Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернулось до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги з централізованого опалення в сумі 2830 грн. 33 коп. за період з 01.03.2016 р. до 05.04.2016 року. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається, на те що відповідачу належить нежитлове приміщення за адресою [ADDRESS] . відповідач не уклав договір на теплопостачання та не здійснює оплату за послуги з теплопостачання у зв`язку з чим виникла зазначена заборгованість. Ухвалою суду від 15.05.2020 року справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач [PERSON] у заяві про скасування попереднього заочного рішення суду від 10 травня 2017 року посилався на те , що послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою [ADDRESS] він не отримує у зв`язку із відключенням квартири від системи центрального опалення та гарячої води та встановлення пристроїв автономного опалення. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачу належить на праві власності нежитлові приміщення загальною площею 95,7 кв. м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] з централізованими системами опалення та гарячого водопостачання, теплопостачання якого здійснює КП "Харківські теплові мережі", що підтверджується договором купівлі-продажу ( а.с.5 ) та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно ( а.с.6) Позивач надав суду наступні докази надання послуг за зазначеною адресою : акти підключення споживача від 21.10.2015 року та 05.04.2016 року у відповідності до яких КП " Харківські теплові мережи " провели підключення теплопостачання за адресою вул.Шекспіра,1. зазначені акти підписані представником КП "ХТМ" та представником КП " Жилкомсервіс" . Крім [PERSON] в акті зазначені ще чотири споживача за цією адресою.( а.с.10-11) У відповідності до акту обстеження системи теплопостачання обєкту від 18 лютого 2015 року відповідач [PERSON] займає прибудоване приміщення до пятиповерхового будинку ( а.с.15) , зазначені і перелічені докази не є підтвердженням надання послуг , акти підписані зацікавленими особами. Актом переддоговірного обстеження від 24 березня 2015 року , споживачу внесене застереження про надання доступу до стяків та опалювальних приладів ( а.с.16) , але доказів того , що це застереження направлялося відповідачу [PERSON] і він отримав його не надано. Відповідно дост. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно дост. 77 ЦПК Україниналежними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У заяві відповідача зазначено, що він не є споживачем послуг, які надає позивач, оскільки приміщення за адресою: [ADDRESS] відключена від системи централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Так, згідно копії заяви попереднього власника приміщення за адресою [ADDRESS] [PERSON] на імя начальника КП " Жилкомсервіс" він звертався 18 березня 2008 року з заявою про відключення централізованого опалення і підключення автономного ( а.с.34) на що отримав попереднє узгодження . Суду також надано копію техничного висновку про можливість реконстуркції будинку по [ADDRESS] під магазин ( а.с.36-43) , в якому зазначена ситаема опалення - автономна від АГВ. Таким чином, факт відсутності у приміщенні належному відповідачу централізованого опалення підтверджується вищевказаними матеріалами справи, доказів самовільного відключення відповідачів від системи центалізованого опалення суду не надано. Натомість з боку позивача не надано належних доказів щодо обгрунтування позовних вимог, а саме суми заборгованості та надання послуг КП «ХТМ» відповідачу . Таким чином, із врахуванням вищевказаних фактів, а саме щодо наявності за місцем реєстрації відповідачів приладів з автономного опалення, джерело утворення заборгованості за послуги, що надаються позивачем суду невідоме. Суд не приймає до уваги долучені до матеріалів справи акти про підключення системи теплоспоживання, на які позивач посилається, оскільки ці акти підтверджують лише той факт, що теплопостачання було підключено до будинку , але не конкретно до приміщення , належного відповідачу . Як судом вже було встановлено, в даній квартирі відсутні прилади центрального опалення з 2008 року, що не спростовано представником позивача. Відповідно до вимог ч. 6ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Так, поряд з цим вказаний обов`язок виникає лише у разі отримання споживачем певних послуг. Згідно підпункту 9 п. 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМ України № 630 від 21.07.2005 споживач звільняється від плати за послуги у разі їх ненадання. Отже, питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування у справі та має істотне значення для її правильного вирішення. Як випливає з аналізу вищезазначених норм чинного законодавства України, споживачі зобов`язані сплачувати кошти за надані житлово-комунальні послуги, але як було встановлено судом, такі КП «ХТМ» відповідачам не надавались. Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення, оскільки викладенні в позові обставини справи не підтверджені належними засобами доказування. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відтак, оскільки позивачем не представлені докази про надання комунальних послуг з центрального опалення та гарячого водопостачання та їх використання відповідачами, тобто не надано суду належних доказів на підтвердження свої вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними та не підлягають до задоволення. Враховуючи вищевикладене, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного ст. 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог і лише на підставі поданих ними доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову судовий збір на користь позивача з відповідачів не стягується. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed