Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з названим позовом та просить визнати за нею право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом, після смерті [INFO] [PERSON] ; визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,1030га, кадастровий номер 3211000000:01:006:0002, що знаходиться у [ADDRESS] , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, в порядку спадкування за заповітом, після смерті [INFO] [PERSON] ; визнати за [PERSON] право власності на садовий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом, після смерті [INFO] [PERSON] ; визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,0584га, кадастровий номер 3223387200:06:011:0059, що знаходиться в с. Стовп`яги СТ "Меліоратор" Переяслав-Хмельницького району Київської області, в порядку спадкування за заповітом, після смерті [INFO] [PERSON] . Визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,10га, кадастровий номер 8000000000:62:484:0003, що розташована по [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом, після смерті [INFO] [PERSON] . Визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,1200га, кадастровий номер 3211000000:01:006:0006, що знаходиться у [ADDRESS] , з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва в порядку спадкування за заповітом, після смерті [INFO] [PERSON] . Також, [PERSON] просить суд скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 39702190 від 15.02.2018 року 16:23:56, прийняте державним реєстратором Євком Володимиром Володимировичем, Київська обласна філія комунального підприємства "Реєстрація нерухомості та бізнесу", Київська область, яким було зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер 1486786132000) - житловий будинок, літера А; загальна площа 304,2 кв.м., житлова площа 231,1, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , форма власності - приватна, розмір частки -1, за [PERSON] ; визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом, після смерті [INFO] [PERSON] ; визнати недійсним та скасувати договір дарування квартири [ADDRESS] від 31 жовтня 2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Ткачем Є.В., зареєстрований в реєстрі за №2024, скасувати державну реєстрацію за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] і визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом, після смерті [INFO] [PERSON] ; визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності, видане Щасливською сільською радою на підставі рішення №572 від 19.06.2006 року на ім`я [PERSON] та скасувати державну реєстрацію за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] (раніше - по [ADDRESS] з і визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] (раніше - по [ADDRESS] ), в порядку спадкування за заповітом, після смерті [INFO] [PERSON] . Крім цього, просить визнати за [PERSON] право власності на автомобіль марки VOLKSWAGEN моделі TIGUAN, типу - загальний легковий універсал - В, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова (шасі) № [NUMBER] , в порядку спадкування за заповітом, після смерті [INFO] [PERSON] . Визнати за [PERSON] . Право власності на грошові вклади, які знаходяться в Акціонерному товаристві Комерційний банк "Приватбанк" та публічному акціонерному товаристві "Легбанк", в порядку спадкування за заповітом, після смерті [INFO] [PERSON] . Ухвалою від 28 січня 2019 року справу було зупинено до набрання законної сили рішенням у справі № 359/1906/18 за позовом [PERSON] до Приватного нотаріуса Головного територіального управління юстиції у Київській області Бориспільського нотаріального округу Науменко Любов Григорівни, треті особи : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про скасування постанови приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, визнання майна спільним майном подружжя, визнання права власності на 1/2 частину спільного майна подружжя. Зазначене рішення суду про зупинення провадження у справі, було оскаржене до Київського апеляційного суду, та ухвалою апеляційної інстанції від 22.02.2019 (справа № 22-ц/824/5079/2019) залишено без змін. Ухвалою суду від 28.01.2019, витребувано у приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Науменко Любові Григорівни до 26 грудня 2018 року належним чином посвідчену копію спадкової справи після смерті [INFO] [PERSON] . Також, за клопотанням позивача, витребувано: інформацію про всі доходи та їх джерела [PERSON] ; від приватного нотаріуса Бориспільського нотаріального округу Київської області Ткача Євгенія Володимировича, договору дарування квартири [ADDRESS] ; від Щасливської сільської ради: - копії рішення Щасливської сільської ради щодо реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] ( раніше - по [ADDRESS] ) загальною площею 92,9 кв.м., житлова площа 50,4 кв.м - за [PERSON] ; - правовстановлюючі та інші документи, які подавалися при реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] ( раніше - по [ADDRESS] ) загальною площею 92,9 кв.м., житлова площа 50,4 кв.м - за [PERSON] ; - документи, подані та отримані в Щасливській сільській раді забудовником будинку [ADDRESS] ( раніше - по [ADDRESS] з) товариством з обмеженою відповідальнісю "КІА-Центр" (ідентифікаційний код 32792252, вул.Гагаріна, 15, в с.Щасливе Бориспільського району Київської області). Також, ухвалою суду від 28.01.2019 витребувались від товариства з обмеженою відповідальністю "КІА-Центр" документація, щодо інвестування (придбання) та оплати квартири [ADDRESS] ( раніше - по [ADDRESS] ) загальною площею 92,9 кв.м., житлова площа 50,4 кв.м. 04 лютого 2020 року рішення у справі № 359/1906/18 за позовом [PERSON] до Приватного нотаріуса Головного територіального управління юстиції у Київській області Бориспільського нотаріального округу Науменко Любов Григорівни, треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про скасування постанови приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, визнання майна спільним майном подружжя, визнання права власності на 1/2 частину спільного майна подружжя набрало законної сили. Ухвалою від 02 березня 2020 року провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , державного реєстратора Євка Володимира Володимировича, Щасливської сільської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмету спору: приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Науменко Любов Григорівна, приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Ткач Євгеній Володимирович про визнання права власності в порядку спадкування було відновлено. Так, вище зазначеним рішенням у справі № 359/1906/18 визнано спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] : земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель, площею 0,1030 га, кадастровий номер 3211000000:01:006:0002, що розташована по [ADDRESS] ; садовий будинок з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] ; земельну ділянку, площею 0,0584 га, кадастровий номер 3223387200:06:011:0059, що розташована в Садовому товаристві «Меліоратор», на території Стовп`язької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області; автомобіль марки «Volkswagen», модель TIGUAN, типу загальний легковий універсал - В, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] , який зареєстрований 31 липня 2014 року за [PERSON] . Визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину спільного майна подружжя, а саме: на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель, площею 0,1030 га, кадастровий номер 3211000000:01:006:0002, що розташована по [ADDRESS] ; на 1/2 частину садового будинку з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] ; на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,0584 га, кадастровий номер 3223387200:06:011:0059, що розташована в Садовому товаристві «Меліоратор», на території Стовп`язької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області; на 1/2 частину автомобіля марки «Volkswagen», модель TIGUAN, типу загальний легковий універсал - В, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] , який зареєстрований 31 липня 2014 року за [PERSON] . [PERSON] подано на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому вона частково заперечує проти позову, вважає вимоги позивача частково необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Зокрема зазначає, що рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27 грудня 2019 у справі №359/1906/18 задоволено позов [PERSON] до приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу головного територіального управління юстиції у Київській області Науменко Любов Григорівни, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про визнання майна спільним майном подружжя та визнання права власності на Ѕ частину спільного майна подружжя. Зазначає, що чітко встановлені обставини в даному рішенні не потребують доказування при розгляді даної справи. Разом з викладеним зазначає, що позивач на обґрунтування своїх позовних вимог посилається на заповіт, складений [PERSON] 01 серпня 2011 року та посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Васіковою Л.Є. (зареєстровано в реєстрі за №4245), однак у вказаному заповіті [PERSON] заповів [PERSON] тільки Ѕ частини земельної ділянки, що знаходить у [ADDRESS] , в той час, як позивач просить визнати право власності на всю земельну ділянку. Щодо житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] , [PERSON] звертає увагу, що згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №114483663 від 19.02.2018, сформованим державним реєстратором Київської обласної філії комунального підприємства "Реєстрація нерухомості та бізнесу" право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] належить [PERSON] . Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом. Тому [PERSON] вказує, що вона є повноправним власником житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] відповідно до відомостей Державного реєстру прав. Водночас у позовній заяві позивач не зазначає жодної підстави на скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Таким чином, відповідач вважає вимоги позивача щодо скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 39702190 від 15.02.2018 року 16:23:56) та визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Щодо квартири [ADDRESS] зазначає, що пунктом 1 договору дарування від 31 жовтня 2014 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] та посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Ткачем Є.В передбачено, що дарувальник передала безоплатно у власність, а обдарована прийняла у власність дарунок належну дарувальнику на праві приватної власності квартиру під [ADDRESS] . Відповідно до п.9 договору дарування, ця квартира є особистою власністю [PERSON] , оскільки набута нею в процесі приватизації, що підтверджується її заявою, зміст якої, нотаріусом, доведено до відома обдаровуваної. Згідно п.2 договору дарування, ця квартира належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Бориспільської міської ради Київської області 20 грудня 2012 року, зареєстрованого комунальним підприємством "Бориспільське районне бюро технічної інвентаризації" 22 грудня 2012 року за номером 22541 в книзі 74 (реєстраційний номер: 38754370) та в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 22 грудня 2012 року. Водночас, [PERSON] пояснила, що вона (дольовик за договором) набула у власність квартиру під [ADDRESS] на підставі договору №23/14 про дольову участь у будівництві житлового будинку від 07 червня 2007 року, укладеного із ЗАТ "Агробудмеханізація" (будівельник). Відповідно до пункту 1.1 договору про дольову участь за цим договором будівельник своїми силами і засобами, за рахунок коштів дольовика, здійснює будівництво об`єкту і передає дольовику обумовлене житлове приміщення призначене для проживання, збудоване будівельником згідно проекту будівництва, з урахуванням комплексу робіт, передбачених технічними характеристиками житлових приміщень, а дольовик забезпечує відповідне фінансування будівництва об`єкту інвестування та приймає його у свою власність відповідно до умов договору. Згідно акту прийому-передачі майна до договору №23/14 від 07 червня 2007 року про дольову участь у будівництві житлового будинку від 06 листопада 2008 року дольовик прийняв, а будівельник передав квартиру дольовику. Відповідач посилається на ч.1 ст.204 ЦК України, якою передбачено, що правочин є правомірними, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. А тому, вважає договір про дольову участь правомірним і таким, що підтверджує набуття права власності на квартиру саме за [PERSON] . Вважає, що квартира [ADDRESS] , є особистою приватною власністю [PERSON] і вона має повне право розпоряджатися нею на власний розсуд, оскільки відповідно до вищезазначених правочинів, остання набула право власності на квартиру в процесі приватизації та за власні кошти. Водночас зазначає, що [PERSON] є дочкою, як [PERSON] , так і [PERSON] , а тому необґрунтованими є твердження позивача, що один із подружжя відчужив майно на користь третьої особи недобросовісно та без згоди другого із подружжя. Крім того, відповідач додає, що у заповіті взагалі не згадується спадкодавцем, про квартиру [ADDRESS] , що додатково свідчить про особисту приватну власність [PERSON] на квартиру. Щодо квартири [ADDRESS] , відповідач зазначає, що позивач, як на підставу для визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності, видане Щасливською сільською радою на підставі рішення №572 від 19.06.2006 року на ім`я [PERSON] та скасування її державної реєстрації за [PERSON] , права власності на квартиру [ADDRESS] та визнання права власності на квартиру за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом, посилається виключно на заяву [PERSON] від 23 серпня 2011 року до сільського голови Щасливської селищної ради Бориспільського району Київської області, щодо реєстрації осіб у вказаній квартирі. Повноправним власником зазначеної квартири є [PERSON] , та інші особи не мають жодних майнових прав на неї що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно № [NUMBER] від 19.06.2006, листом сільського голови Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області Шмаюн М.Ф №02-14/87 від 29.01.2018, технічним паспортом на квартиру виготовленого 23.05.2006 року. А тому просить відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог в частині: - визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 0,1030га, кадастровий номер 3211000000:01:006:0002, що знаходиться у [ADDRESS] , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, в порядку спадкування за заповітом, після смерті [INFO] [PERSON] . - визнання за [PERSON] права власності на садовий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом, після смерті [INFO] [PERSON] . - визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 0,0584га, кадастровий номер 3223387200:06:011:0059, що знаходиться в с. Стовп`яги СТ "Меліоратор" Переяслав-Хмельницького району Київської області, в порядку спадкування за заповітом, після смерті [INFO] [PERSON] . - скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 39702190 від 15.02.2018 року 16:23:56, прийняте державним реєстратором Євком Володимиром Володимировичем, Київська обласна філія комунального підприємства "Реєстрація нерухомості та бізнесу", Київська область, яким було зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер 1486786132000) - житловий будинок, літера А; загальна площа 304,2 кв.м., житлова площа 231,1, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , форма власності - приватна, розмір частки -1, за [PERSON] . - визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом, після смерті [INFO] [PERSON] . - визнання недійсним та скасування догову дарування квартири [ADDRESS] від 31 жовтня 2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Ткачем Є.В., зареєстрований в реєстрі за №2024, скасування державної реєстрації за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] та визнання за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом, після смерті [INFO] [PERSON] . - визнання недійсним та скасування Свідоцтва про право власності, видане Щасливською сільською радою на підставі рішення №572 від 19.06.2006 року на ім`я [PERSON] та скасування державної реєстрації за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] (раніше - по [ADDRESS] і визнання за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] (раніше - по [ADDRESS] ), в порядку спадкування за заповітом, після смерті [INFO] [PERSON] . - визнання за [PERSON] права власності на автомобіль марки VOLKSWAGEN моделі TIGUAN, типу - загальний легковий універсал - В, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова (шасі) № [NUMBER] , в порядку спадкування за заповітом, після смерті [INFO] [PERSON] . Представник відповідача адвокат Ганчук Г.В. зазначив, що жодним належним та допустимим доказом не підтверджується належність житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] саме [PERSON] [PERSON] вважає, що права позивача в частині зазначеного вище будинку, порушені не були. Обгрунтовує це тим, що жодними документами не підтверджується його причетність до цього майна. Зауважив, що дані вказані в технічному паспорті на будинок та сплата за показання лічильника за спожиту енергію не є підтвердженням права власності на об`єкт нерухомості. Крім того, представник відповідача звернув увагу суду на вимоги позивача про скасування реєстрації нерухомого майна та скасування права власності на майно. Вважає їх некоректними, а спосіб захисту порушеного права - неналежним. Додав, що у випадку відчуження спільного майна подружжя, без згоди одного з них, застосовується стягнення з іншого грошової компенсації. Натомість, адвокат Ганчук Г.В. неодноразово наголосив, що позивачем не тільки не ставилось питання компенсації частки відчуженого майна, а і не ставилась вимога про визнання цього майна спільним майном подружжя. За таких обставин, вважає, що спосіб захисту обраний позивачем є некоректним. [PERSON] додала, що її покійний чоловік не мав часу всім займатись. Він був зайнятий на роботі. Будинком займалась виключно вона. Тому з їх спільної згоди, будинок вони вважали її майном. В подальшому, вона отримала на нього право власності. Щодо квартири, [ADDRESS] , то дану нерухомість вона подарувала їх спільній дитині, і якщо покійний [PERSON] мав би заперечення з цього приводу, то він заявив би про це ще за життя. Разом із цим, ухвалою суду від 31.07.2020 відмовлено у прийнятті до сумісного розгляду зустрічної позовної заяви [PERSON] з підстав недотримання вимог ст. 193 ЦПК України, при його поданні. В судовому засіданні представник [PERSON] адвокат Дубчак Л.С. підтримала свої вимоги, та зазначила, що відповідач не мала доходу в порівнянні з доходом, який мав [PERSON] . Вважає, що будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] , квартира [ADDRESS] та квартира [ADDRESS] незаконно були відчужені та вибули з спадкової маси. [PERSON] до суду не з`явився про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. [PERSON] до суду не з`явилась про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Державний реєстратор Євко Володимир Володимирович, в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник Щасливської сільської ради, в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, направив до суду заяву в якій просив проводити судовий розгляд за його відсутності.. Приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Науменко Любов Григорівна, в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. В своїй заяві просила слухати справу за її відсутності. Приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Ткач Євгеній Володимирович, в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються нормами глав 84, 86, 87 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Відповідно до вимог п. 2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику в справах про спадкування", особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину. В силу вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 28 жовтня 1979 року серії [NUMBER] Палацом новонароджених м. Харків. З копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 03 вересня 2004 року вбачається, що 03 вересня 2004 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Після розірвання шлюбу було позивачу було відновлено дошлюбне прізвище « [PERSON] ». [INFO] в м .Переяслав-Хмельницький Київської області помер [PERSON] . За життя [PERSON] склав заповіт, який був посвідчений 01 серпня 2011 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Васіковою Л.Є., (реєстровий номер 4245), відповідно до якого він заповідав своїй доньці [PERSON] : - 1/2 частину квартири [ADDRESS] ; - квартиру [ADDRESS] ; - 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] ; - 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] , земельну ділянку за цією ж адресою, на якій розташований житловий будинок; - земельну ділянку для ведення садівництва, площею 0,0584 га, що розташована на території СТ «Меліоратор», на території Стовп`язької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, споруди на цій земельній ділянці; - на все інше майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, що належатиме йому на день смерті. До нотаріуса із заявами про прийняття спадщини звернулися онук [PERSON] , донька [PERSON] , донька [PERSON] , колишня дружина [PERSON] . Крім того, 02 березня 2018 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Науменко Л.Г. із заявою про видачу свідоцтва про право власності на частку у спільному майні у разі смерті одного з подружжя. Постановою від 02 березня 2018 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя в зв`язку із наявністю рішення суду про розірвання із відповідачем, яке набрало законної сили. Відповідно до частини першої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 10 червня 1994 року бюро по приватизації виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного управління господарського управління КМ України, квартира [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної (сумісної або часткової) власності гр. [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] , [PERSON] . Отже, задовго до шлюбу з [PERSON] [PERSON] та членами його сім`ї на той час - дружиною [PERSON] та дочкою [PERSON] , була набута у рівних частках, в порядку приватизації, на праві приватної власності квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідач даний факт не оспорює. Рішенням Переяслав - Хмельницького міськрайонного суду Київської області (справа №359/1906/18), спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] визнано: земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель, площею 0,1030 га, кадастровий номер 3211000000:01:006:0002, що розташована по [ADDRESS] ; садовий будинок з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] ; земельну ділянку, площею 0,0584 га, кадастровий номер 3223387200:06:011:0059, що розташована в Садовому товаристві «Меліоратор», на території Стовп`язької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області; автомобіль марки «Volkswagen», модель TIGUAN, типу загальний легковий універсал - В, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] , який зареєстрований 31 липня 2014 року за [PERSON] . Визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину спільного майна подружжя, а саме: на 1/2 частину вказаного вище майна. Враховуючи заповіт, складений [PERSON] за життя, [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, має право на все майно, що належало [PERSON] . Частиною 4 статті 81 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Заповіт, який був посвідчений 01 серпня 2011 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Васіковою Л.Є., (реєстровий номер 4245) на момент вирішення справи судом, є чинним. З урахуванням цього, позивач має право за його заповітом, на майно яке належало спадкодавцю [PERSON] , з урахуванням прийнятого судового рішення, яким визначені частки кожного з подружжя. Судом встановлено, що 23 червня 2008 року [PERSON] , було отримано в порядку приватизації, на підставі рішення Київської міської ради від 16 жовтня 2008 року №538/538 земельну ділянку площею 0,10га, кадастровий номер 8000000000:62:484:0003, розташовану по [ADDRESS] . Право власності [PERSON] підтверджується державним актом на право власності на земельну серії ЯЖ №006876 від 18 березня 2009 року, виданим [PERSON] на підставі рішення Київської міської ради від 16 жовтня 2008 року №538/538. Крім цього, 23 червня 2009 року [PERSON] було отримано в порядку приватизації на підставі рішення 54-31 сесії 5 скликання від 23 червня 2009 року Переяслав-Хмельницької міської ради земельну ділянку площею 0,1200 га. кадастровий номер 3211000000:01:006:0006, що знаходиться у [ADDRESS] , з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва. Право власності [PERSON] підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК №692665 від 18 лютого 2010 року, виданого [PERSON] на підставі рішення 54-31 сесії 5 скликання від 23 червня 2009 року Переяслав-Хмельницької міської ради. Даний факт не оспорюється відповідачами. Вказані земельні ділянки не входять до переліку спільного майна подружжя [PERSON] та [PERSON] , та відповідно до волевиявлення [PERSON] (викладеного в заповіті) належать позивачу. Судом досліджено копію спадкової справи №43/2017, відкриту після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , копії документів, на підставі яких був укладений договір дарування кв. [ADDRESS] , посвідчений 31.10.2014 приватним нотаріусом Ткач Є.В. за № 2024 (а.с. 147-183); ТОВ «КІА-ЦЕНТР» на ухвалу суду про витребування доказів, зазначили, у відповіді від 06.02.2019, що документація стосовно інвестування (придбання) та оплати кв. [ADDRESS] знищена, за закінченням терміну її зберігання (а.с.145, т.2) Щасливська сільська рада надала за ухвалою Переяслав - Хмельницького міськрайонного суду від 28.01.2019 копію Рішення виконкому Щасливської сільської ради №55 від 13.06.2006, про оформлення права власності на квартиру в новозбудованому житловому будинку по [ADDRESS] ) однак, правовстановлюючі документи, які подавались [PERSON] при реєстрації права власності вказаної квартири не надали за їх відсутністю. Вирішуючи питання скасування договору дарування квартири [ADDRESS] від 31 жовтня 2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Ткачем Є.В., зареєстрований в реєстрі за №2024, а також державної реєстрації цього правочину, скасування державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер 1486786132000) - житловий будинок, літера А; загальна площа 304,2 кв.м., житлова площа 231,1, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , прав та їх обтяжень, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності, видане Щасливською сільською радою на підставі рішення №572 від 19.06.2006 року на ім`я [PERSON] та скасування державної реєстрації за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] , суд виходить з наступного. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, ніж тим, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду України від 19.10.2016 року у справі №6-1873цс16, при розгляді справ про встановлення фіктивності правочину суди повинні брати до уваги те, що у таких правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно. Отже, основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину. Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням частин першої та п`ятої статті 203 ЦК України, що за правилами статті 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 234 ЦК України. Такі ж правові висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 306/2952/14-ц та від 09 вересня 2017 року у справі № 359/1654/15-ц, де вказано про неправильність застосування судами попередніх інстанцій статей 203, 215,234 ЦК України у спорах, що виникли із договорів дарування нерухомого майна, укладених сторонами, які є близькими родичами, без перевірки, чи передбачали ці сторони реальне настання правових наслідків, обумовлених спірними правочинами; чи направлені дії сторін договорів на фіктивний перехід права власності на нерухоме майно до близького родича з метою приховати це майно від виконання в майбутньому за його рахунок стягнення грошових коштів, зокрема чи продовжував дарувальник фактично володіти та користуватися цим майном. Державна реєстрація права власності на нерухоме майно не залежить від волі учасників договору та є обов`язковою технічною процедурою реєстратора (нотаріуса), який посвідчує відповідний правочин. По своїй суті та за змістом п.1 ч.1 ст. 2 Закону № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. При цьому суд звертає увагу, на те, що скасування права власності та державної реєстрації на майно, про які просить позивач, в даному випадку неможливо без визнання протиправності дій, які передували виникненню такого права. Будь-яких доказів, які б підтверджували протиправність дій нотаріуса при здійснення державної реєстрації права власності за відповідачем, та, як наслідок, були б підставою для скасування такої реєстрації, матеріали справи не містять. У свою чергу, за правилами ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, судом не здобуто, а стороною позивача не надано, в ході розгляду даної справи, достатніх та допустимих доказів, які б давали підстави стверджувати про незаконність (нікчемність) правочинів з купівлі продажу, або дарування майна, для скасування свідоцтва про право власності, видане Щасливською сільською радою на підставі рішення №572 від 19.06.2006 року на ім`я [PERSON] та скасування державної реєстрації за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] (раніше - по [ADDRESS] зскасування договору дарування квартири [ADDRESS] від 31 жовтня 2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Ткачем Є.В., зареєстрований в реєстрі за №2024 та скасування державної реєстрації за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] , а також скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняте державним реєстратором Євком Володимиром Володимировичем, Київська обласна філія комунального підприємства "Реєстрація нерухомості та бізнесу", Київська область, яким було зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер 1486786132000) - житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] та права власності на дане майно. До того ж, суд звертає увагу на те, що у відповідності до висновків Великої Палати Верховного Суду, що рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. А тому після внесення такого запису скасування зазначеного рішення не може бути належним способом захисту права або інтересу позивача. За певних умов таким належним способом може бути скасування запису про проведену державну реєстрацію права (справа № 915/127/18). Питання стягнення з відповідачів судових витрат в позовній заяві не ставилось, виходячи з цього, судовий збір суд залишає за позивачем. На підставі ст. ст. 328, 1216, 1218, 1261 ЦК України, ст. 71 Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: partial