Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

[PERSON] 29.04.2021 року звернулася до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області в інтересах [PERSON] з вищезазначеним позовом, мотивуючи його наступним. 30.03.2021 року наказом № 1208-НИ/К від 30.03.2021 року [PERSON] звільнено з посади слюсаря з експлуатації та ремонту газового устаткування 4 розряду групи ВБСГ служби експлуатації систем газопостачання Нікопольського відділення Управління експлуатації на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату. Копію вказаного наказу [PERSON] в день звільнення надано підприємством не було. [PERSON] вважає зазначений наказ незаконним з наступних підстав. 29.01.2021 року [PERSON] було вручено персональне попередженням, в якому було зазначено, що відповідно до Наказу № 01.5.1Но-67-0121 від 26.01.2021 року, у зв`язку зі зміною в організації виробництва та скорочення чисельності і штату AT «Дніпропетровськгаз», відповідно до статті 49-2 КЗпП України підприємство попереджає про майбутнє скорочення чисельності і штату з 01 квітня 2021 року. Також разом з персональним попередженням [PERSON] було запропоновано вакантні посади в м. Дніпро. В м. Нікополі посади [PERSON] запропоновані не були. [PERSON] постійно проживає в м. Нікополі та не забезпечений житлом у м. Дніпро, тому, запропоновані вакансії в м. Дніпро для нього були неактуальні та прямо погіршували його умови праці. Зазначає, що позивача було звільнено 30.03.2021 року, тобто на 2 дні раніше до вказаної дати в попередженні (01.04.2021 pоку). Окрім того, [PERSON] не було ознайомлено з підставою щодо його майбутнього звільнення, а саме з наказом № 01.5.1 Но-67-0121 від 26 січня 2021 року. У відповідь на адвокатський запит, здійснений в рамках укладеного між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Аделекс» договору про надання правової допомоги, отримано відповідь від 23.04.2021 року з копіями документів та зазначено, що штатний розпис Нікопольського відділення AT «Дніпропетровськгаз» до скорочення чисельності штату та після не надається у зв`язку з тим, що дані документи містять інформацію з обмеженим доступом. Ознайомившись з наказом № 01.5.1 Но-67-0121 від 26 січня 2021 року «Про зміни в організації виробництва, скорочення чисельності і штату AT «Дніпропетровськгаз» вважає, шо у вказаному наказі відсутня мотивована частина про об`єктивні причини скорочення штату та звільнення. [PERSON] вважає, що фактично ніяких змін в організації праці у відповідача не відбулось. Також, [PERSON] є членом первинної профспілкової організації Нікопольського відділення AT «Дніпропетровськгаз» і на дату попередження про звільнення позивачу не було відомо чи було погоджено з профспілкою його звільнення, з документом про погодження профспілки на звільнення [PERSON] не ознайомлювали, ніяких консультацій на дату попередження з ним не проводилось. 23.03.2021 року позивачу було вручено повідомлення, в якому було зазначено, що профспілкою AT «Дніпропетровськгаз» отримано повідомлення про скорочення чисельності та штату AT «Дніпропетровськгаз» з 01.04.2021 року із зазначенням кількості і категорій працівників, які будуть звільнені у зв`язку із скороченням та 24.03.2021 року о 09-00 відбудеться засідання профспілки на якому буде розглянуто чи адміністрацією підприємства дотримані норми трудового законодавства та чи на законних підставах проводиться звільнення працівника. Таким чином, тільки за 7 днів до майбутнього звільнення первинна профспілкова організація AT «Дніпропетровськгаз» вирішила провести засідання щодо розгляду питання дотримання підприємством норми трудового законодавства та чи на законних підставах проводиться звільнення працівника, що суперечить ст. 43 КЗпП України. З 23.03.2021 року по 29.03.2021 року [PERSON] перебував на лікарняному тому не мав змоги прийняти участь у засіданні Профспілки. З лікарняного позивач вийшов та приступив до роботи 30.03.2021 року та цього ж дня був звільнений. Крім того вказує, що позивач працював на підприємстві майже 19 років, мав достатню кваліфікацію та досвід для роботи на посаді, не мав жодних дисциплінарних стягнень і завжди належно виконував свої трудові та посадові обов`язки та мав відповідно до ст. 42 КЗпП України переважне право на залишення на роботі. Таким чином, наказ № 1208-НИ/К від 30.03.2021 року, яким позивача звільнено з посади слюсаря з експлуатації та ремонту газового устаткування 4 розряду групи ВБСГ служби експлуатації систем газопостачання Нікопольського відділення Управління експлуатації на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату є незаконним. Крім того, оскільки [PERSON] було звільнено незаконно, вважає що з 30.03.2021 року по день пред`явлення позову - 29.04.2021 року (тобто 22 робочі дні), він перебував у вимушеному прогулі, тому враховуючи розмір його середньоденної заробітної плати 804,63 грн, відповідач має виплатити [PERSON] суму за час вимушеного прогулу у загальному розмірі 17 701,86 грн. (22 робочі дні х 804, 63 грн.) у примусовому порядку. Враховуючи викладене, позивач просить суд: - поновити [PERSON] на роботі в Нікопольському відділенні Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» на посаді слюсаря з експлуатації та ремонту газового устаткування 4 розряду; - стягнути з відповідача на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення до дня поновлення на роботі; - стягнути з відповідача на користь [PERSON] судові витрати по справі. Ухвалою про відкриття провадження від 14.05.2021 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Вказаною ухвалою суду також зобов`язано відповідача надати суду належним чином завірені копії штатного розпису Нікопольського відділення АТ «Дніпропетровськгаз» до скорочення чисельності штату, штатного розпису Нікопольського відділення АТ «Дніпропетровськгаз» після скорочення чисельності штату; зобов`язано Первинну профспілкову організацію Нікопольського відділення Акціонерного товариства «Дніпропетровськгаз» надати належним чином завірені копії письмового подання роботодавця про розірвання трудового договору з працівником [PERSON] , згоди або відмови в дачі згоди на звільнення [PERSON] , колективного договору, протоколу засідання Первинної профспілкової організації Нікопольського відділення Акціонерного товариства «Дніпропетровськгаз» від 24 березня 2021 року. 20.07.2021 року на адресу суду від представника відповідача Царьової О.М. надійшов відзив на позовну заяву (а. с. 53-58), згідно якого просить відмовити у задоволенні вимог [PERSON] у повному обсязі, посилаючись на наступне. Відповідач на виконання рішення наглядової ради AT «Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", оформленого протоколом 30/12-2020 від 30.12.2020 року, з метою оптимізації виробничих та управлінських процесів, покращення якості обслуговування споживачів, оптимізації численності персоналу Товариства, змінив організаційну структуру шляхом скорочення штатних одиниць. Відповідно до вимог ст. 49-2 КЗпП України, 29.01.2021 року позивача було ознайомлено з даним наказом особисто під підпис. Також позивачу було запропоновано іншу роботу, з вакантними посадами з якими позивач ознайомлений під підпис. Звільнення за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України допускається, якщо неможливо перевести працівника за його згодою на іншу роботу. Тому відповідно до ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України одночасно з попередженням про звільнення роботодавець пропонує працівникові іншу роботу за її наявності. При цьому повинні пропонуватися всі наявні вакансії, крім тих, робота на яких не підходить за станом здоров`я, а також вищі посади. У разі згоди працівника на переведення одразу можливо видати відповідний наказ. Дотримання цієї гарантії щодо збереження трудових відносин є одним з наріжних каменів у спорах про поновлення на роботі щодо осіб, звільнених за скороченням. Відповідно до постанови Верховного Суду від 06.05.2020 у справі № 487/2191/17 при звільненні працівника у зв`язку зі скороченням штату роботодавець зобов`язаний йому запропонувати всі вакансії, що відповідають вимогам посади чи роботи за вдповідною професією чи спеціальністю, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо, які існують на підприємстві, незалежно від того, в якомуструктурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював. Посилання позивача на той факт, що запропоновані роботодавцем вакансії йому не підходили, оскільки в м. Дніпро він не має житла є не доречними. Позивач не скориставшись своїм правом, відмовився від запропонованої посади, що підтверджується його підписом у виданому попередженні. Відповідно до роз`яснень Міністерства праці та соціальної політики України, викладених у листах від 25.05.2010 № 107/06/186-10 та від 15.02.2012 № 18/06/186-12, до закінчення двомісячного строку з дня попередження, звільнення працівників з ініціативи адміністрації на зазначених підставах без їх згоди не допускається. Зазначає, що гопередження вручено позивачу 29.01.2021 року, а звільнений він 30.03.2021 року, тобто з дотриманням необхідних строків. На виконання вимог ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» № 1045-XIV від 15.09.1999 року Голові об`єднаної профспілкової організації AT «Дніпропетровськгаз» було направлено повідомлення про заплановане скорочення чисельності і штату AT «Дніпропетровськгаз». Твердження позивача про недотримання процедури надання згоди на звільнення первинною профспілковою організацією спростовується абзацом 3 п. 15 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів», відповідно до якої згода профспілкового органу на звільнення не може бути визнана такою, що має оридичне значення, якщо не додержані вимоги про участь у засіданні цього органу більше іоловини його членів, або згода давалась на прохання службової особи, що не наділена травом прийняття і звільнення і не мала відповідного доручення правомочної особи, чи з ініціативи самого профспілкового органу або з інших підстав, ніж зазначалось у поданні власника чи уповноваженого ним органу, а потім і в наказі про звільнення. 24.03.2021 року в м. Нікополі Дніпропетровської області, в приміщенні Нікопольського відділення AT «Дніпропетровськгаз» в присутності позивача було проведено засідання профспілкової організації Нікопольського відділення AT «Дніпропетровськгаз» на якому було розглянуто подання про затвердження і запровадження нової організаційної структури відповідача. На засіданні було прийнято рішення про надання згоди на скорочення чисельності і штату AT «Дніпропетровськгаз» в тому числі і позивача. Виборний орган первинної профспілкової організації повідомляє роботодавця про ухвалене рішення письмово у триденний строк після його ухвалення, у разі пропуску цього строку вважається, що профспілковий орган дав згоду на розірвання трудового договору. Наказом Голови Правління від 30.03.2021 року № 1208-НИ/К про припинення трудового договору (контракту) позивача було звільнено з 30.03.2021 року у зв`язку із скороченням штату працівників за п. 1 ст. 40 КЗпП України. З наказом про звільнення позивач ознайомлений 30.03.2021 року. Підстави вважати позивача працівником з високою кваліфікацією і продуктивністю праці у відповідача були відсутні, а отже рішення про звільнення позивача є законним і обгрунтованим. Крім того, зазначила, що позивач з 2016 року є пенсіонером. Таким чином, зазначає, що адміністрацією AT «Дніпропетровськгаз» не було порушено трудових прав [PERSON] , а обставини, якими позивач обґрунтовує свої прзовні вимоги, не мали місце. З огляду на вказане, представник відповідача вважає, що позовні вимоги про поновлення на роботі, стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу та судових витрат на професійну правову допомогу не підлягають задоволенню. 20.07.2021 року представником відповідача Царьовою О.М. направлено до суду, на виконання вимог ухвали суду від 14.05.2021 року пакет документів (а.с. 73-112, а.с. 114-119). 23.09.2021 року на адресу суду від представника позивача [PERSON] , [PERSON] подано заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи (а.с. 122-123), подано відповідь на відзив (а.с. 125-126), в якому викладено наступні аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень. Відповідно до наказу відповідача № 01.5.1Но-67-0121 від 26.01.2021 року «Про зміни в організації виробництва, скорочення чисельності і штату AT «Дніпропетровськгаз», було вирішено вивести з 01.04.2021 року зі штатного розкладу AT «Дніпропетровськгаз» штатні одиниці за переліками, визначеними Додатками № 1-4 до даного наказу. У Додатку 2 до вищезгаданого наказу, зазначено Перелік та категорії працівників, які звільняються, у зв`язку зі скороченням чисельності та штату Нікопольського відділення, у формі таблиці. З цієї таблиці зрозуміло, що однією з посад, що підлягає скороченню є посада позивача - Слюсар з експлуатації та ремонту газового устаткування 4 р групи експлуатації мереж Служби експлуатації систем газопостачання Управління експлуатації. Згідно даних таблиці, скороченню підлягають 4 (чотири) штатні одиниці працівників, які займали посаду «Слюсар з експлуатації та ремонту газового устаткування 4 р» в групи експлуатації мереж, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії Витягу зі штатного розпису (м. Нікополь) станом на 25.01.2021 року AT «Дніпропетровськгаз», в Управлінні експлуатації Служби експлуатації систем газопостачання Групи експлуатація мереж на посаді «Слюсар з експлуатації та ремонту газового устаткування 4 розряду» заплановані ставки у кількості 11,06 з них зайняті оплачувані ставки 11,06. Згідно копії Витягу зі штатного розпису (м. Нікополь) станом на 01 квітня 2021 року AT «Дніпропетровськгаз», в Управлінні експлуатації Служби експлуатаці систем газопостачання Групи експлуатація мереж на посаді «Слюсар з експлуатаці та ремонту газового устаткування 4 розряду» заплановані ставки у кількості 8, з них зайняті оплачувані ставки 8. Тобто, порівняно зі штатним розписом станом на 25.01.2021 року і станом на 01.04.2021 року чисельність штату в Групи експлуатації мереж на посаді «Слюсар з експлуатації та ремонту газового устаткування 4 розряду» скоротилась на 3,06 ставки, в той час як фактично така чисельність скоротилась на 4 ставки. Виходячи з вищенаведеного, на момент звільнення позивача у відповідача була наявна одна вакантна посада - Слюсар з експлуатації та ремонту газового устаткування 4 розряду Група експлуатації мереж Служби експлуатації систем газопостачання Нікопольського відділення Управлінні експлуатації. Враховуючи те, що усі наявні вакантні посади позивачу не були запропоновані, вважає, що відповідачем не було дотримано процедуру звільнення позивача. Також звертає увагу суду, що відповідачем не надано доказів ознайомлення позивача з підставою щодо його майбутнього звільнення, а саме з наказом № 01.5.1Но-67-0121 від 26 січня 2021 року. Також, [PERSON] є членом первинної профспілкової організації Нікопольського відділення AT «Дніпропетровськгаз». З документом про погодження профспілки на звільнення [PERSON] не ознайомлювали, ніяких консультацій на дату попередження з [PERSON] не проводилось. До відзиву відповідач додає протокол № 18 засідання Профспілкової організації Нікопольського відділення AT «Дніпропетровськгаз» від 24.03.2021 року, яке було проведено коли позивач перебував на лікарняному. Засідання Профспілкової організації відбулось за 6 днів до фактичного звільнення. Також до відзиву відповідач надає повідомлення від 04.01.2021 року про затвердження нової організаційної структури. Таким чином, на дату попередження про звільнення позивача воно не було погоджено з профспілкою. Крім того, зазначає, що КЗпП України забороняє звільняти працівників саме з підстави досягнення ними пенсійного віку. В матеріалах справи також наявні заперечення на відповідь на відзив (а.с. 131-134), в якому представник відповідача зазначає наступне. Відповідач не погоджується з твердженнями представника позивача про те, що на момент звільнення [PERSON] , у відповідача була наявна одна вакантна посада Слюсаря з експлуатації та ремонту газового устаткування з наступних підстав. Вакантна посада це наявна у штатному розписі вільна посада, на яку не укладено трудовий договір. За ст. 93 КЗпП основою організації оплати праці є тарифна система оплати праці, яка включає тарифні сітки, тарифні ставки. Тарифна система оплати праці використовується для розподілу робіт залежно від їхньої складності, а працівників залежно від їхньої кваліфікації, она є основою формування та диференціації розмірів заробітної плати. Тарифна ставка - це норма оплати праці працівника відповідно до спеціальності та кваліфікації за одиницю часу, відповідно до штатного розпису станом на 25.01.2021 року заплановані та оплачувані ставки Слюсар з експлуатації та ремонту. 4 розряду», складали 11,6 ставки, працювало 11 осіб в тому числі і позивач. Відповідно, станом на 01.04.2021 року заплановані та оплачувані ставки скоротились до 8, на яких залишилися працювати 8 осіб, при цьому разом з позивачем було скорочено 4 працівники та 3,6 ставки. Таким чином, Відповідно до штатного розпису у відповідача не було вакантних посад, тому не зрозуміло про яку вакантну посаду говорить представник позивача. Щодо заяви представника позивача, що [PERSON] не було запропоновано всі наявні вакансії, то відповідачем було виконано вимоги ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України та запропоновано перелік вакансій, що відповідали вимогам посади чи роботи за відповідною професією чи спеціальністю, яку позивач міг виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду. Інших вакансій відповідач не мав. Однак, позивач не скориставшись своїм правом, відмовився від запропонованої посади, що підтверджується його підписом у виданому попередженні. Посилання позивача на той факт, що запропоновані роботодавцем вакансії йому не підходили, тому що в м. Дніпро він не має житла є не доречними. Представником позивача не надано суду належних та допустимих доказів, що у відповідача були вакантні посади, які могли задовольнити [PERSON] . Щодо заяви представника позивача про те, що начебто профспілка не надавала згоди на звільнення, вказала, що на виконання вимог ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» від 15.09.1999 року , 04.01.2021 року Голові об`єднаної профспілкової організації AT «Дніпропетровськгаз» було направлено повідомлення про заплановане скорочення чисельності і штату AT «Дніпропетровськгаз». Згідно до частини першої статті 43 КЗпП України з працівниками, що є членами первинної профспілкової організації, розірвати трудовий договір з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства), 2-5, 7 ст. 40 і пунктами 2 і 3 ст. 41 цього Кодексу, можна лише за попередньою згодою профспілки. У випадках, передбачених з законодавством про працю, роботодавець для одержання згоди на розірвання з працівником трудового договору має внести до виборного органу первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, відповідне обгрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником. Твердження позивача про недотримання процедури надання згоди на звільнення первинною рофспілковою організацією спростовується абзацом 3 п. 15 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів», відповідно до якого згода профспілкового органу на звільнення не може бути визнана такою, що має юридичне начення, якщо не додержані вимоги про участь у засіданні цього органу більше половини його членів, або згода давалась на прохання службової особи, що не наділена правом прийняття і звільнення і не мала відповідного доручення правомочної особи, чи з ініціативи самого профспілкового органу або з інших підстав, ніж зазначалось у поданні власника чи уповноваженого ним органу, а потім і в наказі про звільнення. Виборний орган первинної профспілкової організації повідомляє роботодавця про ухвалене рішення письмово у триденний строк після його ухвалення. У разі пропуску цього строку вважається, що профспілковий орган дав згоду на розірвання трудового договору. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на підставі наказу № 514-НИ/К від 15.03.2017 року прийнятий слюсарем з експлуатації та ремонту газового устаткування 4 розряду групи ВБСГ служби експлуатації систем газопостачання Нікопольського відділення Управління експлуатації за переведенням з Нікопольського УЕГГ. На підставі наказу № 64-НИ/К від 16.01.2020 року позивача переведено слюсарем з експлуатації та ремонту газового устаткування 3 розряду групи експлуатації мереж служби експлуатації систем газопостачання Нікопольського відділення Управління експлуатації. На підставі наказу № 378-НИ/К від 16.03.2020 року позивача переведено слюсарем з експлуатації та ремонту газового устаткування 4 розряду групи експлуатації мереж служби експлуатації систем газопостачання Нікопольського відділення Управління експлуатації. (а.с. 7) Також судом встановлено, що Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» на виконання рішення наглядової ради AT «Оператор газорозподільної системи "Днілропетровськгаз", оформленого протоколом 30/12-2020 від 30.12.2020 року, з метою оптимізації виробничих та управлінських процесів, покращення якості обслуговування споживачів, оптимізації численності персоналу Товариства, змінив організаційну структуру шляхом скорочення штатних одиниць, що підтверджується копією наказу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» № 01.5.1 Но-67-0121 від 26.01.2021 року «Про зміни в організації виробництва, скорочення чисельності і штату АТ «Дніпропетровськгаз» (а.с. 60). 04.01.2021 року Головою правління Акціонерного товариства «Дніпропетровськгаз» було направлено Голові об`єднаної профспілкової організації Акціонерного товариства «Дніпропетровськгаз» повідомлення про скорочення чисельності і штату Акціонерного товариства «Дніпропетровськгаз» з 01.04.2021 року у зв`язку з введенням в дію нової організаційної структури (а.с. 64). Згідно копії персонального попередження, Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», відповідно до Наказу № 01.5.1 Но-67-0121 від 26.01.2021 року, у зв`язку зі зміною в організації виробництва та скороченням чисельності і штату АТ «Дніпропетровськгаз», відповідно до ст. 49-2 КЗпП України попередило [PERSON] про майбутнє скорочення чисельності і штату з «01» квітня 2021 року (а.с. 8). Також запропоновано позивачу переведення на вакантні посади, згідно переліку вакансій. Згідно примітки, що мається в даному попередженні, [PERSON] персональне попередження отримав особисто 29.01.2021 року. Згідно копії заяви [PERSON] адресованої Голові Правління Акціонерного товариства « «Дніпропетровськгаз» від 01.02.2021 року, позивач просив перевести його слюсарем з експлуатації та ремонту газового устаткування 4 розряду групи експлуатації мереж служби експлуатації систем газопостачання управління експлуатації постійно з 01.02.2021 року (а.с. 10). Згідно копії повідомлення, що мається в матеріалах справи (а.с. 9), [PERSON] як члена первинної профспілкової організації Нікопольського відділення AT «Дніпропетровськгаз», повідомлено, що назначено засідання профспілки, яке відбудеться 24.03.2021 року о 09-00 год., на якому буде розглянуто чи адміністрацією підприємства дотримані норми трудового законодавства та чи на законних підставах проводиться звільнення працівника. [PERSON] запрошено особисто прийняти участь у засіданні Профспілки. Судом встановлено, що 24.03.2021 року в м. Нікополі Дніпропетровської області, в приміщенні Нікопольського відділення AT «Дніпропетровськгаз» було проведено засідання профспілкової організації Нікопольського відділення AT «Дніпропетровськгаз» на якому було розглянуто подання про затвердження і запровадження нової організаційної структури відповідача. На засіданні було прийнято рішення про надання згоди на скорочення чисельності і штату AT «Дніпропетровськгаз», що підтверджується відповідним протоколом № 18 засідання профспілкової організації Нікопольського відділення Акціонерного товариства «Дніпропетровськгаз» (а.с. 89-92). Наступного дня, 25.03.2021 року головою первинної профспілкової організації Нікопольського відділення AT «Дніпропетровськгаз» направлено Голові Правління Акціонерного товариства «Дніпропетровськгаз» лист «про надання згоди на скорочення численності і штату Акціонерного товариства «Дніпропетровськгаз», згідно якого первинна профспілковаорганізація Нікопольського відділення AT «Дніпропетровськгаз» ухвалила рішення про надання згоди на скорочення численності і штату Акціонерного товариства «Дніпропетровськгаз» за умови використання всіх можливостей для збереження трудових відносин з цими працівниками (а.с. 88). Згідно копії наказу (розпорядження) Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» за № 1 208 -НИ/К про припинення трудового договору (контракту) від 30.03.2021 року [PERSON] звільнено з 30.03.2021 року у зв`язку із зкорочення мштату працівників, п. 1 ст.40 КЗпП України (а.с. 13). Згідно примітки, що мається в даному наказі, [PERSON] був ознайомлений з даним наказом 30.03.2021 року. Пунктом 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Відповідно до частини 3 ст. 64 Господарського кодексу України підприємству надано право самостійно визначати організаційну структуру, установлювати чисельність працівників і штатний розпис. Тобто роботодавець на свій розсуд має право установлювати чисельність працівників певного фаху і кваліфікації, при цьому чисельність одних посад зменшувати, а інших - збільшувати. Про внесення змін до штатного розпису видається відповідний наказ. Скорочення штату є одним із заходів, спрямованих на поліпшення роботи підприємства, укомплектування його найбільш кваліфікованими кадрами. У зв`язку з цим роботодавець управі в межах однорідних професій і посад здійснювати перестановку (перегрупування) працівників і переводити більш кваліфікованих працівників, посади яких сорочуються, за їхньою згодою на інші посади, звільнивши з тих посад за скороченням штату працівників з нижчою кваліфікацією. Скоротити чисельність можна в разі приведення облікового складу у відповідність із плановою чисельністю працівників, усунення порушень штатної дисципліни, коли штучно створюється зайва кількість працівників. Відповідно до ч. 2 ст. 40 КЗпП звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою годою, на іншу роботу. Відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику юзгляду судами трудових спорів» від 06.11.92 року № 9 під терміном «зміни в організації виробництва і праці» розуміється раціоналізація робочих місць, уведення нових форм організації праці, серед них перехід на бригадну форму організації праці, і, навпаки, впровадження передових методів, технологій тощо. Термін «зміни в організації виробництва праці» використовується в ч. 3 ст. 32 та п. 1 ст 40 КЗпП, в якому йдеться про можливість розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця у разі змін в організації виробництва і праці, у т. ч. ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Із змісту цієї норми випливає, що змінами в організації виробництва і праці також є: ліквідація, реорганізація, банкрутство або перепрофілювання підприємства, скорочення чисельності або штату працівників. Саме роботодавець визначає доцільність скорочення чисельності або штату працівників. Тому оскарження працівниками рішень про визначення структури підприємства чи установи, зміну в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників не вважається належним способом захисту. Прийняття такого рішення є виключною компетенцією власника підприємства чи установи або уповноваженого ними органу та є складовою права на управління діяльністю підприємства чи установи. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 22.01.2020 року у справі № 451/706/18. Як роз`яснено у пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11. 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», при розгляді спорів про звільнення за п. 1 ч.1 ст. 40 КЗпП України суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. Враховуючи викладене та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що з 04.01.2021 року дійсно на Акціонерному товаристві ««Дніпропетровськгаз» запровадилася в дію нова організаційна структура Товариства з подальшим скороченням чисельності і штату підприємства, тобто мали місце зміни в організації виробництва Товариства, а тому посилання представника позивача, що фактично ніяких змін в організації праці у відповідача не відбулося є безпідставним та таким, що спростовується вищенаведеним. Звільнення за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України допускається, якщо неможливо перевести працівника за його згодою на іншу роботу. Тому відповідно до ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України одночасно з попередженням про звільнення роботодавець пропонує працівникові іншу роботу за її наявності. Згідно з частинами 1 та 3 ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. Власник вважається таким, що належно виконав вимоги ч.2 ст. 40, ч.3 ст.49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. Законодавством не встановлено форму й порядок попередження працівників про наступне вивільнення. Попередження має бути зроблено в такий спосіб, щоб у разі виникнення конфліктної ситуації роботодавець міг документально підтвердити факт попередження працівника не пізніше ніж за два місяці до звільнення. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом України у постанові від 18 жовтня 2017 року у справі № 6-1723цс17, роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював. Постановою Верховного Суду від 22.09.2020 року у справі № 161/7196/19 (провадження № 61-4375св20) визначено, що "Однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника....Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення". Такий висновок відповідає правовим позиціям Верховного Суду України, викладеним у постанові від 01 квітня 2015 року у справі № 6-40цс15, постанові від 18.09.2018 року у справі № 800/538/17 (П/9901/310/18) Судом встановлено, що відповідно до вимог ст. 49-2 КЗпП, 29.01.2021 року позивача було попереджено про майбутнє скорочення чисельності і штату з 01.04.2021 року, особисто під підпис. Також Позивачу було запропоновано переведення на вакантні посади, перелік який було додано до попередження, з якими позивач був ознайомлений. Таким чином відповідачем було виконано умови положення ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України, запропоновано [PERSON] перелік вакансій, що відповідали вимогам посади чи роботи за відповідною професією чи спеціальністю, яку позивач міг виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду. Посилання позивача на той факт, що запропоновані роботодавцем вакансії йому не підходили, тому що в м. Дніпро він не має житла, є безпідставними, належних та допустимих доказів, що були наявні інші вакантні посади, які могли задовольнити вимоги [PERSON] суду не надано. Від запропонованих відповідачем посад, [PERSON] відмовився. Щодо посилання представника позивача на те, що на момент звільнення [PERSON] у відповідача була наявна одна ваканта посада слюсаря з експлуатації та ремонту газового устаткування 4 розряду групи експлуатації мереж служби експлуатації систем газопостачання Ніопольського відділенняуправління експлуатації, то суд не погоджується з цим посиланням, враховуючи наступне. Вакантна посада це наявна у штатному розписі вільна посада, на яку не укладено трудовий договір. За ст. 93 КЗпП Укрїани основою організації оплати праці є тарифна система оплати праці, яка включає тарифні сітки, тарифні ставки. Тарифна система оплати праці використовується для розподілу робіт залежно від їхньої складності, а працівників залежно від їхньої кваліфікації. Вона є основою формування та диференціації розмірів заробітної плати. Тарифна ставка - це норма оплати праці працівника відповідно до спеціальності та кваліфікації за одиницю часу. Відповідно до штатного розпису станом на 25.01.2021 року (а.с. 61) заплановані та оплачувані ставки слюсаря з експлуатації та ремонту газового устаткування 4 розряду групи експлуатації мереж служби експлуатації систем газопостачання управління експлуатації, складали 11,6 ставки, працювало 11 осіб в тому числі і позивач [PERSON] . Відповідно до штатного розпису станом на 01.04.2021 року (а.с. 114) заплановані та оплачувані ставки скоротились до 8, на яких залишилися працювати 8 осіб, при цьому разом з позивачем було скорочено 4 працівники та 3,6 ставки. Відповідно до нового штатного розпису у відповідача не було вакантних посад. Таким чином, суд приходить до висновку, що Акціонерне товариства ««Дніпропетровськгаз» виконало, згідно закону, покладений на нього обов`язок прийняття заходів щодо працевлаштування позивача з метою уникнення його звільнення за скороченням штату. Відповідно до роз`яснень Міністерства праці та соціальної політики України, викладених у листах від 25.05.2010 № 107/06/186-10 та від 15.02.2012 № 18/06/186-12, до закінчення двомісячного строку з дня попередження, звільнення працівників з ініціативи адміністрації на зазначених підставах без їх згоди не допускається. Судом встановлено, що персональне попередження вручено позивачу 29.01.2021 року, а звільнений [PERSON] 30.03.2021 року, тобто, відповідачем дотримано необхідні строки попередження про звільнення з ініціативи відповідача у зв`язку зі скороченням штату. Крім того, відповідно до статті 42 КЗпП при скороченні чисельності або штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на зришення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. До кола працівників, серед яких визначаються особи, що мають переважне право на з залишення на роботі, і працівники, які не мають таких переваг, а тому підлягають звільненню, входять всі працівники, що займають таку ж посаду і виконують таку ж роботу на підприємстві, а не тільки тих, хто працює в структурному підрозділі, в якому виконував роботу чи обіймав посаду працівник, який підлягає звільненню. Тому працівники вправі подавати на розгляд роботодавця будь-які допустимі докази, що підтверджують факт наявності більш високої кваліфікації і продуктивності праці ніж у інших працівників. Документи або інші відомості про: підвищення позивачем кваліфікації, навчання без відриву від виробництва, винаходи і раціоналізаторські пропозиції, авторами яких являється позивач, тимчасове виконання обов`язків більш кваліфікованих працівників, досвід трудової діяльності, виконання норм виробітку (продуктивність праці), розширення зони обслуговування, збільшення обсягу виконуваної роботи, про суміщення професій до AT «Дніпропетровськгаз» від позивача не надходили. При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що не наділений правами та не володіє достатньою інформацією для визначення продуктивності праці будь-якого працівника, адже об`єктивне оцінювання працівників та визначення їх переважного права проводиться саме роботодавцем, а не судом. Оскільки це є прерогативою виключно роботодавця, який володіє повною інформацією про результативність праці, що характеризує ефективність її витрат у виробництві та сфері послуг. Відповідна правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 01.10.2018 року у справі № 569/1607/17-ц. Щодо посилання представника позивача, що не було дотримано процедури згоди на звільнення первинною профспілковою організацією, суд не погоджується з вказаним, з огляду на наступне. Відповідно доч. 3 ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», у разі, якщо роботодавець планує звільнення працівників з причин економічного, технологічного, структурного чи аналогічного характеру або у зв`язку з ліквідацією, реорганізацією, зміною форми власності підприємства, установи, організації, він повинен завчасно, не пізніше як за три місяці до намічуваних звільнень надати первинним профспілковим організаціям інформацію щодо цих заходів, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також провести консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень. У відповідності до ч. 1 ст. 43 КЗпП України , розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства. При цьому абзацом з абзацом з п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.92 року, згода профспілкового органу на звільнення не може бутивизнана такою, що має юридичне значення, якщо не додержані вимогипро участь у засіданні цього органу більше половини його членів, або згода давалась на прохання службової особи, що не наділена правом прийняття і звільнення і не мала відповідного доручення правомочної особи, чи з ініціативи самого профспілкового органу або з інших підстав, ніж зазначалось у поданні власника чиуповноваженого ним органу, а потім і в наказі про звільнення. На виконаня вимог вказаного Голові об`єднаної профспілкової організації AT «Дніпропетровськгаз» було направлено повідомлення про заплановане скорочення чисельності і штату AT «Дніпропетровськгаз. Відповідно до копії протоколу № 18 від 24.03.2021 року засідання Профспілкової організації Нікопольського відідлення АТ «Дніпропетровськгаз», надано згоду на скорочення чисельності і штату підприємства за умовою використання всіх можливостей для збереження трудових відносин з працівниками, яких може стосуватись скорочення, порушень не виявлено. При цьому лист про надання згоди на скорочення чисельності і штату АТ Дніпропетровськаз Головою профспілкової організації було направлено Голові правління Акціонерного товариства «Дніпропетровськгаз» наступного дня, 25.03.2021 року. З вищевикладеного вбачається, що при звільненні позивача відповідачем в повній мірі дотримано законодавчий порядок вивільнення працівників за п. 1 ст. 40 КЗпП України, а саме: на підприємстві дійсно мали місце зміни в організації виробництва і праці, в тому числі скорочення чисельності та штату працівників; позивач був вчасно попереджений за 2 місяці про майбутнє звільнення; позивачу пропонувалось інша робота на підприємстві від якої він відмовився; вирішено питання щодо отримання згоди профспілки на звільнення. Згідно копії наказу (розпорядження) Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» за № 1 208 -НИ/К про припинення трудового договору (контракту) від 30.03.2021 року [PERSON] звільнено з 30.03.2021 року у зв`язку із зкорочення штату працівників, п. 1 ст.40 КЗпП України (а.с. 13). Згідно примітки, що мається в даному наказі, [PERSON] був ознайомлений з даним наказом 30.03.2021 року. Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його судовою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язано суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). З урахуванням наведеного, встановлених обставин справи та вимог закону, суд вважає, що відповідачем при звільненні позивача були дотримані всі умови, передбачені діючим законодавством України, наказ про його звільнення з роботи за п. 1 ст. 40 КЗпП України є законним і підстав для поновлення позивача на роботі, не має. Згідно ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Враховуючи те, що порушення законних прав позивача при його звільненні судом не встановлено, відсутні також підстави для задоволення позову про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки вони є похідними від позовних вимог про поновлення на роботі. За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] про його поновлення на роботі в Нікопольському відділенні Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» на посаді слюсаря з експлуатації та ремонту газового устаткування 4 розряду; стягнення з відповідача на користь [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу з дати звільнення до дня поновлення на роботі у повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України підстави для стягнення судових витрат з відповідача відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed