Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в обґрунтування позовних вимог зазначив, що в період з 26.08.1991р. по 21.01.2013р. він перебував з відповідачем у трудових відносинах. З 01.03.2003р. по 21.01.2013р. при виплаті заробітної плати відповідач не проводив індексацію заробітної плати. Відповідач 24.02.2014р. на адресу позивача направив довідку-розрахунок індексації заробітної плати, згідно якого сума індексації 45,99 грн. за період з 01.03.2003р. по 30.09.2005р. була виплачена випереджуючим шляхом, але зазначені обставини належним чином не підтверджені. Також згідно наданої довідки за період з 01.10.2005р. по 21.01.2013р. позивачу виплачена сума індексації у розмірі 1611 грн., що відповідає дійсності. Однак, фактично відповідач повинен був сплатити індексацію в розмірі 2916 грн. 54 коп. Зазначене порушення порядку проведення індексації викликане неврахуванням відповідачем січня 2004р., як базового місяця для нарахування індексації, а також не визначення з наступного за базовим місяця розрахунку індексації споживчих цін наростаючим підсумком до перевищення встановленого порогу індексації. Тому, просить суд стягнути з відповідача недоплачену суму індексації заробітної плати в розмірі 1305 грн. 46 коп., загальну суму компенсації у розмірі 2774 грн. 20 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 77 757 грн. 94 коп., а всього 81 837 грн. 60 коп. з утриманням з відповідача з цієї суми передбачених законом податків та обов'язкових платежів при її виплаті. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі не підставах викладених в позові. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала. Пояснила, що в період з 01.10.2005р. по 21.01.2013р. позивачу індексувалася заробітна плата в порядку встановленому законом. За період з 01.03.2003р. по 21.01.2013р. сума індексації склала 1657 грн. 24 коп., за період з 01.03.2003р. по 30.09.2005р. - 45 грн. 99 коп. сплачена випереджуючим шляхом, за період з 01.10.2005р. по 21.01.2013р. - 1611 грн. 25 коп. сплачена згідно постанови КМУ №1078, про що надала довідку-розрахунок. Компенсація проводиться тільки на суму нарахованої, але несплаченої заробітної плати. В даному випадку заробітна плата позивача була індексована відповідно до норм діючого законодавства, в тому числі попереджуючим шляхом, в заявку з чим вимоги щодо сплати компенсації втрати частини грошових доходів в зв'язку з порушенням строків їх виплати задоволенню не підлягають. Вимоги позивача щодо сплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні також не підлягають задоволенню, оскільки всі належні до сплати позивачу суми при звільненні були сплачені відповідачем своєчасно та в повному обсязі. Тому, в задоволенні позову просить відмовити. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов необґрунтований та задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що позивач з 26.08.1991 року по 21.01.2013 року перебував у трудових відносинах з ПАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь», що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці (а.с.5-6). Відповідно до ст.1 Закону України "Про оплату праці" заробітною платою є винагорода у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Відповідно до ст.33 Закону України "Про оплату праці" в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством. Індексація заробітної плати здійснюється на підставі Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078. Індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру. У відповідності з положеннями ч.5 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі, оплата праці (грошове забезпечення). Відповідно до ч. 1 ст.4 цього Закону індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем,в якому індекс споживчих цін не перевищив поріг індексації, зазначений в частині першої цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. Зазначений порядок індексації, заробітної плати передбачений і п. 1-1 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17 липня 2003 року, з наступними змінами та доповненнями. Структуру заробітної плати визначено у статті 2 Закону України "Про оплату праці", якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 р. № 5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 р. за № 114/8713. Індексація є складовою частиною заробітної плати, є додатковою заробітною платою і у разі порушення законодавства про оплату праці в частині її виплати, працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому індексації заробітної плати без обмеження будь-яким строком, як передбачено ч. 2 ст. 233 КЗпП України. Як вбачається з матеріалів справи, в період з 01.10.2005р. по 21.01.2013р. позивачу індексувалася заробітна плата в порядку встановленому законом. За період з 01.03.2003р. по 21.01.2013р. сума індексації склала 1657 грн. 24 коп., за період з 01.03.2003р. по 30.09.2005р. - 45 грн. 99 коп. сплачена випереджуючим шляхом, за період з 01.10.2005р. по 21.01.2013р. - 1611 грн. 25 коп. сплачена згідно постанови КМУ №1078, що підтверджується розрахунком наданим відповідачем. Таким чином, вимоги щодо стягнення індексації задоволенню не підлягають. Згідно ст. 2 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів в зв'язку з порушенням строків їх виплати», компенсація громадянам втрати частини доходу в зв'язку з порушенням строків їх виплати проводиться у разі затримки один та більше календарних місяців виплати доходів. Ст.3 зазначеного закону встановлено, що сума компенсації рахується шляхом множення суми нарахованого, але несплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків та обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу. З наведеного вбачається, що компенсація проводиться тільки на суму нарахованої, але несплаченої заробітної плати. В даному випадку заробітна плата позивача була індексована відповідно до норм діючого законодавства, в тому числі попереджуючим шляхом, в заявку з чим вимоги щодо сплати компенсації втрати частини грошових доходів в зв'язку з порушенням строків їх виплати задоволенню також не підлягають. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Оскільки всі належні до сплати позивачу суми при звільненні були сплачені відповідачем своєчасно та в повному обсязі, то вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час затримки виплати індексації заробітної плати задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed