Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ПАТ "Західінкомбанк" про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку. Свій позов обґрунтовує тим, що з 22.10.2012 року по 30.09.2014 року працював у ПАТ "Західінкомбанк" на посаді юрисконсульта. Станом на момент звільнення, позивач не отримав повного розрахунку за весь період роботи, що підтверджується відповідною довідкою. У вказаній довідці причиною невиплати в повному обсязі заробітної плати є введення процедури ліквідації ПАТ "Західінкомбанк" та включення суми заборгованості по заробітній платі до реєстру вимог кредиторів банку. Тим самим банк встановлює залежність виплати заробітної плати, належної працівнику від проведення процедури ліквідації банку включення суми боргу до реєстру вимог кредиторів банку. Однак така позиція не відповідає вимогам КЗпП України та п.9 ч.2 ст.37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", згідно з умовами якої уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку має право звільняти чи переводити на іншу посаду будь-кого з керівників чи працівників банку, переглядати їх службові обв'язки, змінювати розмір оплати їх праці з додержанням вимог законодавства України про працю. Покликаючись на викладені обставини, просить стягнути з відповідача заборгованість по невиплаченій заробітній платі в розмірі 3906,15 гривень та середній заробіток по день фактичного розрахунку. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві, просив позов задовольнити та стягнути з відповідача в його користь 3906,15 грн. заборгованості по заробітній платі та 14166,48 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку. Представник відповідача Омельчук М.М. проти задоволення позову заперечила, покликаючись на введення процедури ліквідації ПАТ "Західінкомбанк" та включення суми заборгованості по заробітній платі позивача [PERSON] до реєстру вимог кредиторів банку. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи, пояснень сторін судом встановлено, що з 22.10.2012 року по 30.09.2014 року позивач працював у ПАТ "Західінкомбанк" на посаді юрисконсульта. 30.09.2014 року [PERSON] був звільнений з займаної посади в порядку скорочення штату в зв'язку з ліквідацією банку, про що зроблено відповідні записи у трудовій книжці (а.с.10). При звільненні позивачу була нарахована та невиплачена заробітна плата в сумі 3906,15 грн., що стверджується довідкою ПАТ "Західінкомбанк" від 10.10.2014 року, відповідно до якої вищевказана заборгованість виникла у зв'язку з тим, що Постановою Правління Національного банку України від 22.07.2014 року №433 відкликано банківську ліцензію та ініційовано процедуру ліквідації ПАТ "Західінкомбанк" та прийняттям виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення від 23 липня 2014 року № 63 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Західінкомбанк" та призначення уповноваженої особи фонду(а.с.4). Згідно ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать при звільненні йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Статтею 117 КЗпП України передбачено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Отже, враховуючи, що позивачу не були виплачені належні йому від установи банку суми в день звільнення, суд приходить до висновку про стягнення з ПАТ "Західінкомбанк" на користь [PERSON] нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в сумі 3906,15 грн. та 14116, 48 грн. середнього заробітку за період затримки розрахунку станом 11.02.2015 року з розрахунку 134(кількість днів) х 105,72 грн.(середньоденна заробітна плата), всього на суму 18072,63 (а.с.3,16). Разом з тим, судом встановлено, що відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 28.05.2014 року № 316 ПАТ "Західінкомбанк" було віднесено до категорії неплатоспроможних. Відповідно до рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 28.05.2014 року №38, розпочато процедуру виведення ПАТ "Західінкомбанк" з ринку та запроваджено у ньому тимчасову адміністрацію строком на три місяці з 29.05.2014 року по 28.08.2014 року. Постановою правління НБУ від 23.07.2014 року №433 у відповідача відкликано банківську ліцензію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Західінкомбанк" Яремчишина І.Б. та розпочато процедуру ліквідації. Відповідно до ч.5 ст.36 ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Такі обмеження згідно п.3 ч.6 ст.36 цього Закону не поширюються на зобов'язання банку щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю працівників банку, тому посилання представника відповідача на задоволення вимог позивача, як кредитора банку, у порядку черговості є безпідставними. На основі викладеного суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, тому позов підлягає до задоволення повністю. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача ПАТ "Західінкомбанк" слід стягнути в дохід держави 243,60 грн. судового збору. На підставі ст.ст. 47,116, 117 КЗпП України,

Outcome: approved