Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

17 січня 2018 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON], яка проживає в [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], до [PERSON], який проживає в [INFO], про розірвання шлюбу. У вказаній позовній заяві позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем з тих підстав, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери, через те, що в них часто виникали непорозуміння, сварки та на даний час вони припинили проживання однією сім'єю. Ухвалою суду від 19 січня 2018 року у даній цивільній справі було відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 12 годину 00 хвилин 16 лютого 2018 року . Ухвалою суду від 16 лютого 2018 року в даній цивільній справі було закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 10 годину 00 хвилин 13 березня 2018 року. 13 березня 2018 року вказану справу було знято з розгляду до 10 години 00 хвилин 23 березня 2018 року у зв'язку із відсутністю в приміщенні суду електропостачання. 23 березня 2018 року зазначена справа була знята з розгляду до 10 години 00 хвилин 03 квітня 2018 року у зв'язку з перебуванням судді на лікарняному. 03 квітня 2018 розгляд справи було відкладено на 20 квітня 2018 року на 12 годину 00 хвилин у зв'язку з неявкою відповідача, про якого були відсутні відомості про вручення йому судової повістки. 20 квітня 2018 року розгляд справи було відкладено, у зв'язку з поверненням на адресу суду конвертів, в яких відповідачу за адресою с. Боромля Тростянецького району Сумської області, провул. Коцюбинського, 6, були направлені повістки про виклик до суду, із відміткою про повернення за закінченням строку зберігання. В наступне судове засідання на 16 годину 00 хвилин 02 травня 2018 року, відповідача [PERSON] було викликано шляхом розміщення оголошення на офіційній сторінці Піщанського районного суду Вінницької області на веб порталі "Судова влада України". 02 травня 2018 року розгляд справи було відкладено у зв'язку з неявкою відповідача на 17 годину 00 хвилин 14 травня 2018 року. Відповідача [PERSON] було викликано в судове засідання шляхом розміщення оголошення на офіційній сторінці Піщанського районного суду Вінницької області на веб порталі "Судова влада України". Позивач [PERSON] в судове засідання 14 травня 2018 року не з'явилася, проте в матеріалах справи наявна її заява, в якій вона просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Згідно із ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик, відповідач вважається повідомленою про дату,час та місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання 14 травня 2018 року не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, оскільки викликався до суду, відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України,через оголошення на офіційній сторінці Піщанського районного суду Вінницької області на веб порталі "Судова влада України", та з його опублікуванням вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, двічі не з'явився в судове засідання без повідомлення причин неявки, відзив на позовну заяву не подав, беручи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, в даній справі слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до положень ч. 1 ст. 280, ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини з приводу розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-СР № 123291, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції в Черкаській області (а.с.6). Позивач не бажає миритися, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, що вбачається зі змісту позовної заяви та заяви позивача до суду про підтримання позовних вимог. Також, судом встановлено, що причиною розладу в сім'ї стали різні характери і погляди сторін на сімейне життя, ведення спільного господарства, внаслідок чого виникали конфлікти, які призвели до фактичного припинення шлюбних відносин. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, так як однією сім'єю сторони не проживають близько двох років, миритися не бажають. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-СР № 225917 (а.с.7) Судом встановлено, що перебування в шлюбі суперечить інтересам позивача та інтересам їхньої неповнолітньої дитини, порушує особисті немайнові права позивача, оскільки сімейні особисті немайнові відносини між подружжям не складаються через конфлікти, які призвели до того, що позивач та відповідач не проживають однією сім'єю, не ведуть спільного господарства. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищевикладеного, у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача та неповнолітньої дитини, а відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу з підстав, що наведені в позові, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. При вирішенні питання про судові витрати суд бере до уваги норми ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, яка визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. У зв'язку з тим, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати, а саме 704 гривні 80 копійок судового збору, сплаченого при подачі вказаного позову до суду (згідно квитанції № 0.0.939774565.1 від 16 січня 2018 року (а.с.1) .

Outcome: approved