Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

У квітні 2015 р. публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (надалі - ПАТ "Дельта Банк") звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 6716,24 грн. Позов обґрунтований наступним. 23 квітня 2011 р. ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] уклали кредитний договір № 002-28032-230411. На підставі вказаного договору банк відкрив [PERSON] картковий рахунок в національній валюті України, надав платіжну картку та відкрив кредитну лінію на загальну суму 100000 грн. На день укладення договору банк встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 1000 грн. За умовами договору відповідач зобов'язався щомісяця у строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній місяць, та в разі порушення строків сплати заборгованості,- всю суму пені, нарахованої за попередній звітний місяць. [PERSON] не виконує зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого станом на 4 квітня 2015 р. утворилась заборгованість в загальному розмірі 6716,24 грн., що включає: заборгованість по тілу кредиту в сумі 3492,31 грн., заборгованість по простроченому тілу кредиту в сумі 1134,83 грн., заборгованість по відсотках в сумі 2089,10 грн. Представник позивача Духота І.В. подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, проте в судове засідання він не з'явився, письмові заперечення на позов не подав. Враховуючи нез'явлення відповідача в судове засідання, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Неявка сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши надані позивачем письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 23 квітня 2011 р. між ПАТ "Дельта Банк" (банком) та [PERSON] (клієнтом) укладено договір № 002-28032-230411 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки (а.с. 3-4). За умовами договору банк відкриває клієнту поточний рахунок в національній валюті України, оформляє та надає в користування картку міжнародної платіжної системи Visa International та/або MasterCard Worldwide та/або ВОПС Дельта, ПІН-код до картки, здійснює обслуговування клієнта згідно переліку послуг та на умовах, викладених в тарифному пакеті «Кредитна картка № 1 на все», та згідно з умовами договору, Умовами надання картки і Правил. При цьому сторони договору домовились про надання банком держателю кредиту шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії в загальному розмірі 100000 грн. та встановлення на день укладення договору ліміту кредитної лінії на рахунку в сумі 1000 грн. Загальний розмір кредитної лінії та її ліміт може переглядатись або змінюватись відповідно до внутрішніх процедур банку без укладення додаткової угоди (п. 1.3. договору). Враховуючи загальні ознаки зобов'язань, зафіксовані у вищевказаному договорі, суд приходить до висновку, що сторони уклали договір кредитування рахунку, який за своєю юридичною природою є договором приєднання, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Згідно п. 1.6. Тарифів на обслуговування платіжних карток за тарифним пакетом «Кредитна картка № 1 на все» клієнт сплачує такі проценти: за користування кредитною лінією - 0,0001% річних; за позитивний залишок- 3% річних; за недозволений овердрафт - 48% річних (а.с. 4) Відповідно до п. 3.6. договору [PERSON] зобов'язався щомісяця у строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу, складові якого зазначаються у тарифах. Тарифами на обслуговування платіжних карток за тарифним пакетом «Кредитна картка № 1 на все» встановлено, що обов'язковий мінімальний платіж складається із частки обов'язкового погашення тіла кредиту, нарахованих процентів за кредит, плати за обслуговування, овердрафту, процентів за овердрафт, штрафу за прострочену заборгованість та суми заборгованостей минулих періодів. Судом встановлено, що ПАТ "Дельта Банк" відкрив [PERSON] поточний рахунок, видав платіжну картку з встановленим договором кредитним лімітом та здійснював їх обслуговування, тобто виконав свої зобов'язання за договором. Протягом строку кредитування кредитний ліміт неодноразово збільшувався банком відповідно до п. 1.3. договору. Натомість позичальник [PERSON], отримавши кредит в межах кредитного ліміту, умови договору щодо щомісячного погашення заборгованості порушив. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що до червня 2012 р. [PERSON] належним чином виконував зобов'язання за кредитним договором, після чого погашав заборгованість з порушенням строків платежів, а з вересня 2014 р. будь-які сплати за кредитним договором взагалі припинив (а.с. 2). Відтак станом на 4 квітня 2015 р. [PERSON] має заборгованість в загальному розмірі 6716,24 грн., що включає: заборгованість по тілу кредиту в сумі 3492,31 грн., заборгованість по простроченому тілу кредиту в сумі 1134,83 грн., заборгованість по відсотках в сумі 2089,10 грн. Відповідно до п. 1.5. договору він діє протягом 364 календарних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу створу надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами, та не потребує підписання додаткових угод. Жодна із сторін про припинення дії договору не заявляла, а отже відбувалась автоматична пролонгація договору, тобто продовження його строку із збереженням тих умов, на яких його було укладено, тобто кредитний договір є чинним. Згідно припису ст. 1069 ЦК України права і обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунку, визначаються положеннями про позику і кредит (параграфи 1, 2 гл. 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцеві кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. За загальними правилами, встановленими ст.ст. 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов'язковим для виконання сторонами. Враховуючи, що позичальник [PERSON] не виконує зобов'язань за кредитним договором, порушені права кредитодавця ПАТ "Дельта Банк" підлягають судовому захисту шляхом примусового стягнення заборгованості. Оскільки позов в інтересах ПАТ "Дельта Банк" подано уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справі, пов'язаній зі здійсненням тимчасової адміністрації банку, а така особа на підставі п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, суд відповідно до положень ч. 3 ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved