Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Представник позивача ПАТ "Акцент банк" - ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що 09.06.2011 року між ПАТ "Акцент банк" та відповідачем - [PERSON] було укладено кредитний договір № А332ССFDE0178, згідно якого банк надав останній, а остання отримала суму кредиту у розмірі - 20 000,00 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом 0,12 річних , з погашенням суми кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленими умовами кредитного договору. Відповідач [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами складає між нею та банком кредитно-заставний договір. Однак, взяті на себе зобов'язання щодо погашення суми отриманого кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, у розмірі та строки визначені кредитним договором відповідачем не виконано. [PERSON] порушувала терміни погашення кредиту і сплати відсотків за користування кредитом. Станом на 18.10.2013 року сума заборгованості [PERSON] перед позивачем по кредитному договору становить 106 989,74 гривень, з яких: 16 104,95 (шістнадцять тисяч сто чотири гривні, 95 коп.) - основна сума боргу по кредиту; 22,91 (двадцять дві гривні, 91 коп.) - заборгованість по відсотках, 8 400,00 (вісім тисяч чотириста гривень) - заборгованість по комісії за користування кредитом, 76 890,94 (сімдесят шість тисяч вісімсот дев'яносто гривень, 94 коп.) пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань та штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг, а саме 500,00 (п'ятсот гривень) - штраф (фіксована частина), 5 070,94 (п'ять тисяч сімдесят гривень, 94 коп.) - штраф (процентна складова). Посилаючись на вказані обставини, а також на норми ст.ст. 526,530,631, 1049,1050, 1054 ЦК України позивач просить суд, стягнути на свою користь з відповідача [PERSON] загальну заборгованість за кредитним договором в сумі 106 989,74 гривень та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явилася, однак надала суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі, а позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у позові. Не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомляла, клопотань про відкладення розгляду справи та письмових заперечень до суду не надходило, тому суд згідно ч.4 ст.169 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного. Згідно ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Судом встановлено, що 09.06.2011 року, між ПАТ "Акцент банк" та відповідачем - [PERSON] М.П. було укладено договір про надання банківських послуг, шляхом приєднання в порядку ст. 634 ЦК України до умов, запропонованих банком в письмових умовах та правилах надання банківських послуг, на підставі поданої відповідачем заяви, в якій міститься її підпис про ознайомлення з цими умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку . Відповідно до укладеного з відповідачем договору № А332ССFDE0178, банк надав останній, а остання отримала суму кредиту, у розмірі - 20 000,00 гривень, зі сплатою за користування кредитом 0,01% на місяць , на суму залишку заборгованості за кредитом, строком на 36 місяців з 09.06.2011 р. по 08.06.2014р. на споживчі цілі, що стверджується кредитним договором № А332ССFDE0178 від 09.06.2011 р., копія якого приєднана до матеріалів справи. Згідно розрахунку заборгованості наданого позивачем, станом на 18.10.2013 року на його користь підлягає стягненню з відповідача загальна заборгованість по кредитному договору № А332ССFDE0178 від 09.06.2011 року в розмірі 106 989,74 гривень, а саме: 16 104,95 (шістнадцять тисяч сто чотири гривні, 95 коп.) - основна сума боргу по кредиту; 22,91 (двадцять дві гривні, 91 коп.) - заборгованість по відсотках, 8 400,00 (вісім тисяч чотириста гривень) - заборгованість по комісії за користування кредитом, 76 890,94 (сімдесят шість тисяч вісімсот дев'яносто гривень, 94 коп.) пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань та штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг, 500,00 (п'ятсот гривень) - штраф (фіксована частина), 5 070,94 (п'ять тисяч сімдесят гривень, 94 коп.) - штраф (процентна складова). Правовідносини між сторонами по справі є цивільноправовими та урегульовані положеннями ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно вимог п.1 ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п.п. 3.2.2 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам позичальник зобов'язався погашати кредит у порядку і строки відповідно до Заяви. Відповідно до п.п. 3.2.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам позичальник зобов'язався сплатити відсотки за користування кредитом, відповідно до Заяви та п.п. 4.1, 4.2 даних Умов та Тарифів. Пунктом 5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам встановлено, що при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених Заявою та п.п.3.2.2.,3.2.3. Умов надання споживчого кредиту, Банк має право нарахувати, а Позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню в розмірі 1,25% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожний день прострочки платежу. Приписами ч.3 ст. 549 ЦК України встановлено, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам встановлено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором, більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Така домовленість сторін цього договору не суперечить положенням ст. 549 ЦК України та не свідчить про подвійну відповідальність за одне й те саме порушення. Фіксована та процентна частини штрафу є складовими передбаченої договором санкції і один одного не замінюють. У відповідності до ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до умов кредитного договору № А332ССFDE0178 від 09.06.2011 року сторони погодили строки та розміри погашення кредиту та виплати відсотків. Відповідно до умов вказаного кредитного договору відповідач [PERSON] зобов'язалася щомісяця погашати заборгованість за кредит, а також остаточно погасити кредит в строк остаточного погашення. Оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконала зобов'язання, передбачені вищезазначеним кредитним договором у строк, встановлений цим договором, суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 612, ст. 610 ЦК України її слід вважати такою, що прострочила виконання зобов'язання. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Так як своїх зобов'язань за кредитним договором [PERSON] не виконувала належним чином, то у позивача виникло право вимагати від боржника повернення кредитних коштів. Відповідно до вимог ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Що стосується розміру неустойки слід зазначити, що суд, на підставі ст. 551 ч. 3 ЦК України може зменшити розмір неустойки (пені), якщо він значно перевищує розмір збит-ків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до положення п.5 ч.3 ст. 18 ЗУ " Про захист прав споживачів" несправедливими є , зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п'ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов'язань за договором. Нарахована банком пеня за порушення строків повернення кредиту в сумі 76890,94 гривень більше ніж в три з половиною раза перевищує суму кредиту і на думку суду значно перевищує розмір завданих банку збитків. Відповідно до положень ст. 551 ч. 3 ЦК України та загальних засад цивільного зако-нодавства, якими є справедливість та розумність (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України) суд, вважає за можливе, розмір пені зменшити до 20 000 гривень. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] на користь ПАТ "Акцент банк" згідно кредитного договору № А332ССFDE0178 від 09.06.2011 року заборгованість в сумі 106 989,74 гривень з врахуванням приписів ч.3 ст.551 ЦК України підлягають до часткового задоволення. Таким чином суд вважає, що на користь позивача слід стягнути з відповідача загальну суму заборгованості по кредитному договору № А332ССFDE0178 від 09.06.2011 року в розмірі 50 098,80 гривень. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До складу судових витрат, відповідно до статті 79 ЦПК України, віднесено витрати на правову допомогу. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного та

Outcome: partial