Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

У грудні 2014 року позивач публічне акціонерне комерційний банк "ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг від 07 березня 2013 року, відповідно до умов якого позивачем видано відповідачеві кредитну картку, відкрито картковий рахунок та встановлено кредитний ліміт у розмірі 8000,00 грн з можливістю його зміни банком в односторонньому порядку. Процентна ставка за користування кредитом становила 30% річних на залишок заборгованості. Повернення кредиту повинно було здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі та в порядку, визначеному договором. Сторони визначили, що договір складається зі заяви позичальника, умов і правил надання банківських послуг, тарифів та пам'ятки клієнта. П. 1.1.2.5. умов і правил надання банківських послуг передбачено обов'язок позичальника погашати заборгованість із сплати кредиту, процентів за користування ним, комісії за користування кредитом. Проте позичальник не дотримується умов кредитного договору, не сплачує кредит, проценти та комісію за користування ним у розмірі та порядку, визначеному договором. Станом на 31 жовтня 2014 року загальна сума заборгованості [PERSON] становила 18380,08 грн, в тому числі заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 7999,83 грн, заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 7528,82 грн, заборгованість зі сплати комісії за користування кредитом у сумі 1500,00 грн, штраф за неналежне виконання зобов'язань за договором у сумі 1351,43 грн. З цих підстав ПАТ КБ "ПриватБанк" просило стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором у сумі 18380,08 грн та судові витрати у справі у сумі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг від 07 березня 2013 року, за умовами якого банк зобов'язався видати відповідачеві кредитну картку, відкрити картковий рахунок та встановити кредитний ліміт у розмірі 8000,00 грн з можливістю його зміни банком в односторонньому порядку. Процентна ставка за користування кредитом становила 30% річних на залишок заборгованості. Повернення кредиту повинно було здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі та в порядку, визначеному договором. Сторони визначили, що договір складається зі заяви позичальника, умов і правил надання банківських послуг, тарифів та пам'ятки клієнта (а. с. 7-33). Судом встановлено, що кредитні кошти в обсязі, визначеному договором, були надані ПАТ КБ "ПриватБанк" відповідачеві [PERSON], які він використав для споживчих потреб у повному обсязі. Відповідно до п. 1.1.2.5. умов і правил надання банківських послуг позичальник зобов'язаний погашати заборгованість зі сплати кредиту, процентів та комісії за користування ним. Ст. 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак [PERSON] не виконує взяті на себе за договором про надання банківських послуг від 07 березня 2013 року зобов'язання щодо своєчасної та у повному обсязі сплати усіх платежів договором, допустив заборгованість зі сплати кредиту, процентів та комісії за користування ним. За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Виходячи з аналізу зазначеної статті, штраф є відповідальністю, яка залежить лише від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання й у часі визначається з настанням однієї з подій: невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Штраф має разовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобов'язання. Ч. 1 ст. 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно з п. 1.1.5.32. умов і правил надання банківських послуг у випадку порушення позичальником строків платежів за договором більш ніж на 30 днів, він повинен сплатити банку штраф у розмірі 500,00 грн + 5% від суми позову. Штраф за неналежне виконання зобов'язань за договором складає 1351,43 грн (500,00 грн + 851,43 грн = 1351,43 грн). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. З аналізу наведених законодавчих норм вбачається, що пред'явленням вимоги до позичальника є як направлення йому вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, так і пред'явлення до нього позову. П. 1.1.3.2.2. умов і правил надання банківських послуг банку надано право вимагати дострокове повернення заборгованості за кредитом у випадку невиконання позичальником своїх боргових зобов'язань за договором про надання банківських послуг. Судом встановлено, що позичальник [PERSON] прострочив сплату частини кредиту, процентів та комісії за користування ним, що надає право кредитодавцю вимагати у позичальника дострокове повернення кредиту, процентів за користування ним та інших платежів. Позивач реалізував своє право на дострокове стягнення усієї заборгованості за договором про надання банківських послуг від 07 березня 2013 року шляхом звернення до суду з позовом до позичальника, що відповідає нормі ст. 1050 ЦК України. За положеннями ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором про надання банківських послуг від 07 березня 2013 року у сумі 18380,08 грн, в тому числі заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 7999,83 грн, заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 7528,82 грн, заборгованість зі сплати комісії за користування кредитом у сумі 1500,00 грн, штраф за неналежне виконання зобов'язань за договором у сумі 1351,43 грн. Згідно зі ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" судовий збір у сумі 243,60 грн. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 15, 16, 526, 530, 533, 536, 549, 550, 610, 625, 1049, 1050, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, та,

Outcome: approved