Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

У травні 2017 року до суду звернулась ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова компанія" з позовною заявою в якій просить стягнути з [PERSON] на їх користь в порядку регресу суму в розмірі 5291 грн. 62 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу в результаті дорожньо транспортної пригоди та судові витрати в розмірі 1600 грн. 00 коп. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 02 листопада 2015 року між ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" та ВКФ ТОВ «Віта Авто» був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0301-00206/00011, предметом якого є страхування транспортного засобу «Вольво», державний № [NUMBER]. 29 травня 2016 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Вольво», державний № [NUMBER], який був припаркований та транспортного засобу "ТАТА", державний № ВІ3661 AT під керуванням [PERSON], який постановою Світловодського міськрайонного суду визнан винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова компанія" здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі: 9 800 (девять тисяч вісімсот) грн. 76 коп., що підтверджується платіжним дорученням №15184 від 18.08.2016 року. Цивільна відповідальність власника транспортного засобу «ТАТА», державний № ВІ 3661 AT, застраховано у CK «АХА страхування», за полісом обов'язкового панування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/8902699. Згідно даного полюса СК «АХА страхування» сплатили на рахунки ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова компанія" 4509 грн.76 коп. Враховуючи вищевикладене, ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" просить стягнути з [PERSON] суму в розмірі 5091 грн.62 коп. на відшкодування шкоди в порядку регресу. Представник позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання повторно не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень проти заявлених позовних вимог не надав, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому з підстав ч. 4 ст. 169 ЦПК України зі згоди позивача, суд ухвалив про розгляд справи в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів, відповідно до положень ст.224 ЦПК України. З підстав ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" підлягають задоволенню, з огляду на встановлені обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 02 листопада 2015 року між ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" та ВКФ ТОВ «Віта Авто» був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0301-00206/00011, предметом якого є страхування транспортного засобу «Вольво», державний № [NUMBER]. Згідно постанови Світловодського міськрайонного суду від 29 червня 2016 року [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення вчиненого 28 травня 2016 року о 22 год. 10 хв. на 333 кілометрі автомобільної дороги Київ-Харків в с. Супрунівка на АЗС ВОГ, а саме керуючи автомобілем ТАТА LPT 613, державний номерний знак [NUMBER], рухаючись заднім ходом не вибрав безпечного інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем Volvo, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], в результаті чого транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень. Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля «Вольво», державний № [NUMBER] є ВКФ ТОВ «Віта Авто». Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Дорожньо - транспортна подія і, як наслідок, пошкодження належного позивачеві автомобіля та заподіяння йому шкоди сталася з вини відповідача [PERSON] як володільця джерела підвищеної небезпеки, який і має нести відповідальність. Згідно розрахунку суми страхового відшкодування визначено, що вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу «Вольво», державний № [NUMBER], становить 9800 грн. 76 коп. Відповідно до платіжного доручення №15184 від 18.08.2016 року ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова компанія" здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 9800 (девять тисяч вісімсот) грн. 76 коп. Згідно полюса №АЕ/8902699 СК «АХА страхування» сплатили на рахунки ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова компанія" 4509 грн.76 коп. Вирішуючи спір що виник суд виходив з такого. Згідно з ч. 1\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а ч.2\~ ст.1192 ЦК України\~передбачає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч. 2\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.\~\~\~\~\~\~\~\~\~ За положеннями ст. ст.\~979,\~988 ЦК України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначені у договорі, грошову суму (страхову виплату). Страховик\~\~зобов'язаний\~\~у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно\~ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~(далі Закон), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому\~\~цим\~\~Законом\~порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.\~\~\~\~\~ У пункті 2 Постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди» розяснено, що шкода заподіяна майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній зв'язок та є вина зазначеної особи. У пункті 9 вказаної постанови розяснено, що при визначенні розміру відшкодування шкоди заподіяної майну, незалежно від форм власності , слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладання на відповідальну за неї особу обовязок надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна , робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Як вбачається з правового висновку, що був зроблений Верховним Судом України при розгляді справи № 6-2808цс15, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості предявити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Пунктом 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» визначено, що особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Пошкодження належного позивачеві автомобіля та заподіяння йому шкоди сталася з вини відповідача [PERSON] як володільця джерела підвищеної небезпеки, який і має нести відповідальність. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення шкоди в порядку регресу в розмірі 5291 гривень 62 копійок, завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу є обгрунтованими та доведеними, а тому позовні вимоги ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова компанія" до [PERSON] про стягнення шкоди в порядку регресу в розмірі 5291 гривень 62 копійокзаподіяної внаслідок пошкодження автомобіля підлягають задоволенню. З підстав ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1600 гривень.

Outcome: approved