а.с. 33) [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який в подальшому збільшено до 10000,00 грн. (а.с. 31) Щодо зміни кредитного ліміту позивач керується п. 3.2., 3.3 Умов та правил надання банківських послуг, відповідно яких клієнт дає свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни (зменшення або збільшення) за рішенням та ініціативою Банку. (а.с. 35) Відповідно до розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, станом на 30.11.2020\~\~ [PERSON] має заборгованість за кредитним договором №НАХRRX18160556 від 10.03.2008 у розмірі 15778,12 грн., яка складається з : 13050,19 грн.- заборгованості за тілом кредита; 2727,93 грн. заборгованості за відсоткам, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625. (а.с. 21-22) При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності з ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи оферту Банку відповідач підписом у заяві визнає та погоджується на запропоновані Банком умови. Також свідченням визнання угоди відповідачем є факт користування картрахунку та використання кредитних коштів, що підтверджується випискою за договором станом на 03.12.2020 (а.с. 23-30), так як згідно ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому вказаним договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За приписами\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Акціонерному товариству Комерційний Банк «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої\~статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначено моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає необхідним стягнути з відповідача фактично отриману суму кредитних коштів (тіло кредиту) у розмірі 13050,19 грн. Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» в позовній заяві також пред`явив вимогу про стягнення процентів за користування позиченими коштами з підстав та у розмірах, встановлених\~статтею 625 ЦК України.\~ Згідно із частиною другою\~статті 625 ЦК України\~в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом частини другої\~статті 625 ЦК України\~нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання. Таким чином, у статті 625ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18). Матеріали справи свідчать про те, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала, у зв`язку з чим наявні підстави для застосування частини 2\~статті 625 ЦК України, а саме стягнення з неї на користь банку трьох процентів річних за період з 01.12.2019 (дата, коли тіло кредиту в сумі 13050,19 грн. стало простроченим) до 30.11.2020 (366 днів), що складає 398,03 грн. (13050,19х3:100:360х366). За правилами\~статті 141 ЦПК України, а також враховуючи роз`яснення, що містяться у п.35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов суд задовольняє частково, тобто на 85,23 %, судовий збір за подачу позовної заяви підлягає стягненню з [PERSON] на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в сумі 1934,72 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial