Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

[PERSON] з обмеженою відповідальністю "ЕЛІТ-УКРАЇНА" (далі - ТОВ "ЕЛІТ-УКРАЇНА") через представника звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та штрафних санкцій. Позовні вимоги мотивує тим, що 16.08.2017 р. між товариством та [PERSON] було укладено договір про довгострокові поставки, у відповідності до якого позивач зобов'язався здійснювати відповідачу поставку товарів, а відповідач зобов'язався приймати товар та оплачувати його вартість. За період з 16.08.2017 р. по 05.09.2017 р. позивачем було здійснено поставку товарів на суму 46 663, 5 грн., однак відповідач не виконує умови договору та не оплачує вартість поставлених товарів в повному обсязі. Враховуючи зазначене, в останнього виникла заборгованість в розмірі 46 640, 56 грн. Крім вказаного, на підставі п.п. 10.3, 10.4 Договору та ст. 625 ЦК України, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу інфляційні збитки в розмірі 4 159, 63 грн., пеню в розмірі 8 818, 26 грн., відсотки в розмірі 2 990, 11 грн. та штраф в розмірі 23 320, 218 грн. Ухвалою суду від 11.05.2018 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. Від представника позивача в судове засідання надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження. Суд вважав за можливе проводити розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, відзиву до суду не подавав. За даних обставин суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи за правилами Глави 11Розділу ІІІ ЦПК України. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали позовної заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. 16.08.2017 року між позивачем ТОВ "ЕЛІТ-УКРАЇНА" та відповідачем [PERSON] був укладений Договір про довгострокові поставки №КN 117 NK 219, у відповідності до якого позивач зобов'язався здійснювати відповідачу поставку товарів, а відповідач зобов'язався приймати товар та оплачувати його вартість. Відповідно до п. 1.1 Договору, позивач зобов'язався протягом дії договору поставляти у власність відповідача товари (в тому числі, але не виключно, запасні частини для автомобілів, авто хімію, мастила, супутні товари для автотранспорту, та інше - далі за текстом «товар») окремими партіями за цінами, в асортименті (за номенклатурою) та кількості, що остаточно погоджуються сторонами в накладних, які є невід'ємною частиною Договору, а відповідач зобов'язався приймати товар і оплачувати його вартість на встановлених договором умовах. Згідно з п. 2.2 Договору, він діє протягом двох календарних років. У відповідності до п. 5.1 Договору покупець зобов'язаний провести повний розрахунок за отриману по накладній партію товару протягом узгодженого сторонами та зазначеного в накладній строку розрахунків. Як визначено п. 10.3 Договору, у випадку затримки оплати товару, покупець за вимогою постачальника сплачує йому суму заборгованості з урахуванням: встановленого індексу інфляції за весь час прострочення платежу, 10 % річних від суми простроченого платежу, пеню, що обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення платежу. У відповідності до п. 10.4 договору у випадку не погашення грошової заборгованості покупець зобов'язаний додатково сплатити на користь на вимогу постачальника штраф у розмірі: - протягом 30 календарних днів з моменту виникнення такої заборгованості у розмірі 10 % від вартості неоплаченого товару, - протягом 60 календарних днів з моменту виникнення такої заборгованості у розмірі 30 % від вартості неоплаченого товару, - протягом 90 календарних днів з моменту виникнення такої заборгованості у розмірі 50 % від вартості неоплаченого товару. Згідно з видатковою накладною №КV117F088526 від 05.09.2017 р., видатковою накладною №КV117F081280 від 16.08.2017 р. та Актом звірки взаємних розрахунків з 01.01.2017 р. та 23.10.2017 р., позивачем виконані умови договору та поставлено відповідачу товар на загальну суму 46 640, 56 грн. Відповідачем вимоги договору не виконуються, оплата вартості товару не здійснюється. 31.10.2017 р. позивачем на адресу відповідача направлено письмову вимогу про виконання зобов'язання за Договором, яка залишена відповідачем [PERSON] без виконання. Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Статтею 629 ЦК України, передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Так, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 612 ЦК України, передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Аналізуючи положення вищезазначених процесуальних норм, під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов'язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. При цьому відповідачем не надано доказів на спростування вимог позивача, обґрунтованості наданих ТОВ "ЕЛІТ-УКРАЇНА" розрахунків. Оцінивши зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд вважає вимоги позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 85 928, 84 грн., з яких: заборгованість за договором - 46 640, 56 грн., інфляційні збитки - 4 159, 63 грн., пеня - 8 818, 26 грн., відсотки - 2 990, 11 грн. та штраф - 23 320, 218 грн., такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, тобто, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн. На підставі ст.ст. 11, 526, 530, 610, 612, 625, 629 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved