Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що 23.10.2014 року між АТ "Укрексімбанк" та відповідачем укладено договір №8202819440БД/2014-10 про відкриття в рамках зарплатного проекту карткового рахунка та кредитної лінії. Згідно умов кредитного договору відповідачу було надано кредит з лімітом не більше 3000 грн., для проведення операцій із застосуванням платіжної картки, строком до 31.10.2017 року, відповідач в свою чергу зобов'язався повернути кредит банку та сплатити йому проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених кредитним договором. Отримання відповідачем кредиту підтверджується поточною випискою за контрактом за період з 24.10.2014 року по 13.01.2017 року. Відповідач в порушення умов кредитного договору зобов'язання належним чином не виконує, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 13.01.2017 року становить 4639,38 грн. У зв'язку з наведеним позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності на адресу суду не надходило. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 23.10.2014 року між АТ "Укрексімбанк" , правонаступником прав і обов'язків якого є ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" та [PERSON] укладено договір №8202819440БД/2014-10 про відкриття в рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії. Відповідно до умов договору відповідачу було відкрито поточний рахунок та кредитну лінію з лімітом не більше 3000 грн. для проведення операцій із застосуванням картки, строком до 31.10.2017 року, зі сплатою процентів за користування кредитом за фіксованою ставкою у розмірі 40% річних. Відповідач зобов'язалася повернути кредит банку та сплатити йому проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Факт отримання відповідачем кредиту підтверджується випискою за контрактом за період з 24.10.2014 року по 13.01.2017 року. У порушення умов кредитного договору відповідач зобов'язання належним чином не виконувала, у звязку з чим, станом на 13.01.2017 року утворилась заборгованість за кредитним договором в сумі 4639, 38 грн., що складається з: 2932,89 грн. прострочена заборгованість по кредиту; 1270,03 грн. заборгованість за процентами; 242,80 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 193,66 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів за кредитом. На неодноразові письмові попередження позивача (повідомлення від 24.02.2016р. претензія від 23.03.2016р.) про погашення заборгованості відповідач не відреагувала. Позивач в повному обсязі виконав свої зобов'язання перед відповідачем відповідно умов укладеного кредитного договору. Відповідач, взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконала. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.525 ЦК України, передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та платити проценти. Згідно п.7.3.3. кредитного договору, банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту і овердрафту та сплати процентів за користування кредитом і овердрафтом у разі невиконання останнім будь-яких умов цього договору. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, оскільки позивач виконав зобов'язання належним чином відповідно до умов кредитного договору, а відповідач порушила взяті на себе за договором зобов'язання та не повернула кредит, порушене право позивача на отримання належної йому суми позики, процентів за користування позикою та пені - за порушення зобов'язання, встановленого договором, підлягає судовому захисту. Відповідно, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню сплачені та документально підтверджені судові витрати, що у даному випадку складаються з 1600 грн. витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved