Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

26.12.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить визнати рішення правління споживчого кооперативу "Автостоянка "Каштан" від 21.04.2014 року, оформленого протоколом № 19 у частині виключення [PERSON] з членів кооперативу "Автостоянка "Каштан" та вважати його таким, що у члени кооперативу не приймався, - незаконним; стягнути моральну шкоду у розмірі 20\~000 грн. та судові витрати. При цьому позивач посилається на те, що у рішенні споживчого кооперативу "Автостоянка "Каштан" від 21.04.2014 року про виключення позивача із членів кооперативу відсутнє посилання на підставу такого виключення, перелік яки х передбачений п. 4.8 Статуту кооперативу. Крім того, позивач зазначає, що вказаним рішенням від 21.04.2014 року вирішено вважати його таким, що не приймався у члени кооперативу. Рішення у даній частині позивач також вважає незаконним. У судовому засідання позивач [PERSON] позов підтримав та просить його задовольнити. При цьому позивач пояснив, що відповідач неодноразово намагався виключити його із членів кооперативу, однак рішеннями судів різних інстанцій встановлена законність членства позивача у кооперативі. Представники відповідача споживчого кооперативу "Автостоянка "Каштан" [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову. При цьому представники пояснили, що позивач не підтвердив факт свого членства у кооперативі, а його доводи щодо придбання земельної ділянки не підтверджені жодними доказами. Окрім того, зазначили, що позивач не може бути членом кооперативу, так як йому на праві власності не належить транспортний засіб. Вислухавши позивача та представників відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, рішенням споживчого кооперативу "Автостоянка "Каштан" від 21.04.2014 року, оформленого протоколом № 19 від 21.04.2014 року вирішено, зокрема, виключити із членів кооперативу [PERSON], [PERSON], [PERSON] і Боєвчук, та крім того вважати [PERSON]А, Боєвчук та [PERSON] такими, що в члени кооперативу не приймалися. Зазначено, що «члени кооперативу висловили крайнє обурення їхнім нахабством, брудною брехнею та провокаціями» /а.с. 5-6/. Статтею 8 Закону України «Про кооперацію» передбачено, що статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність. Згідно положень п. 4.8 Статуту споживчого кооперативу "Автостоянка "Каштан", затвердженого загальними зборами 04.02.2011 року, член кооперативу може бути виключений з складу кооперативу за: а) надання, що не відповідають дійсності, документів, що стали підставою для прийому в [PERSON], а також неправомірних дій Голови і членів [PERSON] при рішення питання про прийом громадян в члени [PERSON] (Підроблені документи); б) порушення вимог Статуту, вирішень загальних зборів, вирішень членів [PERSON] і внутрішніх правил; в) несплату цільових внесків в строк, визначений загальними зборами або [PERSON]; г) несплату щомісячних членських внесків, за користування стоянкою в перебігу 2х місяців підряд; д) систематичне порушення громадського порядку, правил пожежної і санітарної безпеки, внутрішніх правил в межах території автостоянки; е) відмова про відшкодування збитку, нанесеного автостоянці посадовою особою, а також членом [PERSON], що завдав збитку автотранспорту інших членів автостоянки або майну і устаткуванню [PERSON]; ж) постановку незареєстрованої машини на виділене йому місце; з) спробу продати, здати в оренду або передати місце стоянки іншій особі без письмового на те дозволу [PERSON]. Таким чином, судом встановлено, що у рішенні споживчого кооперативу "Автостоянка "Каштан" від 21.04.2014 року не вказано жодної із підстав виключення [PERSON] із членів кооперативу, передбачених положеннями п. 4.8 Статуту споживчого кооперативу "Автостоянка "Каштан". У зв'язку із чим, суд погоджується із доводами позивача, що рішення споживчого кооперативу "Автостоянка "Каштан" від 21.04.2014 року в частині виключення [PERSON] є безпідставним та незаконним. Щодо вимог позивача про визнання рішення споживчого кооперативу "Автостоянка "Каштан" від 21.04.2014 року у частині визнання [PERSON] таким, що не приймався у члени кооперативу, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом досліджено рішення Київського районного суду м. Одеси від 24.05.2011 року по справі № 1512/2-1092/2011 /а.с. 7-8/, яке залишене без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 10.11.2011 року /а.с. 9-11/, якими встановлено що оспорювані рішення призведи до порушення права позивача бути субєктом права власності, у даному випадку 2/135 часток спільного майна кооперативу. Також вказано, що доводи споживчого кооперативу "Автостоянка "Каштан", що у [PERSON] взагалі відсутні підстави для членства в кооперативі, суперечать матеріалам справи. Крім того, судом досліджено рішення Київського районного суду м. Одеси від 05.03.2014 року по справі № 1512/672/2012 року /а.с. 12-13/, яке частково змінено рішенням апеляційного суду Одеської області від 11.06.2014 року /а.с. 14-22/ та вказаним рішенням встановлено, що [PERSON] був прийнятий в члени СК "Автостоянка "Каштан" згідно рішення правління кооперативу, протокол № 3 від 26.11.2008 року. Після прийняття [PERSON] до членів кооперативу, йому були виділені у користування місця для зберігання автомобілів за № 92 та № 99 на території кооперативу. Згідно довідки голови правління кооперативу [PERSON] від 26.10.2008 року, [PERSON] на праві власності належить 2/135 частини майна кооперативу, та 2/135 частин земельної ділянки для зберігання автомобілів. 30.10.2014 року постановою державного виконавця Київського ВДВС ОМУЮ ВП № 44586127 закрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1512/672/2012, виданого Київським районним судом 29.07.2014 року, про зобов'язання споживчого кооперативу "Автостоянка "Каштан" не чинити перешкод [PERSON] у доступі та праві користування машиномісцями № 92 та № 99 на території споживчого кооперативу "Автостоянка "Каштан". У звязку із тим, що боржник не виконав вимоги виконавчого документа, державним виконавцем направлено подання щодо притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності /а.с. 48-49/. У ході розгляду справи судом також досліджені інші судові рішення щодо спірних правовідносин [PERSON] із споживчим кооперативом "Автостоянка "Каштан", а також досліджені заяви та звернення до правоохоронних органів. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] є членом кооперативу споживчого кооперативу "Автостоянка "Каштан", що на підставі положень ч. 3 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. При цьому, суд критично сприймає заперечення представників відповідачів, щодо того, що у [PERSON] взагалі відсутні підстави для членства в кооперативі. Оскільки, як встановлено ухвалою апеляційного суду Одеської області від 10.11.2011 року, такі доводи суперечать матеріалам справи, а також у зв'язку із тим, що у ході розгляду справи стороною відповідача на підтвердження вказаних обставин не надано жодних доказів. У ході розгляду справи у судовому засіданні 23.11.2015 року судом були допитані свідки [PERSON] та [PERSON] Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON], є законним членом кооперативу "Автостоянка "Каштан", зазначила, що у її користуванні знаходиться машиномісце № 57, перешкод в користуванні яким, їй [PERSON] кооперативу не чинить. Однак, у зв'язку із тим, що на теперішній час за [PERSON] не зареєстровано право власності на транспортний засіб, керівництвом кооперативу систематично чиняться йому перешкоди у користуванні його власністю. Свідок [PERSON] пояснив суду, що Правління СК "Автостоянка "Каштан" щоразу приймає незаконні рішення, так як кворуму на зборах членів немає. Ініціативна група членів кооперативу систематично ініціює питання переобрання голови кооперативу, однак на зборах приcутні макмимум 2/3 від кворуму. Стосовно позовних вимог [PERSON] про стягнення моральної шкоди у розмірі 20\~000 грн., суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. У позовній заяві [PERSON] обґрунтовує заявлені ним вимоги про відшкодування моральної шкоди тим, що внаслідок незаконного та неодноразового виключення його із членів споживчого кооперативу "Автостоянка "Каштан", створеними у зв'язку із цим перешкодами користування власністю та невиконанням судових рішень, йому було завдану моральну шкоду, розмір якої він визначає із засад розумності, виваженості та справедливості у розмірі 20\~000 грн. Проаналізувавши вказані обставини, суд приходить до висновку, що позивачем не наведено, з яких міркувань позивач виходив, визначаючи її розмір моральної шкоди, та якими доказами це підтверджується, у зв'язку із чим, суд вважає, що відсутні підстави в задоволенні вимог [PERSON] у частині стягнення моральної шкоди.

Outcome: partial