Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати несправедливим та недійсним п. 6.7. договору купівлі-продажу № 075 від 07.11.2017 року, укладеного між Фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] ; розірвати договір купівлі-продажу № 075 від 07.11.2017 року укладеного між Фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] ; стягнути з Фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь [PERSON] 88 893,00 грн., які були сплачені за меблі та послуги, 10 000,00 грн. завданої моральної шкоди та 103,12 грн. сплачених за проведення відбору проб повітря для визначення хімічних речовин в атмосферному повітрі населених місць. В обгрунтування вимог позивач зазначила, що 18.10.2017 року [PERSON] придбала у відділі «Інтердизайн» ТРЦ Глобал» за адресою вул. Київська, 77, м. Житомир у фізичної особи- підприємця [PERSON] для своєї доньки меблевий комплект « [INFO] », в яку входило ліжко і дві тумбочки вартістю 36 615,00 грн., а також матрац Віско 1,6 вартістю 11800 грн. Крім того, у зв`язку з великими габаритами меблів, позивачем додатково замовлено послуги по доставці меблів - 150,00 грн., підйом меблів на другий поверх - 600,00 грн. та складання меблів 1370,00 грн. Загальна вартість меблів та послуг склала 48175,00 грн., що підтверджується товарним чеком № 059 від 18.10.2017 року. Цього ж дня представники «Інтердизайн» ТРЦ Глобал» привезли меблі, які були придбані, та під час розташування їх в кімнаті позивачем виявлено, що дві тумбочки мають механічні пошкодження. Про пошкодження було повідомлено представників відповідача, які привезли меблі, та було зазначено, оскільки тумбочки мають механічні шкодження, є необхідність замінити на нові тумбочки без дефектів. Через декілька днів представники відповідача привезли повторно дві тумбочки і виявилось, що це ті самі тумбочки з дефектами та тільки після ремонту. Ремонт складався із підкрашування пошкоджених місць проте, після підкрашування видимі дефекти пошкоджень не зникли. Позивачем повторно не прийнято тумбочки та не підписано акти приймання-передачі меблів оскільки хотіла отримати новий товар. Крім меблевого комплекту « [INFO] », 07.11.2017 року в цьому ж відділі -Інтердизайн» ТРЦ Глобал» позивачем було замовлено додатково меблі, які були необхідні в дитячу спальню, де стоїть раніше придбане ліжко від меблевого комплекту «Спальня Валенсія». У зв`язку з чим, між сторонами укладено договір купівлі-продажу № 075 від 07.11.2017 року з якому відповідач зобов`язалась передати у власність позивача замовлені меблі і елементи меблів. На виконання умов договору 07.11.2017 року позивачем було сплачено 20 000,00 грн. попередньої оплати та 27.11.2017 року здійснено доплату в сумі 20718,00 грн, тобто, сплачено 100 % вартості меблів В грудні 2017 року представники відповідача привезли замовлені, згідно договору № 075 від 07.11.2017 року меблі. Після складання меблів представниками відповідача позивачем виявлено, що колір меблів та текстура деревини, з якої виготовлені меблі, не співпадає з кольором ліжка та текстурою деревини ліжка з меблевого комплекту «Спальня Валенсія», яке було придбане 18.10.2017 року. При укладені договору працівники відділу «Інтердизайн» ТРЦ Глобал» запевнили, що колір та текстура меблів будуть відповідати раніше придбаному меблевому комплекту «Спальня Валенсія». У зв`язку з чим, позивачем не підписано акт приймання-передачі меблів. Позивач вважає, що її права, як споживача та покупця, в даній ситуації грубо порушені, вже протягом восьми місяців (до дати звернення до суду з позовом), не може використовувати придбані 18.10.2017 року та 07.11.2017 року меблі, оскільки вони відрізняються кольором та текстурою деревини, при цьому позивач хотіла, щоб меблі виглядали, як один меблевий комплект. Оскільки відповідач не бажав замінити меблі, що були придбані по договору № 075 від 07.11.2017 року на меблі, які б відповідали замовленому кольору та текстурі деревини, позивач вимушена вимагати розірвання договору та повернення всіх сплачених грошових коштів за меблі та послуги, в тому числі і меблі, які було придбано 18.10.2017 року, так як використання меблів придбаних 18.10.2018 року не можливе без меблів, які придбано по договору № 075 від 07.11.2017 року. Позивач вважає, що всупереч п. 2. ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів», відповідачем, при укладенні договору включено умови які є несправедливими та звужують права споживача, а саме, в п. 6.7. договору вказано, що у разі якщо меблеві вироби не підійшли по тих або інших причинах, то згідно ст. 9 ЗУ «Про захист трав споживачів» повернути відповідачу меблеві вироби неможливо. Вказаною умовою договору відповідач фактично обмежив позивача у захисті своїх прав, передбачених ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів», що є неприпустимим та несправедливим. Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди, то позивач посилалась на те, що тривале невиконання відповідачем та ігнорування законних вимог по заміні меблів, неповерненні грошових коштів за меблі, що призвело до необхідності звертатися за захистом своїх прав до адвоката, Головного управління Держпродспоживслужби в Житомирській області та відстоювати свою правоту в суді, позивачу було завдано моральної шкоди та моральних страждань. Після того, як позивач дізналась, що меблі виділяють формальдегід та в дитячій спальні його норма в повітрі перевищує гранично допустиму, отримала стрес, що донька, для якої купувались меблі, могла б набути проблеми зі здоров`ям, внаслідок використання неякісних меблів. Постійні думки, що замовлені меблі віоповідач не хоче замінити порушили нормальний життєвий ритм, адже позивач вимушена постійно думати, що далі з ними робити і куди їх подіти, порушився нормальний сон. Позивач вважає, що розмір грошового відшкодування завданої моральної шкоди повинен становити 10000,00 гривень. 01.10.2018 року представником відповідача адвокатом Павловою А.О. подано відзив на позовну заяву. Представник пояснила, що дійсно 18.10.2017 року [PERSON] придбано у відповідача виставковий зразок спальні « [INFO] », вартість якої становив 48\~175,00 грн. При продажу вищезазначеного комплекту меблів позивачу було надано персональну знижку у розмірі 20 % у зв`язку із придбанням саме виставкового зразка, який було оглянуто позивачем та ніяких претензій щодо якості комплекту, наявності пошкоджень нею не заявлено. Після доставки вищезазначених меблів позивачу додому нею також не було заявлено жодних претензій щодо якості комплекту, тим більше, в подальшому позивачем у ФОП [PERSON] було придбано ще комплект меблів деталей інтер`єру, що говорить про те, що між позивачем та відповідачем на той момент конфлікту та претензій не було. 07.11.2017 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу №075 на придбання комплекту меблів « [INFO] » під індивідуальне замовлення, вартість яких становила 40\~718,00 грн. На прохання позивача даний комплект меблів мав співпадати кольором зі спальнею « [INFO] », яку позивач придбала 18.10.2018 року, що зроблено помітку у додатку №1 до Договору наступного змісту: «цвет образцу «Валенсии»». Тобто меблі, які були придбані позивачем 18.10.2017 року та замовлені меблі з договором купівлі-продажу від 07.11.2017 року не є одним комплектом, а мали лише співпадати за кольором. Позивач була проінформована про те, що меблі будуть виготовлятися у іншого виробника, про що не надійшло жодних заперечень. В грудні 2017 року комплект меблів « [INFO] » був доставлений до позивача та під час їх встановлення позивачем жодних претензій заявлено не було. Представник зауважила, що всупереч п.п. 3.3.3. укладеного договору, позивачем не було письмово запрошено відповідача для складання дефектного акту, в односторонньому порядку нею це так само здійснено не було. Таким чином вважається, що товар прийнятий позивачем. Лише в кінці січня 2018 року від позивача в усному порядку почали надходити претензії щодо недоліків тумбочок, які були придбані в комплекті виставкового зразка спальні «Валенсія», придбаного за товарним чеком 18.10.2017 року. Тобто, на час пред`явлення претензії меблі вже не один місяць перебували в експлуатації у Позивача. З урахуванням ч. 12 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» незначна відмінність у відтінкові меблів не може являтися істотним недоліком, оскільки він не впливає на неможливість чи недопустимість використання товару відповідно до його цільового призначення. Водночас, відтінок також може залежати від освітлення приміщення, в якому ці меблі знаходяться. Комплект меблів « [INFO] » та комплект меблів « [INFO] » виготовлялися у різних виробників, водночас виробником меблів « [INFO] » було максимально, на скільки це можливо, наближено відтінок до комплекту, меблів «Валенсія» Таким чином, можлива відмінність у відтінку безпосередньо від продавця не залежить. Відповідач зазначила, що меблі, які були виготовлені під замовлення та за розмірами, визначеними Покупцем обміну та повернення не підлягають. Щодо посилань позивача на меблі виділяють формальдегід, то представник відповідача пояснила, що оскільки проби при дослідженні бралися із повітря кімнати, а не безпосередньо із зразка меблів, то стверджувати, що формальдегід виділяють саме меблі є некоректним, оскільки формальдегід може проникати в приміщення з вулиці, може міститись у оздоблювальних матеріалах, таких як деякі види шпалер, плінтуси, покриття стелі, із ламінатного покриття підлоги, віконних рам, полакованих дверей тощо. Таким чином, відповідач ставить під сумнів правильність висновку дослідження, проведеного позивачем. Щодо вимоги про визнання несправедливим та недійсним п. 6.7 Договору купівлі-продажу №075 від 07.11.2017 року, то відповідач пояснила, що зміст п. 6.7. Договору містить посилання на ст. 9 ЗУ «Про захист прав споживачів» та Постанову КМУ від 19.03.1994 року №172. Заявляючи відповідну вимогу позивач просить суд фактично визнати несправедливим норми ЗУ «Про захист прав споживачів» та Постанови КМУ, що до компетенції суду загальної юрисдикції не відноситься. Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди, представник відповідача заперечувала з посиланням на її необгрунтованість та недоведеність. На підставі чого, представник відповідача просила відмовити в задоволенні позову у повному обсязі (а.с. 39-41). 10.10.2018 року від представника позивача адвоката Таргонського І.М. надійшла відповідь на відзив. [PERSON] вказав про те, що до позовної заяви додавалась роздруківка чека, а не копія чеку, оскільки всупереч п. 15. Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами затверджених Наказом Міністерства економіки України від 19.04.2007 року № 104 відповідач не надала позивачу товарний чек, який вимагала позивач та адвокат. Представник вважає, що посилання у відзиві на те, що під час продажу меблів 18.10.2017 року позивачу надано персональну знижку в розмірі 20 % у зв`язку з придбанням виставкового зразка та вказує, що позивач не заявляв претензій щодо якості та комплектності меблів при придбанні та після доставки, оскільки, після доставки меблів позивачем виявлено, що дві тумбочки мають механічні пошкодження. Про пошкодження було повідомлено представників відповідача, які привезли меблі, та було зазначено, оскільки тумбочки мають механічні ушкодження, є необхідність їх забрати та замінити на нові тумбочки без дефектів. В свою чергу, неподання позивачем відповідачу дефектного акту не можливо розцінювати, як підписання акту приймання-передачі меблів та прийняття меблів. Посилання відповідача на те, що позивачем письмово не запрошувався відповідач для складання дефектного акту позивач спростовує тим, що 15.06.2018 року вручалось особисто представникам відповідача в магазині письмове повідомлення, про направлення представника відповідача для складання 22.06.2018 року дефектного акту. Представник зазначає, що претензії з приводу тумбочок, які до цього часу не доставлені, та з приводу меблів, які не відповідають кольору та текстурі деревини пред`являлись відповідачу відразу після доставки та складання меблів у будинку та в усному порядку майже щоденно, але коли відповідач перестала відповідати на телефонні дзвінки претензія пред`явлена в письмовому вигляді. Відповідач вказує, що меблі вже декілька місяців були в експлуатації, проте позивач стверджує, що меблі до цього часу не використовувались. Адвокат зазначив, що позивач ніяким чином не просить суд визнати норми ЗУ «Про захист прав споживачів» та постанови КМУ несправедливими, а навпаки просить суд захистити звужене п. 6.7. Договору право Покупця, оскільки згідно ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Представник у повному обсязі підтримав позовні вимоги та просив задовольнити (а.с. 70-74). 22.10.2020 року від представника позивача - адвоката Павлової А.О. надійшли заперечення на зазначену вище відповідь. Представниця зазначила, що ФОП [PERSON] наголошує на тому, що позивач отримала від відповідача товарний чек і видає його втрату за факт його неотримання. Відповідачем було зазначено у відзиві на позовну заяву, що претензії позивача почали надходити лише в кінці січня 2018 року, представник вважає, що в разі, якби між позивачем і відповідачем виник спір в той період, який зазначає позивач, нею б не було замовлено ще один комплект меблів та інші деталі інтер`єру у продавця, який на її думку недобросовісно виконує свої обов`язки. Жодних заяв з приводу недоліків товару до 29.03.2018 року до відповідача не надходило і лише 29.03.2018 року ФОП [PERSON] було передано заяву про повернення коштів. Крім того, представник вказала, що не зрозуміло, що заважало позивачу скласти дефектний акт у разі виявлення недоліків в односторонньому порядку та направлення його відповідачу, як це було передбачено договором (а.с. 64-65). Ухвалою суду від 03.12.2018 року справу прийнято до свого провадження головуючим суддею Чішман Л.М. (а.с. 98). Справа неодноразово призначалась до розгляду. В судовому засіданні 14.12.2020 року представник позивача адвокат Таргонський І.М. підтримав позовні вимоги та просив задовольнити. Представник відповідача адвокат Сірач В.С. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх необґрунтованістю. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані сторонами докази, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що згідно товарного чеку №059 від 18.10.2017 року [PERSON] придбала у ФОП [PERSON] меблі, а саме спальню « [INFO] », м-с Віско, 1,6, та сплатила за послуги з доставки, підйому та збору меблів, а всього 48175,00 грн (а.с. 7). Вказаний товарний чек не містить підписів сторін, печаток. Водночас до відзиву на позову заяву відповідачем долучено товарний чек аналогічного змісту, в якому міститься підпис покупця [PERSON] (а.с. 14), проте останній належним чином не завірений. 07.11.2017 року між сторонами укладено Договір №075 (далі Договір). Згідно умов договору продавець передає у власність покупця заказані меблі й елементи меблів (надалі товар), а покупець приймає й сплачує товар у порядку і на умовах, визначених Договором. Специфікація, якою передбачається найменування товару, його характеристики, комплектність, інші умови, правила експлуатації товару, інші документи оформлюються окремими додатками до даного договору і є його невід`ємною частиною. Згідно пункту 2 Договору, ціна товару, зазначена продавцем в додатку №1 до цього договору, включає в себе вартість товару, доставку до під`їзду покупця в межах м. Житомира, а також вартість інших послуг, обумовлених додатковими угодами. При укладенні даного договору покупець вносить передоплату, що становить 50% від загальної суми Договору, зазначеної у п. 2.1. та додатку №1 даного договору. Частина оплати за товар, що залишилась в розмірі 50% від загальної суми договору, сплачується покупцем не пізніше трьох календарних днів з дня одержання повідомлення про доставку товару на склад продавця в м. Житомир. Відповідно до п.п. 3.2.5 Договору покупець зобов`язаний оглянути товар у день його одержання і прийняти його за актом прийому-передачі товару, у якому вказується наявність чи відсутність претензій по якості, комплектності та інші зауваження. У випадку виявлення невідповідності товару вимогам даного договору та додаткові угодам до цього договору сторони складають та підписують відповідний двосторонній акт. Згідно п.п. 3.3.3. Договору, під час виявлення недоліків товару термін дії гарантійного строку, покупець письмово запрошує представника продавця для складання дефектного акту, в якому сторони визначають строки їх усунення. У разі, якщо продавець ухиляється від усунення недоліків складання акту, покупець в односторонньому порядку складає дефектний акт та передає матеріали продавцю. Неподання дефектного акту протягом 3-х днів з моменту отримання акту означає прийняття Товару Покупцем і за юридичними наслідками рівносильне підписання Акту наданих послуг. Пунктом 4.1. Договору передбачено, що якість, асортимент і комплектність товару згідно із дійсним договором повинні відповідати зразкам, представленим у салоні чи каталогам, за якими складалось замовлення, але з урахуванням відмінностей, які не залежать від продавця. Згідно п. 4.2. Договору, гарантійний термін на побутові меблі для сидіння та лежання вітчизняного виробника встановлюються згідно ДСТ 19917-93, а на інші меблі 18 місяців, з дня підписання покупцем акта прийому-передачі товару (а.с. 8). У додатку №1 до Договору від 07.11.2017 року визначено найменування, колір товару та ціну, а також вартість заносу та підняття, складання. Загальна сума договору становила 40\~718,00 грн (а.с. 9). Згідно товарних чеків від 07.11.2017 року №075 та від 27.11.2017 року №075, [PERSON] сплачено ФОП [PERSON] 40\~718,00 грн (а.с. 10, 11). 29.03.2018 року [PERSON] звернулась до ФОП [PERSON] із заявою, в якій, посилаючись на невідповідність доставленого товару замовленому, просила відповідача повернути протягом 7 календарних днів, з моменту отримання даної заяви грошові кошти в розмірі 88893,00 грн. та після чого забрати (вивезти) придбані [PERSON] меблі (а.с. 12). 03.04.2018 року адвокат Таргонський І.М. звернувся до ФОП [PERSON] із запитом, в якому просив надати інформацію, що стосуються придбання [PERSON] меблів 18.10.2017 року та 07.11.2017 року (а.с. 14). Доказів про надання письмових відповідей ФОП [PERSON] на вказані заяву та запит не надавались суду не надано 08.05.2018 року [PERSON] звернулась до Головного управління Держпродспоживслужби зі скаргою, в якій просила вирішити питання про повернення ФОП [PERSON] грошових коштів у розмірі 88\~893,00 грн, які були сплачені у відділі «Інтрдизайн» ТРЦ Глобал, за меблі та послуги 18.10.2017 року та 07.11.2017 року (а.с. 17-18). 15.06.2018 року адвокатом Таргонським І.М. направлено ФОП [PERSON] повідомлення про необхідність направлення її представника для складення дефектного акту щодо меблів, для участі у відборі зразків повітря, частин меблів і т.п. представниками Держпродспоживслужби та складання акту про стан меблів станом на 22.06.2018 року; повідомлено про дату відібрання зразків (а.с. 19). Згідно протоколу №19 дослідження повітря житлових приміщень і громадських приміщень від 22.06.2018 року, за наслідками відібрання проб повітря у кімнаті спальні, за адресою: [ADDRESS] було виявлено, що концентрація формальдегіду перевищує гранично допустиму норму, що не відповідає вимогам документу "Гранично допустимі концентрації хімічних та біологічних речовин в атмосферному повітрі населених місць " від 03.03.2015 р. (а.с. 24). 26.10.2018 року [PERSON] , [PERSON] та адвокатом Таргонським І.М. було складено Дефектний акт в порядку п. 3.3.3 договору №075 від 07.11.2018 року. У вказаному акті, зокрема, встановлено, що доставлені в грудні 2017 року представниками продавця меблі, які було замовлено згідно Договору, колір меблів та текстура деревини меблів не відповідають кольору меблів, які було замовлено (а.с. 86-89). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України). Згідно положень статей 655, 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Відповідно до ст. 671 ЦК України \~якщо за договором купівлі-продажу переданню підлягає товар у певному співвідношенні за видами, моделями, розмірами, кольорами або іншими ознаками (асортимент), продавець зобов`язаний передати покупцеві товар в асортименті, погодженому сторонами. Якщо договором купівлі-продажу асортимент товару не встановлений або асортимент не був визначений у порядку, встановленому договором, але із суті зобов`язання випливає, що товар підлягає переданню покупцеві в асортименті, продавець має право передати покупцеві товар в асортименті виходячи з потреб покупця, які були відомі продавцеві на момент укладення договору, або відмовитися від договору. Згідно частин 1, 5 ст. 672 ЦК України якщо продавець передав товар в асортименті, що не відповідає умовам договору купівлі-продажу, покупець має право відмовитися від його прийняття та оплати, а якщо він вже оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми. Якщо покупець не відмовився від товару, асортимент якого не відповідає умовам договору купівлі-продажу, він зобов`язаний оплатити його за ціною, погодженою з продавцем. Якщо продавець не вжив необхідних заходів щодо погодження ціни в розумний строк, покупець оплачує товар за ціною, яка на момент укладення договору купівлі-продажу застосовувалася щодо аналогічного товару. Відповідно до частин 3, 4 ст. 673 ЦК України в разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам. Згідно ч. 1 ст. 675 ЦК України товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Згідно ч. 5 ст. 680 ЦК України якщо недоліки товару виявлені покупцем після спливу гарантійного строку або строку придатності, продавець несе відповідальність, якщо покупець доведе, що недоліки товару виникли до передання йому товару або з причин, які існували до цього моменту. Відповідно до статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним. Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до частин 1-3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є,\~зокрема,\~умови договору\~про виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов`язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов`язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника) (п. 2). У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця) або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; заміни товару на такий же товар або аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Згідно п. 6.7. договору купівлі-продажу № 075 від 07.11.2017 року, меблі виготовляються індивідуально для покупця, відповідно до наданих ескізів та обраних ним характеристик (кольору, розмірів, модифікації та інше). У разі якщо меблеві вироби не підійшли по тих чи інших причинах, то згідно ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів», постанови Кабінету Міністрів України від 19.03.1994 року №172, повернути виконавцю (продавцю) меблеві вироби не можливо (а.с. 8 на звороті). Вимога про визнання умов п. 6.7 договору купівлі-продажу № 075 від 07.11.2017 року несправедливим та недійсним, а саме "У разі якщо меблеві вироби не підійшли по тих чи інших причинах, то згідно ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів», постанови Кабінету Міністрів України від 19.03.1994 року №172, повернути виконавцю (продавцю) меблеві вироби не можливо" виникла після незадоволення покупця отриманим товаром. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Позивачем не доведено, що пункт 6.7 договору містить умови, які є несправедливими, адже спірні умови договору стосуються товару, який виготовляється індивідуально на замовлення покупця, що відповідає вимогам ст. 9 Закону України "Про захист прав споживачів" та постанові Кабінету Міністрів України від 19.03.1994 року №172. За таких обставин вимога про визнання умов п. 6.7 договору купівлі-продажу № 075 від 07.11.2017 року несправедливим та недійсним до задоволення не підлягає. Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів», гарантійний строк - це строк, протягом якого виробник (продавець, виконавець або будь-яка третя особа) бере на себе зобов`язання про здійснення безоплатного ремонту або заміни відповідної продукції у зв`язку з введенням її в обіг. Згідно п. 12 ч. 1 \~Закону України «Про захист прав споживачів» істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Пунктом 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до положень частин 1, 3 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», які кореспондуються із положеннями ст. 678 ЦК України, в разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Споживач має право пред`явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті. Згідно ч. 1 ст. 9 \~Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням. Споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем. Згідно статті 17 Закону України «Про захист прав споживачів» за умови виникнення необхідності у визначенні причин втрати якості товару під час гарантійного строку продавець зобов`язаний провести експертизу продукції; при цьому на споживача покладається обов`язок лише довести наявність істотного дефекту продукції, тягар доказування причин виникнення недоліку товару покладений на продавця. Процесуальний обов`язок доказування в сукупності із положенням статті 17 Закону України «Про захист прав споживачів» покладає на позивача тягар довести наявність істотного дефекту продукції. Позивач просить стягнути з відповідача кошти в розмірі 88893,00 грн, сплачені за замовлення меблів, проте розмір стягнення позивачем не обгрунтований. Доказів того, що доставлені меблі - меблевий комплект «Спальня Валенсія», в який входило ліжко і дві тумбочки вартістю 36 615,00 грн., а також матрац Віско 1,6 вартістю 11800 грн були з пошкодженнями та не придатні для їх використання стороною позивача в ході розгляду справи не надано. У товарному чеку від 18.10.2017 року, правильність якого сторонами не оспорюється, не зазначено безпосередньо колір меблів, що купуються. У Додатку №1 до Договору сторони погодили колір меблів «колір по зразку «Валенсії» вільха». Позивач стверджує, що доставлені меблі не відповідають фактичному замовленню від 07.11.2017 року, оскільки відрізняються за текстурою та кольором, а саме не співпадають з кольором меблів та текстурою меблів, які були придбані 18.10.2017 року. При цьому, фактично, про наявність будь-яких інших недоліків меблів позивач не вказує. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Доказів того, що меблі, які придбала позивач 18.10.2017 року та 07.11.2017 року між собою відрізняються, в установленому законодавством порядку не доведено. Так само як і не доведено, що меблі мають істотний недолік, внаслідок чого не можуть використовуватись. Як на підтвердження наявності недоліків меблів позивач посилається на дефектний акт від 26.10.2018 року, складний позивачем, її адвокатом та [PERSON] 26.10.2018 року, проте, з огляду на положення ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відтак, суд не бере до уваги Дефектний акт, як доказ наявності недоліків меблів, оскільки такий доказ є недопустимим. За наявності недоліків меблів, які на думку позивача мають місце, у розумінні поняття «істотного недоліку», позивачем не доведено, що використання меблів є неможливим чи недопустимим відповідно до його цільового призначення. Судом роз"яснено сторонам право на можливість заявлення клопотанння про проведення експертизи, однак жодна зі сторін не виявила необхідності в її призначенні. Іншими доказами наявність істотного недоліку меблів позивачем не доведено, клопотань про призначення експертизи не заявлялось, за таких обставин підстав для стягнення з відповідача коштів за сплачені меблі, послуги та розірвання договору суд не вбачає. Суд не може прийняти твердження позивача, про те що замовлені меблі виділяють формальдегід та саме за цих обставин в дитячій спальні його норма в повітрі перевищує гранично допустиму з огляду на наступне. Зі змісту протоколу №19 дослідження повітря житлових приміщень і громадських приміщень від 22.06.2018 року, вбачається, що проби повітря відбирались у кімнаті спальні. Проте, у акті відсутнє зазначення у якій конкретно кімнаті проведено відбір проб повітря, з огляду на те, що позивач вказує, що меблі розташовані у дитячій спальні, відсутнє зазначення про стан кімнати (ремонт, наявність інших меблів, покриття підлоги, стін, стелі). Таким чином, суд вважає недоведеною ту обставину, що саме меблі, придбані 18.10.2017 року та 07.11.2017 року виділяють речовину у перевищених розмірах. Посилання представника позивача на ту обставину, що саме відповідач має довести відсутність істотного недоліку, суд вважає неспроможним, оскільки згідно статті 17 Закону України «Про захист прав споживачів», саме на споживача\~покладається обов`язок\~ довести\~наявність істотного\~дефекту продукції, а на продавця покладено тягар доказування причин виникнення\~недоліку товару. За таких обставин, враховуючи, що позивачем не доведено наявність істотних недоліків товару, суд вважає позовні вимоги про розірвання договору, стягнення грошових коштів за меблі такими, що не підлягають до задоволення. Позовна вимога щодо стягнення моральної шкоди, випливає з вимог про визнання недійсним та розірвання договору, тому відмовляючи в задоволенні первісних позовних вимог, суд відмовляє в задоволенні позовної вимоги про стягнення моральної шкоди.

Outcome: dismissed