Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

Позивач [PERSON] 26.05.2014 р. звернувся до суду із вимогами до відповідача, які протягом розгляду справи скорегував, просить визнати недійсним іпотечний договір від 16.06.2007 р., укладений між ним та закритим акціонерним товариством "Банк НРБ", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "Дочірній банк Сбербанку Росії", посилаючись на те, що 26.03.2007 р. між закритим акціонерним товариством "Банк НРБ" та приватним підприємством "Лекс" було укладено договір про відкриття кредитної лінії №70-В/07, предметом якого є надання приватному підприємству кредиту в сумі 300 000,00 доларів США, у забезпечення виконання зобов'язань підприємства "Лекс" 16.06.2007 р. між ним та закритим акціонерним товариством "Банк НРБ" було укладено іпотечний договір, предметом якого стала [ADDRESS], вважає, що іпотечний договір слід визнати недійним, оскільки договір поруки між ним та відповідачем не укладався, тому він не є майновим поручителем приватного підприємства "Лекс"; крім того, рішенням Печерського районного суду м. Києва від 6.03.2014 р. було задоволено позовні вимоги [PERSON], встановлено юридичний факт проживання його та [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу з квітня 1993 р. та визнано зазначену вище квартиру їх спільною сумісною власністю, однак в порушення ст.6 Закону України "Про іпотеку", згоди [PERSON] на укладення договору іпотеки надано не було. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги [PERSON], просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. В судовому засіданні представник відповідача публічного акціонерного товариства "Дочірній банк Сбербанку Росії" Новик Є.М. заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON], посилаючись на їх необґрунтованість. В судове засідання третя особа: приватне підприємство "Лекс" не з'явилася, про час і місце судового розгляду оповіщена вставленому порядку, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. В судовому засіданні представник третьої особи: [PERSON] - [PERSON] просила задовольнити позовні вимоги [PERSON], посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Надані суду документи свідчать про те, що з метою забезпечення виконання зобов'язань приватного підприємства "Лекс" за договором про відкриття кредитної лінії №70-В/07 від 26.03.2007 р., укладеного із закритим акціонерним товариством "Банк НРБ", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "Дочірній банк Сбербанку Росії", з усіма змінами і доповненнями до нього, укладеними протягом терміну його дії, і можуть виникнути в майбутньому, між [PERSON] (іпотекодавець) та закритим акціонерним товариством "Банк НРБ" (іпотекодержатель) було укладено іпотечний договір; договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій за №з-2794; за зазначеним договором іпотекодавець передав іпотекодержателю в іпотеку майно, визначене в п.3.1 цього договору. Відповідно до п.3.1 договору предметом іпотеки є: [ADDRESS], що належить іпотекодавцю на праві власності згідно з договором купівлі-продажу, 3.03.2005 р. посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий №867, 10.03.2005 р. зареєстрованим Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна за №8282. Відповідно до п.3.4 договору іпотекодавець заявляє, гарантує і зобов'язується на користь іпотекодержателя, що до моменту укладення цього договору він ознайомлений з умовами кредитного договору та зобов'язаннями боржника, які виникли або виникнуть з кредитного договору. Позивач [PERSON], звертаючись 26.05.2014 р. із вимогами про визнання недійсним іпотечного договору, свої вимоги обґрунтовує тим, що, оскільки договір поруки між ним та відповідачем не укладався, тому він не є майновим поручителем приватного підприємства "Лекс". Між тим, ч.1 ст.546 ЦК України передбачено види забезпечення виконання зобов'язання, зокрема: неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст.575 ЦК України окремим видом застави є іпотека. Відповідно до ст.1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном; майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи-боржника; іпотекодавець - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов'язання або зобов'язання іншої особи перед іпотекодержателем. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель. Відповідно до ст.3 цього Закону іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Отже іпотекодавцем (майновим поручителем) може бути особа відмінна від боржника за основним зобов'язанням, яке забезпечується іпотекою, а іпотека має похідний характер від основного зобов'язання. Суд, враховуючи викладене, не приймає до уваги твердження позивача в позовній заяві, його представника в судовому засідання, що [PERSON] не є стороною кредитних правовідносин, які існують між публічним акціонерним товариством "Дочірній банк Сбербанку Росії" та приватним підприємством "Лекс", оскільки з моменту укладення іпотечного договору та його реєстрації у порядку, передбаченому чинним законодавством, у сторін укладеної угоди виникли взаємні права і обв'язки, майновий поручитель (іпотекодавець) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання, жодною нормою не передбачено укладення договору поруки для підтвердження дійсності іпотечного договору. Позивач [PERSON], звертаючись 26.05.2014 р. із вимогами про визнання недійсним іпотечного договору, свої вимоги обґрунтовує також тим, що він та третя особа: [PERSON] з квітня 1993 р. перебували у фактичних шлюбних відносинах, що встановлено рішенням Печерського районного суду м. Києва від 6.03.2014 р., що цим же рішення [ADDRESS] визнана спільною сумісною власністю подружжя. При цьому суд вбачає, що встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім'єю, встановлення належності їм майна на праві спільної сумісної власності пов'язується з набранням законної сили рішенням суду; рішення у справі про встановлення юридичного факту ухвалено 6.03.2014 р., набрало законної сили 29.04.2014 р., на момент укладення іпотечного договору єдиним власником [ADDRESS] був [PERSON], тому відсутні підстави для визнання іпотечного договору від 16.06.2007 р. недійсним з цих підстав, юридичний факт встановлено судом більше як через шість років після укладення іпотечного договору. В судовому засіданні ані позивачем, ані його представником не надано жодного доказу, що угода укладена з порушенням норм чинного законодавства, що така укладена за підробленою довіреністю. Суд не приймає до уваги наданий висновок експертного дослідження підписів від імені [PERSON] Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №2342/11-11 від 17.03.2011 р. й звертає увагу, що ані позивач, ані його представник не скористалися своїм правом звернутися до суду із клопотанням про залучення до участі у справі [PERSON], відібрання у нього пояснень, витребування оригіналу документу, призначення відповідної експертизи. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed