Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Публічне Акціонерне Товариство « Житомиргаз « в особі Попільнянського управління експлуатації газового господарства звернулося до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ в сумі 3343, 12 грн., мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Ружинської селищної ради від 15 липня 201 Зр №1665 і являються споживачами природного газу для опалення плити та житла і у Ружинській дільниці Попільнянському УЕГГ ПАТ «Житомиргаз» відкритий особовий рахунок споживача № [NUMBER], що підтверджується договором № 261/2 від 20.06.2006року. Станом на 12 грудня 2013 року утворилась заборгованість по оплаті за природний газ в сумі| 3343,12грн, який споживачами добровільно не відшкодований. Ружинський районний суд 14 червня 2013р. по справі 2-н/291/14/13 (291/801/13) ухвалив в прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] відмову у зв'язку з наявністю спору. Ружинський районний суд 11 грудня 2013р. по справі 2-н/291 /27/13 (291/1821/13-ц) ухвалив судовий наказ про стягнення з [PERSON], [PERSON] скасувати у зв'язку з наявністю спору. А, тому представник Публічного Акціонерного Товариства « Житомиргаз « в особі Попільнянського управління експлуатації газового господарства просить позовні вимоги задовільнити та стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості за спожитий природний газ в сумі 3343, 12 грн. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги визнали частково вказавши, так як на 01.10. 2012 року була заборгованість 931,26 грн. то вони визнають 1/3 частину від заборгованості тобто в сумі 310 грн.42 коп. пояснивши, що була подана заява 09.10.2012 року начальнику Ружинської дільниці Попільнянського УЕГГ та мотивована тим, що він тимчасово не проживає за адресою: [ADDRESS] просить перевести оплату за використання газу з 01 жовтня 2012 року на споживача [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS]. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги не визнали пояснивши наступне, що на початку опалювального періоду враховуючи свій матеріальний стан, а також те, житловий будинок реально не поділений, а частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними; здійснити опалення окремої його частини, зокрема однієї кімнати, технічно неможливо без перепланування, реконструкції, як частин будинку так і парового опалення, відповідачка, 27 листопада 2012р. в письмовій формі з повідомленням, звернулася до [PERSON] з проханням в опалювальний період, згідно показів лічильника, сплачувати 50 % вартості спожитого природного газу, що використовується для підігріву житлового будинку. Відповіді на лист ні в усній, ні письмовій формі вона не отримала. В опалювальний період, починаючи з жовтня 2012р. по квітень 2013р., щомісячно, згідно показів лічильника, сплачувала 50 % вартості спожитого природного газу, а в між опалювальний період з травня 2013р. по 9 липня 2013р. -100%.В платіжних документах зазначалось прізвище як платника [PERSON] Відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала, пояснила що вона не є співвласником житлового будинку за адресою [ADDRESS]. [PERSON] не є особою, яка всилялася до наймача за договором найму житлового приміщення у неї не виникли усі права та обов'язки за договором найму жилого приміщення. Позивачкою [PERSON] було подано зустрічну позовну заяву до Публічного акціонерного товариства « Житомиргаз « в особі Попільнянського управління експлуатації газового господарства, [PERSON] про визнання безпідставним нарахування заборгованості за спожитий природний газ мотивуючи його тим, що під час перебування у шлюбі [PERSON] уклав договір з ПАТ « Житомиргаз « в особі Попільнянського УЕГГ про надання послуг з газопостачання. З текстом договору не була ознайомлена і його не підписувала. Подружнє життя не склалось. В травні 2012р. вони розлучились. З позивачкою залишились проживати двоє неповнолітніх дітей. Взаємної згоди, щодо розпорядження житловим будинком, що є об'єктом права спільної сумісної власності вони не дійшли. В липні 2012р. звернулася до Ружинського районного суду з позовною заявою про поділ майна. Станом на 24.12.2013р. рішення по справі не ухвалено, тому що проводиться будівельно технічна експертиза житлового будинку. Відповідно до ст. 68 Сімейного Кодексу розірвання шлюбу не припиняє права ідеальної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпорядження майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою. Дружина та чоловік, мають рівні права володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Режим спільної сумісної власності на це майно не змінюється і автоматично не стає частковим спільним майном до виділу часток, відповідно до закону. За правилами частини 2 ст.65 ЦК договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором використане в інтересах сім'ї. А це означає, що позивачка дала згоду на укладання договору по наданню послуг з газопостачання і виник солідарний обов'язок перед ПАТ "Житомиргаз», щодо сплати вартості спожитого природного газу. А, тому позивачка та її представник просять позовні вимоги а саме: в стягненні заборгованості за спожитий природний газ та судового збору з [PERSON], [PERSON] Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» в особі Попільнянського управління експлуатації газового господарства відмовити. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» в особі Попільнянського управління експлуатації газового господарства відновити газопостачання до житлового будинку по [ADDRESS] на підставі договору № 261/2 від 20.06.2006р. про надання послуг з газопостачання укладеного між Відкритим акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» та споживачем [PERSON] та з підстав існування договірних відносин між Публічним акціонерним товариством в особі Попільнянського управління експлуатації газового господарства «Житомиргаз» та [PERSON] встановлених судовим рішенням яке набрало законної сили. В судовому засіданні представник відповідача ПАТ « Житомиргаз « в особі Попільнянського УЕГГ позовні вимоги не визнали пояснивши наступне, що позивач в своєму позові не спростовує, а підтверджує те що весь період отримував послуги з газопостачання для опалення приміщення та приготування їжі, відповідно свої обовязки по наданню послуг ПАТ « Житомиргаз « виконав належним чином. Відключення від газопостачання передбачено п. 19 Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1996 року за № 2246 « Про затвердження Правил населенню послуг з газопостачання «. Послуги з газопостання надаються споживачеві на підставі договору, що укладається між ними та газопостачальним підприємством відповідно до типового договору, затвердженого у встановленому порядку. Розглянувши документи і матеріали, подані учасниками процесу, заслухавши пояснення сторін, їх представників, заслухавши покази свідків та з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються їх вимоги і заперечення сторін, оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Сторони, як вбачається з пояснень позивачки та представника відповідача [PERSON], вважають вказаний житловий будинок спільною сумісною власністю подружжя, однак відповідних правовстановлюючих документів на частину належного їй майна позивачка не має і в натурі вказаний будинок між сторонами також не поділений: на даний час в Ружинському районному суді перебуває цивільна справа по даному спору між вказаними особами. Спір виник на підставі укладеного типового договору на надання послуг з газопостачання між споживачем [PERSON] та Відкрите Акціонерне Товариство по газопостанню та газифікації « Житомиргаз « 20.06.2006 року. Сторони договірних відносин ПАТ «Житомиргаз» в особі Попільнянського УЕГГ яке є правонаступником ВАТ «Житомиргаз» та споживач [PERSON] факт його укладання та безумовну дійсність договору визнали. Оскільки, договір був укладений [PERSON] під час перебування із [PERSON] в шлюбі за правилами частини 2 ст.65 СК договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором використане в інтересах сім'ї. У [PERSON] виник солідарний обов'язок перед ПАТ «Житомиргаз» за зобов'язаннями за договором - оплати вартості за спожитий природний газ. 31 травня 2012р. [PERSON] та [PERSON] розлучились. З [PERSON] залишились проживати двоє дітей: [PERSON], [INFO], яка набула повної цивільної дієздатності у зв'язку з одруженням, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною віком до трьох років; [PERSON], [INFO], учениця початкових класів. Після розлучення взаємної згоди, щодо користування, розпорядження житловим будинком, сплати обов'язкових платежів, в тому числі і комунальних [PERSON] з [PERSON] не дійшли. З дочкою [PERSON], [PERSON] пов'язана спільним побутом; мають взаємні права та обов'язки по утриманню житлового будинку, догляду за неповнолітніми дітьми. Між ними була досягнута домовленість, що сумісні гроші, за взаємною згодою, будуть використовувати для забезпечення своєї життєдіяльності, в тому числі і на оплату комунальних послуг. Відповідальність за оплату комунальних платежів [PERSON]взяла на себе. З липня 2012р. в провадженні Ружинського суду знаходиться справа про поділ майна (житлового будинку) станом на 03.02. 2014р. рішення по справі не ухвалено, так як по справі провидиться будівельна експертиза. Відповідно до ч. 1. ст. 68 СК розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпорядження майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою. Дружина та чоловік, мають рівні права володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Режим спільної сумісної власності на це майно не змінюється і автоматично не стає частковим. Отже, після розірвання шлюбу житловий будинок перебуває у спільній сумісній власності двох співвласників [PERSON] і [PERSON]Відповідно до ч. 2 ст. 68 СК розпоряджатися майном, що перебуває у спільній сумісній власності особам які розірвали шлюб. Відповідно до ст.. 319, 360 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. В опалювальний період, починаючи з жовтня 2012р. по квітень 2013р. [PERSON], своєчасно щомісячно, згідно показів лічильника, сплачувала 50% вартості спожитого природного газу, а в між опалювальний період з травня 2013р. по 9 липня 2013р. 100%. За вказаний період було використано 5608 м. куб. природного газу на суму 6954грн. 54 коп. згідно розрахункових документів, абонементної книжки, з зазначеної суми оплачено 3746 грн.70 коп. , або 50% від суми, що підлягала сплаті. В розрахункових платіжних документах було зазначено прізвище [PERSON] Використовуючи та оплачуючи частину його вартості, [PERSON], не порушувала права та інтереси інших осіб, вона діяла в інтересах своєї новоутвореної сім'ї. Одночасно її дії були направлені на утримання в належному стані та збереження спільного майна по житловому будинку двох співвласників. Споживач [PERSON] не вважає себе боржником за використаний природний газ. Посилаючись на свою заяву написану ним в жовтні 2012 року на адресу ПАТ «Житомиргаз» Попільнянське УЕГГ Ружинська дільниця. В заяві він зазначає, що в зв'язку з тим, що він тимчасово не проживає за адресою [ADDRESS] просить перевести оплату за використання газу з 1 жовтня 2012р. на споживача газу [PERSON], яка проживає за вказаною адресою. Проте, посилання споживача [PERSON] на заяву, як на підставу не визнання його боржником не заслуговує на увагу з наступних підстав. За змістом ст. 615 ЦК відмова від зобов»язання, частково або в повному обсязі можлива тільки у випадках, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до 4.2 ст. 538 ЦК сторона [PERSON], яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов'язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону, в тому числі [PERSON] як солідарного боржника за договором. За змістом ч. З ст. 6, ч. 1 ст. 630, ст.7І4 ЦК, ст. 19-21 Закону «Про житлово- комунальні послуги», ст. 4, 29, 32 «Правил надання населенню послуг з газопостачання» затверджених Постановою КМУ від 9 грудня 1999р. № 2246, Постанови КМУ від 5 липня 2006р. № 938 «Про затвердження Типового договору про надання населенню послуг з газопостачання» умови типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов'язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Закон «Про житлово-комунальні послуги» належить до нормативного акта спеціальної, обов'язкової дії у сфері житлово- комунальних послуг є імперативним. А це означає, що [PERSON] відповідно до ч.І ст 526 ЦК зобов'язання по оплаті вартості спожитого газу, мав використовувати належним чином відповідно до умов договору. В позовній заяві ПАТ «Житомиргаз» посилається на: ст. 64 ЖК - Права та обов'язки членів сім'ї наймача, як підставу для визнання солідарними боржниками одночасно з [PERSON], [PERSON] і [PERSON] Норми ст. 64 ЖК розповсюджуються лише на наймачів житлових приміщень, пов'язується з особою наймача і ніяк не стосуються власників приватних приміщень. [PERSON], є співвласником приватного житлового будинку відповідно до Закону, а ніяк не наймач/ орендатор. За змістом ст.319, 369 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, при здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. [PERSON] є солідарний боржник за грошовим зобов'язанням, а неподільної речі. Але грошове зобов'язання, що є складовою частиною зобов'язальних правовідносин з приводу оплати послуг за спожитий природний газ не є неподільним. Відповідно до ст. 543 ЦК між солідарними боржниками зобов'язання підлягає розподілу. Відповідно до ч..1 ст. 540 ЦК, якщо у зобов'язанні беруть участь кілька боржників, кожний із боржників повинен виконати обов'язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором, або актами цивільного законодавства. Договором про надання послуг з газопостачання частки боржників у зобов'язанні не визначені. За змістом ст.. 370 ЦК, ст.. 68 СК вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними,є законом або рішенням суду. Якщо вони не визначені ні договором, ні актами цивільного законодавства, то діє загальне правило ст.. 540 ЦК, відповідно до якого частки зобов'язань між боржниками розподіляються порівну. Водночас встановлюється, що кожен із солідарних боржників несе відповідальність з урахуванням його вини. [PERSON], як солідарний боржник , виконала зобов'язання в своїй частці в силу тих правовідносин, в яких вона перебуває з [PERSON], сплативши 50 % вартості спожитого природного газу і не може бути примушена без юридичних підстав та належних доказів її зобов'язань, виконати зобов'язання в іншій частці, яке не є для неї обов'язковою, оскільки це суперечить основним засадам Конституції і законодавству України, та порушить гарантовані їй державою права. Щодо солідарного боржника [PERSON]. Набуття [PERSON]повної цивільної дієздатності не є юридичним фактом, який породжує одночасно набуття нею статусу боржника. Солідарно зобов'язаними є наймачі житла, якщо їх декілька (ч.З ст.816 ЦК, ст. 64 ЖК ). Але особи, які вказані в договорі найму житла як такі, що будуть проживати разом з наймачем, але не визнанні договором наймачами, не можуть бути солідарно зобов'язаними за таким договором. [PERSON] не є особою, яка всилялася до наймача за договором найму жилого приміщення, у [PERSON] не виникли усі права та обов'язки за договором найму жилого приміщення. Житловий будинок по [ADDRESS] не є в державній або комунальній власності і не пов'язується з особою наймачів. Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Ружинської селищної ради від 30 березня 2001р. свідчить, що житловий будинок належить на праві приватної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 156, ч. 1 ст. 162 ЖК з урахуванням положень ч. 1ст. 405 ЦК члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користується жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. З часу народження [PERSON] постійно проживала в житловому будинку, зареєструвала своє місце проживання в установленому законом порядку і продовжує проживати однією сім'єю з співвласником житлового будинку [PERSON] Отже [PERSON] перед ПАТ «Житомиргаз» не є солідарним боржником, як і будь яким іншим. ПАТ "Житомиргаз" в 2013 році було проведено перерахунок оплати послуг газопостачання, виходячи з фактичного використання природного газу споживачем, внаслідок чого станом на 22.07.2013р. по вказанному житловому будинку рахується заборгованість в сумі 3343.12 грн.. І в зв"язку з наявністю вказанної заборгованості житловий будинок по [ADDRESS] був відключений від газопостачання. Вищевказане сторонами не заперечується. Як вбачається з пояснень позивачки, нею не оспорюється розмір оплати послуг з газопостачання та сума нарахованої заборгованості по оплаті, яка виникла станом на 22.07.2013р. Проте позивачка вважає, що вказана сума заборгованості нарахована солідарно і саме в цій частині просить визнати її нарахування безпідставним. Відповідно до ст.З ЦПК України кожна особа, має, право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони Цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Загальна сума за спожитий природній газ за період з 01.10.2012 року і по 09.07.2013 року становить - 7088, 84 грн. Відповідно залишок суми, а тобто борг, який не перевищує половину спожитого газу і становить 3343,12 грн., який суд стягує з [PERSON] А, тому позов Публічного Акціонерного Товариства « Житомиргаз « в особі Попільнянського управління експлуатації газового господарства до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ в сумі 3343, 12 грн., підлягає частковому задоволенню. 1. В задоволенні позовної вимоги [PERSON] зобов'язати Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» в особі Попільнянського управління експлуатації газового господарства відновити газопостачання до житлового будинку по [ADDRESS] на підставі договору № 261/2 від 20.06.2006р. про надання послуг з газопостачання укладеного між Відкритим акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» та споживачем [PERSON] та з підстав існування договірних відносин між Публічним акціонерним товариством в особі Попільнянського управління експлуатації газового господарства «Житомиргаз» та [PERSON] відмовити повністю. Відносини між газопостачальними підприємствами, газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) - споживачами газу регулюються Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 р. № 2246(у редакції постанови КМ України від 14.04.2004р. №476). Ст. 39 зазначених Правил передбачено, що у разі коли між споживачем і газопостачальним (газорозподільним) підприємством не досягнуто згоди про надання послуг з газопостачання, розміру їх оплати, відшкодування збитків, спірні питання вирішуються в судовому порядку. Однак, як встановлено судом на підставі пояснень представника ПАТ "Житомиргаз" та вбачається з виписки з особового рахунку, вказана заборгованість нарахована по об"єкту споживання газу - житловому будинку по [ADDRESS] і споживачем в даному рахунку зазначено одну особу - [PERSON] , тобто заборгованість не нарахована солідарно. Між [PERSON] та ПАТ Житомиргаз" 20.06.2006р.( під час перебування сторін в шлюбі) було укладено договір про надання послуг з газопостачання до об"єкта надання послуг - житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] . На виконання вказанного договору ПАТ "Житомиргаз" надавало послуги з газопостачання до вищевказанного житлового будинку. Загальна сума за спожитий природній газ за період з 01.10.2012 року і по 09.07.2013 року становить - 7088, 84 грн. Відповідно залишок суми, а тобто борг, який не перевищує половину спожитого газу і становить 3343,12 грн., який суд стягує з [PERSON] На день відключення 9 липня 2013 року працівниками ПАТ « Житомиргаз « в особі Попільнянського УЕГГ Ружинська дільниця заборгованість за спожитий природний газ було припинено газопостачання до житлового будинку, так як заборгованість становила 3343,12 грн. Відповідно до п.29 вищевказанних Правил, споживач зобов"язаний своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання. Відключення від газопостачання передбачено п. 19 Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1996 року за № 2246 « Про затвердження Правил населенню послуг з газопостачання «. Послуги з газопостання надаються споживачеві на підставі договору, що укладається між ними та газопостачальним підприємством відповідно до типового договору, затвердженого у встановленому порядку. Тому позовна вимога є необґрунтованою та задоволенню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: approved