Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив солідарно стягнути заборгованість за кредитним договором у сумі 142264,45 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 28 вересня 2012 року між ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" та [PERSON] укладено кредитний договір № IKAPNAВG.58830.001 про надання кредиту терміном до 27 вересня 2015 року на суму 229140,00 грн. зі сплатою 15,9% річних, а також комісію за надання кредитних ресурсів у роз мірі 0,10% від суми кредиту по договору. Банк свої зобов'язання виконав, кредит надав, але відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, кредит та відсотки не сплачує. На підставі викладеного позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував, просив розглядати справу у його відсутності. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Суд враховуючи вимоги ст. ст. 77, 224 ЦПК України визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів по справі та ухвалити заочне рішення. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 28 вересня 2012 року між ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" та [PERSON] укладено кредитний договір № IKAPNAВG.58830.001 про надання кредиту терміном до 27 вересня 2015 року на суму 229140,00 грн. зі сплатою 15,9% річних, а також комісію за надання кредитних ресурсів у роз мірі 0,10% від суми кредиту по договору. 28 вересня 2012 року між ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" та [PERSON] укладено договір поруки, за умовами якого останній взяв на себе зобов'язання відповідати за виконання боржником зобов'язань за вказаним кредитним договором у повному обсязі. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обовўязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовўязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовўязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Як роз'яснив Пленум ВССУ у своїй постанові від 30.03.12 року при вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Станом на 09.02.2015 року за відповідачами існує заборгованість у сумі 142264,45 грн. Як встановлено в судовому засіданні та доведено зібраними по справі доказами, відповідачі умови кредитного договору в повному обсязі не виконали, кредит не виплатили, відсотки за користування кредитом не сплатили, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1442,64 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved