Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про передачу предмета іпотеки в управління іпотекодержателя та зобов'язання вивільнити приміщення від майна. В обґрунтування своїх вимог вказав, що відповідно до укладеного договору №0802/1016 від 15.02.2008 року [PERSON] 15.02.2008 року отримав кредит у розмірі 500000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 14.02.2018 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, між банком та відповідачем 02.04.2008 року укладено договір іпотеки. Відповідно до умов договору іпотеки [PERSON] передав в іпотеку належне йому майно на праві власності, що підтверджується договором купівлі-продажу посвідченим приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Лучковською Т.М. 03.03.2008 року №2307, а саме магазин непродовольчих товарів, загальною площею 59,00 кв.м., що знаходиться по [ADDRESS]. В порушення умов кредитного договору та ст.526 Цивільного кодексу України відповідач свої зобовязання виконав частково. За позовом ПАТ КБ «Приватбанк» 14.06.2013 року суд виніс рішення звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до ст.34 Закону України «Про іпотеку» після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду. Продукція, плоди і доходи, отримані в результаті управління предметом іпотеки, спрямовуються на задоволення забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя, якщо інше не встановлено договором або рішенням суду. Таким чином, законом встановлено, що при передачі в управління предмету іпотеки на період до реалізації, іпотекодавець звільняє від своєї присутності, присутності інших осіб та особистого майна, нерухомість, з метою надання іпотекодержателю можливості задоволення вимог за рахунок ринкового використання предмету іпотеки. Тому позивач просить передати в управління ПАТ КБ «ПриватБанк» нерухомість щодо якої 14.06.2013 року винесено рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме - магазин непродовольчих товарів, загальною площею 59,0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], на період до його реалізації або повного виконання умов кредитного договору № 0802/1016 від 15.02.2008 року, а також зобов'язати відповідача на період до реалізації предмету іпотеки або повного виконання умов кредитного договору повністю вивільнити від будь-якого майна предмет іпотеки. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, пояснивши, що згідно рішення суду предмет іпотеки не було реалізовано, відповідачем заборгованість по кредитному договору не погашена, а тому з метою отримання доходів та погашення за їх рахунок кредиту просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся про час та місце слухання справи в установленому законом порядку, в силу ч.5 ст.74 ЦПК України вважається повідомленим належним чином. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності відповідача в судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.04.2008 року між [PERSON] (Іпотекодавцем) та ЗАТ КБ "ПриватБанк" (Іпотекодержателем) було укладено іпотечний договір №0802/1016/01 з метою забезпечення виконання зобов'язань Іпотекодавця, що виникають з кредитної угоди від 15.02.2008 року № 0802/1016, предметом якого є надання в іпотеку магазину непродовольчих товарів, загальною площею 59,0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] і належить [PERSON] на праві приватної власності. Вказані обставини підтверджується: копією іпотечного договору №0802/1016/01 від 02.04.2008 року посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Лучковською Т.М.; копією технічного паспорта на приміщення по [ADDRESS]; витягом про реєстрацію права власності № 18034142 від 11.03.2008 року. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14.06.2013 року задоволено позов ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" до [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0802/1016 від 15.02.2008 року, укладеного між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON], у сумі 1028144грн.31коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки згідно іпотечного договору №0802/1016/01, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Лучковоською Т.М., магазин непродовольчих товарів загальною площею 59,0 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням Приватбанку всіх повноважень необхідних для здійснення продажу, встановивши початкову ціну реалізації майна у сумі 442561грн. Згідно довідки ПАТ КБ "ПриватБанк" від 24.03.2015 року предмет іпотеки за іпотечним договором №0802/1016/01 від 02.04.2008 року на сьогоднішній день не проданий. Відповідно до ст.34 Закону України «Про іпотеку» після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду. Продукція, плоди і доходи, отримані в результаті управління предметом іпотеки, спрямовуються на задоволення забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя, якщо інше не встановлено договором або рішенням суду. Таким чином, статтею 34 Закону України «Про іпотеку» визначено підставою передачі іпотечного майна в управління, як наявність мети отримання продукції, плодів та доходів, так і необхідність в забезпеченні належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна, згідно з його цільовим призначенням. При цьому, управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду. Позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" на наявність вказаних обставин у позовній заяві не посилався, а як на підставу позовних вимог зазначив лише сам факт наявності рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. З наведеної вище правової норми також випливає, що рішення суду про передачу майна в управління має містити умови, на яких таке управління здійснюється. Істотними умовами договору управління майном є перелік майна, що передається в управління та розмір і форма плати за управління майном (ст. 1035 Цивільного кодексу України). Іншими статтями глави 70 Цивільного кодексу України врегульовані не менш важливі умови управління майном, зокрема: права та обв'язки управителя, здійснення управління майном, право управителя на плату, відповідальність управителя тощо. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Зі змісту позовної заяви вбачається, що пред'явивши вимогу про передачу предмету іпотеки в управління, позивач не дотримав вимог ст. 34 Закону України "Про іпотеку" стосовно визначення та обґрунтування умов управління майном, що передбачені главою 70 Цивільного кодексу України, а також жодним чином не обґрунтував правові підстави для звільнення приміщення магазину від майна відповідача та не надав суду будь-яких доказів щодо наявності у приміщенні такого майна, від якого відповідач виходячи із заявлених вимог, повинен бути зобов'язаний судом звільнити приміщення. Окрім наведеного, позивачем не надано суду доказів на підтвердження наявності заборгованості відповідача за кредитним договором № 0802/1016 від 15.02.2008 року станом на день звернення до суду з позовом про передачу предмета іпотеки в управління іпотекодержателя та зобов'язання вивільнити приміщення від майна, враховуючи, що рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки було ще 14.06.2013 року, а також позивачем не доведені доцільність застосування передачі майна в управління та необхідність в забезпеченні належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна, згідно з його цільовим призначенням. На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає у зв'язку з недоведеністю позовних вимог.

Outcome: dismissed