Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

до Івано-Франківського міського суду звернувся ПАТ "Дельта Банк" з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові вказано, що 03/03/2008 р. між ПАТ "Кредитпромбанк" та [PERSON] укладено кредитний договір № 64.1/82.-КЕК-08 відповідно до якого позивач надав позичальнику 10000 доларів США під 22% річних до 03/03/2008 р. до погашення кредиту. 20/05/2013 р. ПАТ "Кредитпромбанк" та позивач уклали договір купівлі-продажу прав вимоги за зазначеним кредитним договором з відповідачем. Виконання зобов`язання за договором позики № 64.1/82.-КЕК-08 забезпечено порукою відповідачки [PERSON] Позивач зазначив, що відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання, а тому просив стягнути заборгованість за позикою з відповідачів в примусовому порядку солідарно. Представник позивача подав суду заяву, в якій не заперечив проти заочного розгляду позову. Відповідачі повторно не з`явились в судове засідання, не надали суду доказів та розрахунків на спростування розрахунку вимог позивача. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі "Пономарьов проти України" (Заява N 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). Для забезпечення виконання принципу юридичної визначеності, що є складовою позитивного обов`язку держави Україна відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод даний спір підлягає розгляду і вирішенню судом з урахуванням вказаних обставин та в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Судом встановлено наступні обставини. Відповідно до п. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В п. 1 ст. 60 ЦПК України вказано, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. 03/03/2008 р. між ВАТ "Кредитпромбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 64.1/82.-КЕК-08 відповідно до якого позивач надав позичальнику 10000 доларів США під 22% річних до 03/03/2008 р. 03/03/2008 р. між ВАТ "Кредитпромбанк" та [PERSON] уклали договір поруки № 64.1/82-ПЕК/1-08, відповідно до якого відповідачка поручилась за виконання відповідачем [PERSON] кредитного договору № 64.1/82.-КЕК-08 Відповідно до договору купівлі-продажу права вимоги позивач придбав усі права вимоги ВАТ "Кредитпромбанк" до позичальників. Відповідно до витягу з вказаного договору позивач також придбав право вимоги до відповідачів. Відповідно до п. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до п. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідачі не надав суду жодного доказу або обґрунтованого розрахунку на спростування позову. Відповідно до п. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В п. 1 ст. 60 ЦПК України вказано, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином позов обґрунтовано належними правовими підставами, а тому він підлягає до задоволення. Відповідно до зазначеного суд, -

Outcome: approved