Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

Представник позивача ПАТ «Державний ощадний банк України» [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], де з уточненнями просив суд стягнути з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на користь позивача заборгованість за договором про іпотечний кредит № 6198 від 19.10.2007 року у розмірі 1\~797,64 доларів США; в рахунок погашення кредитної заборгованості за договором про іпотечний кредит № 6198 від 19.10.2007 року в сумі 14\~127,08 доларів США, звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, укладеним 19.10.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Міського відділення № 62 м. Кременчука та [PERSON], а саме на нерухоме майно: трикімнатну житлову квартиру № 90 за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вулиця Генерала Манагарова, будинок 24/36-А, оціночною вартістю 179\~002,00 грн., що належить [PERSON] на праві власності, шляхом продажу на прилюдних торгах відповідно до ст. 41 Закону України «Про іпотеку» зі встановленням початкової ціни предмета іпотеки для подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності та висилити [PERSON], [PERSON] з зазначеної квартири. В обґрунтування позову зазначено, що 19.10.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Міського відділення № 62 та [PERSON] укладений договір про іпотечний кредит №6198 про надання кредиту в розмірі 25\~000 доларів США. В забезпечення виконання договору було укладено іпотечний договір, за яким в іпотеку була надана трикімнатна житлова квартира №90 за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Генерала Манагарова, буд. 24/36-А, оціночною вартістю 179\~002,00 грн. Одночасно із укладеним договором про іпотечний кредит було укладено договір поруки № 1 від 19.10.2007 року з [PERSON], відповідно до якого остання виступила поручителем перед ВАТ Ощадбанк за належне виконання [PERSON] зобовязань за договором про іпотечний кредит №6198. 26.04.2016 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області було прийнято рішення про стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь АТ Ощадбанк в особі філії Полтавське обласне управління боргу по кредиту в сумі 12\~760,09 доларів США. В звязку з тим, що кредитний договір №6198 розірвано не було позичальнику щомісячно нараховувались відсотки за користування кредитом та пеня за порушення зобовязання. Так, станом на 10.04.2017 року з урахуванням рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.04.2016 року сума заборгованості [PERSON] та [PERSON] за кредитним договором становить 1\~797,64 доларів США, в тому числі 1250,57 доларів США прострочена заборгованість по відсотках, 323,17 доларів США пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків, 66,52 доларів США відшкодування 3% річних, 157,38 доларів США штраф 10% від вартості невиконання зобовязання, відповідно до п. 2.2 іпотечного кредиту від 19.10.2007 року. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, хоча відповідно до ч. 3 ст. 74 ЦПК України повідомлялись про час і місце розгляду справи, однак судові повістки від відповідачів повернулася до суду за закінченням терміну зберігання. Відповідачами не подано заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник третьої особи відділу ведення Реєстру територіальної громади Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, при цьому направив до суду заяву згідно якої просить справу розглядати без його участі. Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязанні добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обовязки. Враховуючи вимоги ч. 5 ст. 74 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема в позовній заяві), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідачів згідно з нормами ст. 224 ЦПК України. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача відповідно до поданої заяви, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши представника позивача, повно та всебічно проаналізувавши представлені докази, дослідивши наявні матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 19.10.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», в особі в.о. керуючого філією-Міським відділенням № 62 м. Кременчук ВАТ «Ощадбанк» та [PERSON] (зміна прізвища підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ №109784) був укладений договір про іпотечний кредит №6198, відповідно до якого останній надано кредит в сумі 25\~000,00 доларів США на придбання квартири зі сплатою 12% річних з терміном повернення не пізніше 18.10.2022 року. Одночасно між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір поруки № 1, згідно якого остання зобовязується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобовязання за кредитним договором № 6198 від 19.10.2007 року. З метою належного виконання зобовязання з [PERSON] був укладений іпотечний договір від 19.10.2007 року, згідно з яким в іпотеку ВАТ «Державний ощадний банк України» була надана нерухомість, а саме трикімнатна житлова квартира № 90, за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Генерала Манагарова, буд. 24/36-А. Свої зобов'язання за договором про іпотечний кредит відповідачі [PERSON] та [PERSON] належним чином не виконували. Заочним рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.04.2016 року по цивільній справі № 537/919/16-ц позов Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк Україна» в особі філії Полтавського обласного управління АТ «Державний Ощадний банк Україна» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту, процентах та пені задоволено частково. Стягнуто з [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» заборгованість за договором кредиту № 6198\~ від 19.10.2007 року в розмірі 12 932, 49 доларів США. Рішення суду набрало законної сили 21.06.2016 року. У вказаному судовому рішенні боргові зобовязання відповідачів зазначені станом на 22.03.2016 року. На виконання рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.04.2016 року, яке набрало законної сили 21.06.2016 року, було відкрито виконавчі провадження, однак до теперішнього часу борг з осіб, вказаних у судовому рішенні, органами державної виконавчої служби не стягнутий, про що свідчить лист №39824 від 10.05.2017 року з Автозаводського ВДВС міста Кременчук ГТУЮ у Полтавській області та лист №17802 від 05.05.2017 року з Крюківського ВДВС міста Кременчук ГТУЮ у Полтавській області. Згідно змін до статуту ВАТ «Державний ощадний банк України»,\~тип відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» відповідно до\~Закону України «Про акціонерні товариства»\~змінено на Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України». Відповідно до ст. ст.\~1050, 1054 ЦК України\~позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти в розмірі та на умовах встановлених договором. Згідно з ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п. 3.4. розділу 3 Договору про іпотечний кредит банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення суми кредиту в цілому, або у визначеній банком частині, сплати процентів за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим договором, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником будь-яких зобовязань за цим договором, зокрема у випадку: затримання сплати частини Кредиту та процентів за користування кредитом понад 2 (двох) місяців. Згідно п.4.2.2. розділу 4 Договору про іпотечний кредит банк має право при виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами більше ніж на 2 (два) місяці, а також в інших випадках, передбачених цим договором, вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів за цим договором, та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку, в тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором. Відповідно до п.3 ч.1\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно ч.1\~ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Відповідно до п. 5.2. розділу 5 Договору про іпотечний кредит за порушення взятих на себе зобовязань по поверненню основної суми Кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування Кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим Договором, Позичальник зобовязується сплатити на користь Банку пеню в розмірі 0,04% від суми несплаченого платежу за кожний день прострочення. Згідно ч. 1\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до розяснень, які містяться в п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», зобовязання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599, 601, 604, 609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Статтею 554 ЦК України передбачено правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Зобовязання за договором про іпотечний кредит № 6198 від 19.10.2007 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] належним чином не виконували, заборгованість була стягнута рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.04.2016 року, крім того утворилась заборгованість за період з 23.03.2016 року по 10.04.2017 рік в розмірі 1\~797,64 доларів США, в тому числі 1250,57 доларів США прострочена заборгованість по відсотках, 323,17 доларів США пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків, 66,52 доларів США відшкодування 3% річних, 157,38 доларів США штраф 10% від вартості невиконання зобовязання, відповідно до п. 2.2 іпотечного кредиту від 19.10.2007 року, що підтверджується розрахунком заборгованості. Вимогами\~ст. 559 ЦК України\~передбачено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В п.12 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" №5 від 30.03.2012 року дано роз'яснення, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. Також в п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" №14 від 18.12.2009 року дано роз'яснення, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.2 ст.192, ч.3 ст.533 ЦК України, Декрет Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року №15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю"). Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку заборгованості за договором про іпотечний кредит в сумі 1\~797,64 доларів США підлягають задоволенню. Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку» №898-ІV від 05.06.2003 року (далі ЗУ «Про іпотеку») з наступними змінами та доповненнями, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. В квартирі, яка є предметом іпотеки за іпотечним договором від 19.10.2007 року зареєстровані та мешкають [PERSON] та [PERSON], про що свідчить інформація з Реєстру територіальної громади Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 06.03.2017 року за №0913/01-27 та адресна картка. Крім того, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 05.04.2017 року [PERSON] є власником квартири №90, загальною площею 47,9 кв.м., розташована за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вулиця Генерала Манагарова, будинок № 24/36-А. Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульоване ст. 39 ЗУ «Про іпотеку», якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої\~статтею 38 цього Закону. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від № 6-504цс16 від 12.10.2016 року. Отже, суд приходить до висновку, що вимога позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 19.10.2017 року підлягає задоволенню. Частиною 1 ст.109 ЖК України встановлено, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Згідно з ч.1 ст.40 ЗУ «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 39 цього Закону у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Згідно ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Зі змісту вище зазначених норм закону вбачається, що вимога письмового попередження про добровільне звільнення житлового приміщення стосується лише такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки, як позасудове врегулювання на підставі договору, і не застосовується в порядку звернення стягнення за рішенням суду. Задоволення позову про виселення мешканців з переданого в іпотеку житлового приміщення не залежить від дотримання іпотекодержателем ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку». З урахуванням ч. 2 ст. 39 цього Закону відповідне рішення може бути прийняте судом (за заявою іпотекодержателя) одночасно з прийняттям рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 9 вересня 2015 року № 6-455цс15. При цьому позивачем 01.11.2016 року за № 5269 було направлено відповідачу [PERSON] вимогу про звільнення житлового приміщення. Таким чином суд приходить до висновку, що вимога позивача про виселення відповідачів [PERSON] та [PERSON] з квартири №90 будинку №24/36-А по вулиці Генерала Манагарова в м. Кременчуці Полтавської області підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене, в звязку з тим, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] порушили зобовязання за Договором про іпотечний кредит № 6198 від 19.10.2007 року, в результаті чого утворилася заборгованість по сплаті кредиту в розмірі 1\~797 64 доларів США, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на користь позивача суму боргу за період з 23.03.2016 року по 10.04.2017 рік в розмірі 1\~797, 64 доларів США, яка неохоплена рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.04.2016 року; в рахунок погашення кредитної заборгованості за договором про іпотечний кредит № 6198 від 19.10.2007 року в сумі 14\~127,08 доларів США, звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, укладеним 19.10.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Міського відділення № 62 м. Кременчука та [PERSON], а саме на нерухоме майно: трикімнатну житлову квартиру № 90 за адресою: Полтавська область м. Кременчук вулиця Генерала Манагарова, будинок 24/36-А, оціночною вартістю 179\~002,00 грн., що належить [PERSON] на праві власності, шляхом продажу на прилюдних торгах відповідно до ст. 41 Закону України «Про іпотеку» зі встановленням початкової ціни предмета іпотеки для подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності та виселити відповідачів [PERSON] та [PERSON] з квартири №90 будинку №24/36-А по вулиці Генерала Манагарова в м. Кременчуці Полтавської області. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути витрати на сплату судового збору, а саме з: [PERSON] в сумі 2 067 грн. 00 коп., [PERSON] в сумі 1 378 грн. 00 коп., [PERSON] в сумі 689 грн. 00 коп. Окрім того, ч. 1 ст. 79 ЦПК України передбачає такі види судових витрат, як судовий збір та витрати, повязані із розглядом справи. Відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 79 ЦПК України, до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідачів, у звязку із чим суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача витрати, понесені у звязку із публікацією оголошення в пресі про виклик відповідачів в судове засідання в розмірі 630 грн. 00 коп. з кожної. На підставі викладеного,

Outcome: approved