Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що Корольовським ВДВС м. Житомир ГТУЮ у Житомирській області на виконання рішень Корольовського районного суду м. Житомира, було відкрито виконавчі провадження: ВП №19824373 з виконання виконавчого листа №2-725 від 29.09.2009 року про стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в солідарному порядку на користь ЖОД ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованості в сумі 23 378, 96 грн.; ВП №35708913 з виконання судового наказу №2н-2609/08 від 08.08.2008 року, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованості в розмірі 19408,97 грн. З метою належного виконання вищезазначених рішень, відповідачем було накладено арешти на належне йому майно. По виконавчому провадженню №35708913, 19.09.2008 року накладено арешт нерухомого майна на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження, серії АА № 566856 (номер запису про обтяження - 18271032, реєстраційний номер обтяження - 7944447). По виконавчому провадженню №19824373, 17.06.2010 року накладено арешт нерухомого майна на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження серії та номер - 19824373 від 10.06.2010 року (номер запису про обтяження - 18271213, реєстраційний номер обтяження - 9945870). В свою чергу, станом на грудень 2016 року, виконавчі провадження, на підставі яких було накладено арешт на майно, були закінчені. Так, в листі від 24.10.2019 року, надісланого позивачу, зазначається, що по виконавчому провадженню №19824373, 18.11.2013 року та по виконавчому провадженню №35708913 від 08.08.2008 року, державним виконавцем, 18.11.2013 року винесено постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у відповідності до п.4 ч.1 ст. 47 ЗУ "Про виконавче провадження". Таким чином, виконавчі провадження, в межах яких було накладено арешт на майно позивача та оголошено заборону його відчуження - завершені. Проте, по їх завершенню державним виконавцем не були скасовані відповідні арешти. З метою вирішення питання, про зняття арештів з майна, що належить позивачу на праві власності, 13.11.2019 року, він звернувся до відповідача з заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчих проваджень №35708913 та №19824373 та зняття їх копій. Однак йому було роз"яснено, що надання копій не представляється можливим, у зв`язку з тим, що оригінали виконавчих проваджень знищено через закінчення строків їх зберігання. Врегулювати даний спір в позасудовому порядку відповідач відмовляється, посилаючись на те, що закінчення виконавчого провадження на підставі п.10 ст. 49, п.4 ст. 47 та п 2. ст. 47 ЗУ "Про виконавче провадження" не передбачає зняття арешту з майна боржника. А тому зняти такий арешт має право лише суд. Позивач просить зняти арешт та заборону на відчуження належного йому майна, накладений постановами Корольовського ВДВС Житомирського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 10.06.2010 року, серія та номер -19824373 та про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.09.2008 року , серія та номер АА 566856 . В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити, зазначивши, що має у власності земельну ділянку, якою не може в повному обсязі розпорядитися через накладений арешт Корольовським ВДВС м.Житомира, також вказав, що на даний час кредит у АТ "Райффайзен Банк Аваль" він не погасив через відсутність коштів, однак розпорядившись земельною ділянкою міг би погасити кредит, тому просив зняти арешт та заборону на відчуження належного йому майна. Представник відповідача Корольовського ВДВС до суду не з`явився, направили відзив (а.с.25-32), в якому вважають позов безпідставним, необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, просили відмовити позивачу у задоволенні позову про звільнення майна з - під арешту в повному обсязі, в подальшому в направленій до суду заяві просили слухати справу у відсутність представника. Представник третьої особи АТ "Райффайзен Банк Аваль", залучений до участі у справі Богунським районним судом м.Житомира 11.02.2020 року протокольно в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, клопотань, заяв до суду не подавали. Вислухавши позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.263 ч.1 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом і передбачених цим Кодексом випадках. В ході судового розгляду судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 2,00 га - для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Волицької сільської ради, Андрушівського району, Житомирської області, кадастровий номер - 1820381600:05:000:0149 (а.с. 6, 79-82). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів зареєстровано вид обтяження: арешт нерухомого майна [PERSON] на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №19824373 від 10.06.2010 та на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія АА № 566856 від 16.09.2008 (а.с. 6). Також судом встановлено, що в провадженні Корольовського відділу державної виконавчої служби м.Житомир ГТУЮ у Житомирській області перебували виконавчі провадження про стягнення коштів з [PERSON] , в тому числі : виконавче провадження №19824373 з виконання виконавчого листа №2- 725 від 29.09.2009, виданого Корольовським районним судом міста Житомира про стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в солідарному порядку на користь ЖОД ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість в сумі 23378,96 грн. 10.06.2010 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 17.10.2010 державним виконавцем накладено арешт нерухомого майна на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №19824373 від 10.06.2010 (номер запису про обтяження - 18271213, реєстраційний номер обтяження - 9945870). 18.11.2013 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у відповідності до п.4 ч. 1 ст.47 Закону України « Про виконавче провадження» (в редакції Закону, що діяла на момент прийняття рішення); виконавче провадження № 35708913 з виконання судового наказу №2н- 2609/08 від 08.08.2008, виданого Корольовським районним судом міста Житомира про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованості в розмірі 19408,97 грн. 29.08.2008 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 19.09.2008 державним виконавцем накладено арешт нерухомого майна на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія АА№ 566856 (номер запису про обтяження - 18271032, реєстраційний номер обтяження - 7944447). 18.11.2013 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану у відповідності до п.4 ч.1 ст.47 Закону України « Про виконавче провадження» (в редакції Закону, що діяла на момент прийняття рішення), що підтверджується листами Корольовського ВДВС м.Житомира адресованими позивачу [PERSON] та письмовим відзивом (а.с.10, 11-13, 25-30). Суд не оцінює обставин, на які посилається відповідач у відзиві щодо наявних інших виконавчих проваджень та виконавчого провадження № 55055142 , у якому накладено арешт 31.01.2020 року (а.с.32) та доказів наданих позивачем суду на спростування вказаних обставин, оскільки вони не стосуються даних позовних вимог (а.с.83-84, 86-87). Як вбачається із позовних вимог, позивач просить зняти арешт та заборону на відчуження майна накладений постановою Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ про відкриття виконавчого провадження від 10.06.2010 року, серія та номер- 19824373 та зняти арешт та заборону на відчуження майна накладений постановою Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.09.2008 року, серія та номер : АА 566856 , які були винесені у виконавчому провадженні № 19824373 з виконання виконавчого листа №2- 725 від 29.09.2009, виданого Корольовським районним судом міста Житомира про стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в солідарному порядку на користь ЖОД ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість в сумі 23378,96 грн. та у виконавчому провадженні № 35708913 з виконання судового наказу №2н- 2609/08 від 08.08.2008, виданого Корольовським районним судом міста Житомира про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "РайффайзенБанкАваль" заборгованості в розмірі 19408, 97 грн. (а.с.10, 11-13). Відповідачем по справі є Корольовський відділ державної виконавчої служби м.Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, при цьому стягувачем в рамках виконавчих проваджень №19824373 та № 35708913 є АТ "Райффайзен Банк Аваль", що підтверджується листом Корольовського ВДВС м.Житомира (а.с.10). Позивач у позові не зазначає та в судовому засіданні не вказав, які дії і який закон порушує відповідач Корольовський ВДВС м. Житомира, тоді як судом встановлено, що арешт на майно позивача було накладено при виконанні рішень суду на користь АТ "Райффайзен Банк Аваль". Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19), орган державної виконавчої служби у справах за позовами осіб щодо належності саме їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, може залучатися судом як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. За змістом наведених правових норм та правових позицій Великої Палати Верховного Суду у випадку звернення особи до суду в порядку позовного провадження з вимогою про звільнення майна з-під арешту (зняття арешту з майна) орган державної виконавчої служби не може бути належним відповідачем у такій справі. Вказані позовні вимоги можуть бути пред`явлені до особи, в інтересах якої накладено арешт. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) зроблено правовий висновок про те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд повинен відмовляти у задоволенні позову. Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Разом з тим установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача. Виходячи з вказаного вище, суд приходить до висновку, що відповідно до ст. 15,16 ЦК України позивач звернувся до суду з позовом до неналежного відповідача, а тому позивач не зміг належним чином обґрунтувати свої позовні вимоги, тому позов є не обґрунтований та задоволенню не підлягає, оскільки арешт майна було вчинено за заявою банку в його інтересах та у разі скасування арешту, можуть бути порушені права саме банку. Та обставина, що на час розгляду справи відсутні виконавчі провадження, не має правового значення, адже виконавче провадження відносно позивача було завершено у зв`язку з поверненням виконавчого листа без виконання.

Outcome: dismissed