Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

Позивач [PERSON] обєднане управління пенсійного фонду України м. Львова звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] в якій просить стягнути із відповідачки виплачену пенсію в сумі 1945,53 грн. Свої вимоги мотивує тим, що з 09 червня 2015року [PERSON] (08.06.1962року народження) призначено пенсію за віком за списком №2 із зменшенням пенсійного віку відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (протокол № 1309 від 15.05.2015року). Відповідно до пункту б статті 13 Закону України Про пенсійне забезпеченнятграво на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України і за результатами атестації робочих місць:жінки-після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівники, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування(зміни з 01.04.2015р.); жінкам на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Відповідно до абз.1 ч.1 ст.26 Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. 13 травня 2015 року гр. [PERSON], 08.06.1962р.н. звернулась з заявою про призначення пенсії за віком за списком №2 із зменшенням пенсійного віку відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Згідно поданих документів загальний стаж роботи гр. [PERSON] на момент звернення становив 36р.03м.03дн., в тому числі за списком №2- 05р.07м.15дн. Відповідно до записів трудової книжки за період з 09.09.1987р. по 23.04.1993р. гр.[PERSON] працювала на посаді формувальника абразивних виробів на бакелітовій звязці на заводі Ритм. Згідно довідки про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №113 від 13.04.2010р. виданою ТзОВ Щирецький абразивний завод (колишній завод Ритм) гр. [PERSON] працювала з 09.09.1987р. по 23.04.1993р. формувальником абразивних виробів на бакелітовій звязці, що передбачено списком №2 розділ XIV поз. 2150800а-19376. Управлінням Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі прийнято рішення № 4 від 21.08.2015р. про припинення виплати призначеної пенсії з 01.08.2015року, оскільки на час подання документів [PERSON] не досягла пенсійного віку встановленого ст.26 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування (зміни з 01.04.2015р.). За період з 09.06.2015p.no 31.07.2015р. виникла переплата в сумі 1995грн. 53 коп. Управлінням, неодноразово, повідомлялось [PERSON] про розмір переплати пенсії та з проханням повернути зайво виплачені кошти за червень-липень 2015року в сумі 1995,53грн. листами №8614/03-31 від 25.08.2015року та №12312/03-31 від 29.10.2015року. [PERSON] звернулась до управління з заявою (вх.№ 11355/2 від 04.11.2015р.) про те, що відповідачці відомо про переплату, яка виникла і про згоду повертати дану переплату певними сумами кожного місяця до повного погашення. Позивач вказує, що станом на час подання позовної заяви переплата пенсії склала 1945,53грн. В судому засіданні представник позивача за дорученням [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримали та просять задоволити. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечив. Свої заперечення мотивує тим, що оскільки позивачем не доведено факту недобросовісного набуття [PERSON] отриманих коштів у розмірі 1955,53 грн., які є пенсійною виплатою, призначеною їй УПФУ у Пустомитівському районі Львівської області, як не встановлено й наявності рахункової помилки, а дана виплата відбулася внаслідок неправильного застосування законодавства головним спеціалістом УПФУ у Пустомитівському районі Львівської області, а відтак, відповідно до статті 1215 ЦК України, поверненню не підлягає. Вислухавши сторони, проаналізувавши матеріали справи та дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на наступне : 13 травня 2015 року [PERSON], [INFO], звернулася із заявою до управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі про призначення пенсії за віком за списком №2 із зменшенням пенсійного віку відповідно до ЗУ «Про загсшьнобов язкове державне пенсійне страхування». Згідно поданих документів загальний стаж роботи [PERSON] на момент звернення становив 36років 03 місяці 03 дні, в тому числі за списком №2 - 05років 07 місяці 15 днів. Відповідно до записів трудової книжки за період з 09.09.1987 року по 23.04.1993 року [PERSON] працювала на посаді формувальника абразивних виробів на бакелітовій звязці на заводі «Ритм». Згідно довідки про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №113 від 13.04.2010 року виданою ТзОВ «Щирецький абразивний завод» (колишній завод «Ритм») [PERSON] працювала з 09.09.1987 року по 23.04.1993 року на посаді формувальника абразивних виробів на бакелітовій звязці, що передбачено списком№2розділу XIVпоз.2150800а-19376. 09 червня 2015 року [PERSON] призначено пенсію за віком за списком №2 із зменшенням пенсійного віку відповідно до ЗУ «Про загсшьнобовязкове державне пенсійне страхування». Однак управлінням Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі прийнято рішення №4 від 21.08.2015 року про припинення виплати призначеної пенсії з 01.08.2015 року, оскільки на час подання документів [PERSON] не досягла пенсійного віку встановленого cm. 2б ЗУ «Про загальнобовязкове державне пенсійне страхування» (зміни від 01.04.2015т року). За період з 09.06.2015 року по 31.07.2015 року відповідачем було нараховано [PERSON] пенсії в сумі 1995 грн. 53 коп. 21 листопада 2015 року на рахунок управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі поступила сума в розмірі 50, 00 грн. від [PERSON] на погашення виплаченої пенсії. Даний факт визнається відповідачем по справі, а відтак в силу ч.2 cm. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Частиною 1 ст.50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягнуті на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року №6-4. За змістом пункту 3 цього Порядку повернення коштів проводиться відповідно до ст.50 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Суми пенсій, виплачених надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї тощо. Зі змісту зазначених норм ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, вбачається, що відрахування виплаченої надміру чи безпідставно суми пенсії можливе лише за двох умов, зокрема, зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1215 Цивільного кодексу України, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 р. роз'яснено, що до лічильних помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Не можуть вважатися ними не пов'язані з обчисленнями помилки в застосуванні закону та інших нормативно- правових актів, у тому числі колективного договору. Проаналізувавши вищевказані норми законодавства можна дійти висновку, що механізм повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через зловживання зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій в постанові від 22 січня 2014 року (справа № 6-151 цс 13), де зазначено, що відповідно достатті 1215 Цивільного кодексу України(далі -ЦК України) не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна тата і татежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх витата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Отже, позивачем не обґрунтовано та не доведено існування зазначених вище обставин, які відповідно до законодавства є підставами для стягнення безпідставно набутої пенсії з відповідачки [PERSON] Згідно листа №995/Г-5 від 30.11.2015 року Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області вбачається, що при призначенні пенсії [PERSON] спеціалістами управління Пенсійного фонду в Пустомитівському районі були порушені вимоги чинного законодавства. Внаслідок неправильного застосування законодавства при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах до головного спеціаліста застосовані заходи адміністративної відповідальності. Будь-яких належних та допустимих доказів недобросовісності з боку відповідача при поданні нею заяви у травні 2015 року про призначення пенсії за віком за списком №2 із зменшенням пенсійного віку відповідно до ЗУ «Про загсшьнобов язкове державне пенсійне страхування» позивачем [PERSON] обєднаним управлінням пенсійного фонду України м. Львова, суду не надано. Відповідно до ч.2 ст.10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.2 ст.60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Таким чином, оскільки [PERSON] обєднаним управлінням пенсійного фонду України м. Львова, не надано будь-яких належних доказів, які б свідчили про подання відповідачкою [PERSON] недостовірних даних для перерахунку пенсії чи про наявність зловживань з її боку при отриманні пенсії, то й підстави для задоволення позову відсутні. За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Галицького обєднаного управління пенсійного фонду України м. Львова про стягнення безпідставно набутих коштів не обґрунтовані та не підлягають задоволенню. Судові витрати, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, необхідно віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed