Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі - Позивач, ПАТ КБ " ПриватБанк") звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач), в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 9011 грн. 99 коп. та покласти на відповідача обов'язок по відшкодуванню судових витрат, що складаються з судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 22.07.2009 року між ПАТ КБ " ПриватБанк" та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н (далі Договір), відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 29000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, зі сплатою відсотків за користування кредитом 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Узяті на себе зобов'язання позивач виконав вчасно, а відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, допустивши станом на 05.02.2015 р. заборгованість в розмірі складає 9011 грн. 99 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився. На адресу суду направив письмову заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, щодо прийняття заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи, в порядку ст. 74 ЦПК України, повідомлений належним чином, причини неявки невідомі. Суд приймає рішення відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд визнав можливим відповідно до вимог ст.224 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 22.07.2009 року між ПАТ КБ" ПриватБанк" та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н згідно умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 29000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення. Згідно умов вищевказаного договору відповідач зобов'язався щомісячно та в строки визначені правилами, здійснювати погашення суми заборгованості за кредитною лінією з урахуванням процентів та пені (а.с. 14-21 ). Позивач повністю виконав свої зобов'язання перед відповідачем за кредитним договором. В період дії договору відповідач не дотримувався умов кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 05.02.2015 року має заборгованість перед позивачем за кредитом в сумі складає 9011 грн. 99 коп., яка складається із основної заборгованості за кредитним договором та штрафів, що підтверджується розрахунком (а.с.5-13 ). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження виконання зобов'язань за договором відповідач не надав. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем порушені права позивача і його позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому із [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» слід стягнути 9011 грн. 99 коп. заборгованості за кредитним договором та відповідно до ст. 88 ЦПК України 243 грн. 60 коп. судових витрат.

Outcome: approved