Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Позивач - директор Закарпатського базового державного медичного коледжу Яким Я.С. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення плати за навчання. Позовні вимоги мотивує тим, що згідно Наказу № 51 від 12 серпня 2010 року Закарпатського базового державного медичного коледжу (ЗБДМК) [PERSON] була зарахована до числа студентів зі спеціальності "Акушерська справа" за державним замовленням, як така, що успішно витримала вступні іспити. В подальшому відповідно до Наказу від 01 березня 2013 року у зв'язку з успішним завершенням курсу навчання, на підставі рішення Державної кваліфікаційної комісії було присвоєно кваліфікацію акушерки і видано диплом з відзнакою, який у свою чергу був виданий на руки під підпис в журналі "Реєстрації отримання дипломів студентами ЗБДМК". Так, у 2010 році між ЗБДМК в особі директора коледжу Данко В.М. та студенткою [PERSON] була підписана угода за № 34 про підготовку фахівця з вищою освітою, яка була складена у двох примірниках, які зберігаються у кожної з сторін і мають однакову юридичну силу. Дана угода набула чинності з моменту підписана і діє до 01 березня 2016 року. Згідно угоди № 34 від 06 серпня 2010 року ЗБДМК надав студентці якісну теоретичну і практичну підготовку фахівця з вищою освітою згідно навчальними планами та програмами і вимогами кваліфікаційних характеристик фахівця та направив по місцю працевлаштування в державному секторі медицини, де вона повинна відпрацювати не менше трьох років, в результаті чого оволоділа теоретичними знаннями та практичними навичками, після чого успішно склала випускні іспити та отримала диплом з кваліфікації : "Акушерка" та отримала направлення для працевлаштування в державному секторі медицини згідно з розділом направлень на працевлаштування на 2013 рік затвердженого УОЗ Закарпатської ОДА. Згідно даного направлення [PERSON] у місячний термін зобов'язана була з'явитись за місцем призначення - в розпорядження головного лікаря Обласної клінічної лікарні імені Андрія Новака, а Міністерство, відомство, підприємство (установа, організація), в яку направлено студентка для працевлаштування, в п'ятиденний термін, з дня укладання з випускником трудового договору, повинно повідомити ЗБДМК про працевлаштування випускника шляхом надіслання відривного талона. Так, Закарпатський базовий державний коледж отримав повідомлення про працевлаштування [PERSON] за № 60 від 13 березня 2013 року на посаду медичної сестри в урологічне відділення. Під час проведення ревізії головним фінансовим інспектором в особі Вінце Наталії Михайлівни від Хустської об'єднаної державної фінансової інспекції працевлаштування випускників Закарпатського базового державного медичного коледжу, підготовка яких здійснювалася за державним замовленням, встановлено факт звільнення з роботи за прогули [PERSON], що зафіксовано в акті ревізії за № 27-07/113 від 18.05.2014 року. Так, відповідно до даної ревізії, за період її проведення не значиться операцій, які б свідчили про відшкодування студенткою [PERSON] вартості навчання в сумі 28 632 (двадцять вісім тисяч шістсот тридцять дві) гривні 55 копійок. В подальшому -2- дирекцією коледжу було надіслано [PERSON] листа з повідомленням за № 81 від 10 квітня 2014 року про надання інформації про її місце працевлаштування, але відповіді отримано позивачем на було. На підставі вищенаведеного Закарпатський базовий державний медичний коледж звертається до суду про стягнення з [PERSON] плату за повний термін навчання з 2010 року по 2013 рік в розмірі 28 632, 55 грн. Позивач - представник Закарпатського базового державного медичного коледжу Лукач І.Ю. у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задоволити. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином про час і місце розгляду справи, судовою повісткою в порядку ст. 74 ЦПК України, причину неявки суд не повідомила. Зі згоди представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог ст. 169 ч.4 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд прийшов до наступного висновку. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 06 серпня 2010 року між Закарпатським базовим державним медичним коледжом в особі керівника Данко Віктора Миколайовича та студенткою [PERSON] укладено Угоду № 34 про підготовку фахівців з вищою освітою, відповідно до якої Закарпатський базовий державний медичний коледж зобов'язується забезпечити : якісну теоретичну і практичну підготовку фахівця з вищою освітою згідно з навчальними планами та програмами і вимогами кваліфікаційних характеристик фахівця; після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації місцем працевлаштування в державному секторі народного господарства, де він зобов'язаний відпрацювати не менше трьох років, а студент - [PERSON], у свою чергу, зобов'язалася : оволодіти всіма видами професійної діяльності, передбаченими відповідною кваліфікаційною характеристикою фахівця за напрямом підготовки - 1201 Медицина, 5.12010105 "Акушерська справа"; прибути після закінчення вищого навчального закладу на місце направлення і відпрацювати не менше трьох років; у разі відмови їхати за призначенням відшкодувати до державного бюджету вартість навчання в установленому порядку (а.с.19). Згідно Наказу № 50-у від 06 серпня 2010 року Закарпатського базового державного медичного коледжу "Про зарахування в число студентів" на підставі рішення приймальної комісії зараховано в число студентів за державним замовленням вступників за результатами конкурсу сертифікатів Українського центру оцінювання якості освіти за сумою балів з української мови та літератури і біології чи хімії [PERSON] на факультет зі спеціальністю "Акушерська справа" (а.с.20). 01 березня 2013 року [PERSON] Наказом №18-у Закарпатського базового державного медичного коледжу у зв'язку з успішним завершенням повного курсу навчання, на підставі рішення Державної кваліфікаційної комісії присвоєно кваліфікацію акушерки і видано диплом серії АК № 44076071 з відзнакою за спеціальністю "Акушерська справа" (а.с.17, 18). З журналу обліку направлень на роботу випускників Закарпатського базового державного медичного коледжу вбачається, що [PERSON] 01 березня 2013 року отримала направлення на роботу і повинна прибути в розпорядження головного лікаря Обласної клінічної лікарні імені А.Новака м.Ужгород, та яка згідно повідомлення до направлення на роботу №60-п від 13 березня 2013 року 13 березня 2013 року прийнята на посаду медичної сестри в урологічне відділення з місячним окладом 1217 гривень (а.с.13, 16). З довідки за № 231 від 02 червня 2014 року Закарпатського базового державного медичного коледжу "Про розмір повернення коштів за навчання випускниці [PERSON] вбачається, що плата за навчання за 2010-2011 рр.. складає згідно калькуляції 5008,00 грн., за 2011-2012рр.. - 5478,00 грн., а за 2012-2013 рр.. та терміну навчання 6 місяців складає 3243,00 грн. Стипендії нею отримано на суму 14903,55 грн., а всього загальна сума повернення становить - 28632, 55 гривень (а.с.6, 9-11). Правовідносини регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. -3- Так, статтею 509 ЦК України визначено поняття зобов'язання та підстави його виникнення - зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами, а ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Статтею 901 ч.1 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Статтею 2 Закону України "Про освіту" передбачено, що завданням законодавства України про освіту є регулювання суспільних відносин у галузі навчання, виховання, професійної, наукової, загальнокультурної підготовки громадян України. Відповідно до статті 52 Закону "Про освіту" випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобов'язані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 2 Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням встановленого Постановою Кабінету Міністрів України за № 992 від серпня 1996 р. Випускники вищих навчальних закладів, яким присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою різних освітньо-кваліфікаційних рівнів і які працевлаштовані на підставі направлення на роботу, вважаються молодими фахівцями протягом трьох років з моменту укладення ними трудового договору із замовником. Час навчання в інтернатурі до цього терміну не включається. У свою чергу статтями 6, 7, 8 даного Порядку передбачено, що згідно з угодою випускник зобов'язаний глибоко оволодіти всіма видами професійної діяльності, передбаченими відповідною кваліфікаційною характеристикою, та відпрацювати у замовника не менше трьох років, а вищий навчальний заклад забезпечити відповідні якість та рівень підготовки фахівця з вищою освітою. Замовники можуть за рахунок своїх коштів надавати студентам матеріальну допомогу, а також встановлювати доплати до державної стипендії, визначеної для відповідної спеціальності, курсу, навчального закладу. Граничні розміри зазначених виплат не обмежуються. Випускники, які уклали угоду з вищим навчальним закладом після зарахування на навчання, повинні відпрацювати за місцем призначення не менше трьох років. Правила статті 14 Порядку передбачено, що у разі неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням, протягом трьох років випускник зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] в період 2010-2013рр.. навчалася у Закарпатському базовому коледжі на факультеті за спеціальністю "Акушерська справа" за державним замовленням, в результаті чого 01 березня 2013 року отримала диплом та направлена для працевлаштування в розпорядження головного лікаря Обласної клінічної лікарні імені Андрія Новака, де була прийнята на посаду медична сестра в урологічному відділення, а після, звільнена за прогули. Так, за навчання Відповідача державою було перераховано кошти в розмірі 28 632 гривні 55 копійок, а останньою у свою чергу зобов'язання передбачено в Угоді № 34 від 06 серпня 2014 року не виконано, тому зобов'язана відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати. З урахуванням наведеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] не виконала умови угоди №34 від 06 серпня 2010 року, а тому позовні вимоги позивача є підставними і підлягають до задоволення -4- Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved