Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом до відповідача про захист прав споживача за кредитним договором, просив визнати неправомірними дії ПАТ «Кристалбанк», внаслідок чого нарахована прострочена заборгованість за відсотками в сумі 3 816,09 грн. є незаконною та необгрунтованою. В судове засідання позивач надав пояснення викладені в позовній заяві, просив їх задовольнити, позов підтримав повністю та просив його задовольнити. Представник відповідач, в судовому засіданні проти позову заперечила, надавши пояснення аналогічні писмовим поясненням, провила відмовити в завдоволенню позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 58 ЦПК України, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 31.01.2013 року між позивачем та ПАТ «Терра Банк» у відділенні № 40 м. Полтава, був укладений Кредитний договір № 142300 на суму отриманого кредиту в розмірі 10 600 гривень з датою погашення 31.01.2014 року та можливістю пролонгації на наступні 12 місяців. Впродовж дії Кредитного договору, позивачем виконувалися його умови. Після пролонгації договору, Позивачем здійснювалося погашення заборгованості із випередженням графіку його погашення. Восени 2014 року відділення ПАТ «Терра Банк» у м. Полтава, зачинилося, що стало причиною неможливості здійснити позичальником останнього платежу за кредитним договором, що не заперечувалося представником відповідача, а також здійснити платіж позивачу було неможливо через інші фінансові установи, з причини закриття рахунків кредитора. Як вказав позивач в травні-червні 2015 року позивачу на мобільний телефон, почали телефонувати невідомі особи, які відрекомендовувалися представниками УКГ «Фінанс», ПАТ «Кристалбанк і вимагали погашення заборгованості по вказаному Кредитному договору. При цьому сума заборгованості та банківські реквізити для ії погашення у всіх були різні, що підтверджується матеріалами справи. Судом також встановлено, що [PERSON] неодноразово направляв письмові звернення на адреси кредитора: ПАТ «Терра банк» м. Київ, бульвар Дружби народів, 23в, ПАТ «Перехідний банк «кристал банк», м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, 2, - про надання йому інформації щодо здійснення останнього платежу по кредитному договору, які кредитом були отримані, але кредитор жодної відповіді на листи позичальника не надав (а.с. 9, 10, 11) . Згідно листа Національного Банку України від 12.11.2015р. за № 20-06008/87263, встановлено, що «Національний банк України розглянув звернення [PERSON] від 28.10.2015 щодо проблем у взаємовідносинах із ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "ПЕРЕХІДНИЙ БАНК "КРИСТАЛБАНК" (далі - ПАТ "ПЕРЕХІДНИЙ БАНК "КРИСТАЛБАНК") та ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "ТЕРРА БАНК" (далі - ПАТ "ТЕРРА БАНК") і в межах компетенції повідомляє таке. Відповідно постанови Правління Національного банку України від 21.08.2014 №518 ПАТ "ТЕРРА БАНК" віднесено до категорії неплатоспроможних. На підставі цієї постанови виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 21.08.2014 № 72 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "ТЕРРА БАНК", згідно з яким з 22.08.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду. На підставі постанови Правління Національного банку України від 23.12.2014 року № 831 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ТЕРРА БАНК" виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 24.12.2014 року № 159 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "ТЕРРА БАНК" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку [PERSON] строком на 1 рік з 24.12.2014р. до 23.12.2015 включно. Згідно і пунктом 8 частини 2 статті 4 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом ліквідації банків, здійснює Фонд. На виконання плану врегулювання неплатоспроможного банку ПАТ "ТЕРРА БАНК" та з метою передачі йому частини активів та зобов'язань Фондом було створено перехідний банк - ПАТ "ПЕРЕХІДНИМ БАНК "КРИСТАЛБАНК". Після виконання покладених на перехідний банк завдань ПАТ "ПЕРЕХІДНИЙ БАНК "КРИСТАЛБАНК" було продано інвестору, визначеному за результатами проведення конкурсу. 12 березня 2015 р. після виконання інвестором усіх умов договору купівлі-продажу акцій перехідного банку, ПАТ "ПЕРЕХІДНИЙ БАНК "КРИСТАЛБАНК" втратив статус перехідного банку. На підставі реєстрації змін до Статуту Банку та внесення відповідних змін до Єдиного Державного Реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, з 14.04.2015 відбулася зміна найменування ПАТ "ПЕРЕХІДНИМ БАНК "КРИСТАЛБАНК" на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "КРИСТАЛБАНК" (або коротке ПАТ "КРИСТАЛБАНК"). Згідно листа-повідомлення ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» від 26.10.15 Вих. № 0012111454-1, який надійшов на адресу [PERSON], встановлено, що ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» є повіреним ПАТ «Кристалбанк» з приводу здійснення заходів, спрямованих на стягнення заборгованості за Кредитним договором № 142300/1 від 31.01.13. Станом на 20.10.2015 року сума заборгованості за договором становить 5 012,12 грн., з яких : - за тілом кредиту-1 196,03 грн., - за відсотками-3 816,09 грн. Позивачем на адресу ТОВ «Європейська Агенція з повернення боргів» було направлено рекомендованого листа - вимогу про надання підтвердження повноважень даної установи на здійснення заходів спрямованих на стягнення заборгованості по кредитному договору від 31.01.2013р. із поштовим повідомленням про вручення адресату. Згідно зворотного корінця, адресат його отримав 09.11.2015р., однак відповіді на лист не отримав. Відповідно до вимог ст. 512 та ст.513 ЦК України, передбачені підстави заміни кредитора у зобов'язанні та форма правочину, щодо його заміни. Статтею 516 ЦК України визначений порядок заміни кредитора у зобов'язанні. Частиною 2 даної статті закріплено, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. Згідно вимог ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. Впродовж тривалого часу Позивач законно вимагав від первісного кредитора та уявних кредиторів дотримуватися норм чинного законодавства. Ст. 518 ЦК України регулює порядок заперечень боржника проти вимог нового кредитора. У відповідності до ч.4 ст. 612 ЦК України, прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Згідно ст. 613 ЦК України, якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора. Боржник за грошовим зобов'язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора. У зв'язку із тим, що позивач не згоден із сумою заборгованості та діями відповідача впродовж тривалого часу, не надають доказів переходу прав по зобов'язанню, акту звірки суми заборгованості, банківські реквізити, внаслідок чого нараховують необгрунтовані відсотки заради власного збагачення, ведуть агресивну поведінку та не надають своєчасної та повної інформації, чим порушують права споживача, і що змусило позивача звернутися за захистом до суду. Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини споживача з підприємством, організацією, фізичною-особою-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва. Відповідно до п. 2 ч. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 12.04.1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», оскільки Закон не визначає повних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян(у тому числі про надання кредитів) стосуються даного закону. У зв'язку з порушенням Відповідачем законодавства «Про захист прав споживачів» з вищевикладених причин, згідно вимог статті 22 Закону, захист прав споживачів здійснюється судом. Враховуючи встановлені обставини по справі, суд вважає, що відповідачем в особі ПАТ «Кристалбанк» було порушено права споживача в особі позичальника - [PERSON] за кредитним договором № 142300 від 31.01.2013р., що стало підставою неправомірного нарахування простроченої заборгованості за відсотками, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними в судовому засіданні та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати по справі на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved