Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

у вересні 2019 року [PERSON] звернулася у суд з позовом до АТ "Банк Форвард" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 20 березня 2019 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С. вчинено виконавчий написи № 368, яким запропоновано звернути стягнення на користь АТ "Банк Форвард" заборгованість, що виникла по кредитному договору № 98913252 від 05.08.2012 р., боржником за яким є [PERSON] . Про наявність заборгованості позивач дізнався, отримавши листа приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження. Будь-яких листів чи повідомлень від АТ "Банк Форвард" та/або приватного нотаріуса позивач не отримувала. На думку позивача, оспорюваний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки не визнає суму заборгованості за кредитним договором у повному обсязі, вважає вимоги АТ «Банк Форвард» спірними. При вчиненні виконавчого напису нотаріус не перевірив подані документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172. За таких підстав, позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 368, вчинений 20 березня 2019 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С., про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 30 890,58 грн. за період з 05.05.2014 року по 04.05.2017 року за кредитним договором № 98913252 від 05.08.2012 року. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 вересня 2019 року дана справа передана для розгляду до Голосіївського районного суду м. Києва. (а.с. 25) Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05 листопада 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. (а.с. 36) Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05 листопада 2019 року зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 368 від 20 березня 2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк В.С., про стягнення з [PERSON] на користь АТ "Банк Форвард" заборгованості за кредитним договором № 98913252 від 05.08.2012 року у розмірі 31 740,58 грн. - до розгляду справи по суті. (а.с. 40) Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05 листопада 2019 року зобов`язано приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка В.С. надати суду копії документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис від 20 березня 2019 року, зареєстрований в реєстрі за № 368. (а.с. 44) 09 грудня 2019 року відповідач АТ "Банк Форвард" подав до суду відзив на позовну заяву. Просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що оскільки клієнтом умови договору виконанфі не були 20.03.2019 р. приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюком В.С. вчинено оспорюваний виконавчий напис. Банк надав нотаріусу не лише розрахунок заборгованості за кредитним договором, а і виписки по рахунку, оформлені у відповідності до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що доводило безспірність вимог банку, зокрема оригінал кредитного договору, розрахунок заборгованості, виписки по особовим рахункам та вимогу про усунення порушень. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. 05 серпня 2012 року [PERSON] звернулася у банк із підписаною нею заявою № 98913252, яка в п. 1 містить пропозицію (оферту) про укладення кредитного договору. Банк 05.08.2012 р. акцептував (прийняв) пропозицію (оферту), викладену в заяві клієнта, і уклав з клієнтом кредитний договір № 98913252 шляхом здійснення дій, які відповідно до п. 2.1 заяви вважаються акцептом оферти клієнта, а саме відкрив клієнту поточний рахунок № [NUMBER] та випустив на ім`я [PERSON] платіжну картку. 20 березня 2019 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюком В.С. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 368, яким запропоновано звернути стягнення на користь АТ "Банк Форвард" заборгованості, що виникла по кредитному договору № 98913252 від 05.08.2012 р., боржником за яким є [PERSON] Стягнення заборгованості проводиться за період з 05.05.2014 р. по 04.05.2017 р. Загальна сума заборгованості становить 30 890,58 грн. та складається з: - заборгованості за сумою кредиту у розмірі 29 597,21 грн., - заборгованості за процентами та комісіями у розмірі 1 293,37 грн., За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 ЗУ «Про нотаріат» отримано плати із стягувача АТ "Банк Форвард" в розмірі 850,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягнення з боржника, яким є [PERSON] на користь АТ "Банк Форвард" складає 31 740,58 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 368, вчиненого 20 березня 2019 року приватним нотаріусом ІМНО Київської області Кондратюк В.С. Звертаючись у суд з даним позовом, [PERSON] зазначає, що оспорюваний виконавчий напис № 368 від 20 березня 2019 р. порушує її права, оскільки був вчинений з порушенням вимог Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі вчинених написів нотаріусів. Про наявність заборгованості позивач дізналася, отримавши листа приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження. Будь-яких листів чи повідомлень від АТ "Банк Форвард" та/або приватного нотаріуса позивач не отримувала. Положеннями статей 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Перед вчиненням виконавчого напису, стягувач зобов`язаний був на адресу боржника надіслати письмове повідомлення про порушення зобов`язання . На виконання ухвали суду від 05.11.2019 р. про забезпечення доказів приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюк В.С. надіслав копії матеріалів, на підставі яких ним вчинено оспорюваний виконавчий напис. Матеріали справи не містять даних про те, що повідомлення боржником [PERSON] було отримане. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати.

Outcome: approved