Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом , в якому просить стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], як повнолітнього, що продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини доходів відповідача, щомісячно, до 30.06.2020 року, строку закінчення навчання. На обґрунтування позову зазначила, що в 1988 році вона зареєструвала шлюб з [PERSON], який 21.02.2007 року було розірвано. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей: дочку [PERSON], та сина [PERSON], [INFO]. Син проживає з нею та знаходиться на її утриманні. З відповідачем вони формально зареєстровані за однією адресою, але не підтримують ніяких родинних стосунків, мають окремий бюджет, спільних доходів не мають. Син є студентом Дніпропетровського національного університету залізничого транспорту, за бюджетною формою навчання, денне навчання, строк закінчення навчання 30.06.2020 року. Він не отримує стипендію. Після виповнення сином віку повноліття відповідач припинив сплачувати аліменти на його утримання, які були стягнуті за рішенням суду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. (а.с.22). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив. Третя особа [PERSON]. в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.(а.с.24). Відповідно до ч. 2 ст. 158, п. 2 ч.1 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. 30 червня 2017 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, враховуючи думку позивачки та третьої особи, дослідив письмові матеріали справи, суд вважає, позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, видане 21 лютого 2007 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] 21 лютого 2007 року було розірвано. (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 25 травня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Дніпровської районної ради м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. ( а.с.10). Син проживає з позивачкою, та перебуває на її утриманні , що підтверджується довідкою про реєстрацію та склад сім'ї № 1/1069 від 20.03.2017 року. (а.с. 14). Позивачка [PERSON] працює ст.прийомоздавальником вантажу та багажу у РФ "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця"/СП "Дніпровська дирекція залізничих перевезень" та отримує середньомісячну заробітну плату в розмірі 5000,00 гривень (а.с.15). Син [PERSON] є студентом І курсу денної форми навчання Дніпропетровського національного університету залізничого транспорту, зі строком навчання до 30 червня 2020 року, на бюджетній основі, що підтверджується довідкою Дніпропетровського національного університету залізничого транспорту № 000664 від 21.03.2017 року (а.с.12). Згідно довідки про доходи № 301 від 11.04.2017 року [PERSON] отримував стипендію у 2016 році в розмірі 825,00 гривень (а.с.13). Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи, що позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подачу позовної заяви про стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за дані вимоги у сумі 640,00 грн. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд рахує необхідним допустити негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Щодо вимог позивачки про стягнення з відповідача на її користь витрат за надання правової допомоги в сумі 500,00 грн., то в цій частині суд також задовольняє вимоги, оскільки відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В даному випадку позивачкою надано довідку від 21.04.2017 року, відповідно до якої, нею сплачені витрати за надання правової допомоми в сумі 500,00 грн. (а.с.4). На підставі викладеного ,

Outcome: approved