Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], зазначивши, що 27.12.2007 року між позивачем та [PERSON] укладено договір № СNGLAE00000139, за умовами якого відповідачеві надано кредит в розмірі 9535,62 доларів США на строк до 26.12.2012 року, за умови сплати відсотків, комісії та інших витрат, передбачених угодою. В забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань, між банком та [PERSON] укладено договір поруки. У зв"язку з тим, що позичальник і поручитель не виконують взятих на себе обов"язків, позивач просить стягнути з [PERSON] та [PERSON], у солідарному порядку, заборгованість з основного зобов'язання, в розмірі 5314,55 доларів США; заборгованість за відсотками, в розмірі 1061,26 доларів США; заборгованість по комісії за користування кредитом, в розмірі 400,50 доларів США; пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань, в розмірі 12149,62 доларів США; фіксовану частину штрафу, в розмірі 15,86 доларів США; 946,30 доларів США відсоткової складової штрафу, а також понесені по справі судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, будучи завчасно та у встановленому порядку повідомленою про час та місце судового розгляду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи в порядку, визначеному абз.4 ч.5 ст.74 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи та матеріали архівної справи № 2-12/2011, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. У відповідності до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог і на підставі поданих ними доказів. З позовної заяви вбачається, що 27.12.2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено договір СNGLAE00000139, за умовами якого відповідачеві надано кредит в розмірі 9535,62 доларів США на строк до 26.12.2012 року, за умови сплати відсотків, комісії та інших витрат. В якості забезпечення виконання зобов'язання зі сторони [PERSON], між банком та [PERSON] укладено договір поруки. Звертаючись до суду позивач зазначив, що заборгованість [PERSON] з основного зобов'язання, становить 5314,55 доларів США; заборгованість по відсотках - 1061,26 доларів США; заборгованість по комісії - 400,50 доларів США; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань - 12149,62 доларів США; фіксована частина штрафу - 15,86 доларів США; 946,30 доларів США - відсоткова складова штрафу. На підтвердження розміру заборгованості відповідачів, до позовної заяви було приєднано розрахунок за період з 27.12.2007 року по 31.12.2014 року. На підтвердження виникнення у [PERSON] та [PERSON] зобов"язань перед позикодавцем, представником позивача до заяви було додано копії договорів, якість виконання яких не дозволяє визначити зміст, умови та порядок виконання сторонами зобов"язань. Будь-яких документів, підтверджуючих факт перерахування [PERSON] коштів за кредитним договором, позивачем надано не було. Обов"язкові до виконання ухвали суду, винесені в порядку ст.137 ЦПК України, про надання належної якості копій кредитного договору, укладеного між фінансовою установою та [PERSON] і договору поруки, укладеного з [PERSON], незважаючи на завчасне отримання центральним офісом банку та представником позивача, виконані не були. Також без виконання залишилися вказані ухвали, в частині надання платіжного документа, підтверджуючого отримання [PERSON] коштів за договором № СNGLАЕ 00000139 від 27.12.2007 року. Наведені обставини позбавляють суд можливості встановити фактичні обставини справи на підставі доказів, визначених ст.ст.57-59 ЦПК України. Разом з цим, з ініціативи суду були досліджені матеріали цивільної справи № 2-12/2011, розглянутої Ріпкинським районним судом. Так, з матеріалів справи вказаної справи вбачається, що 16.11.2010 року ПАТ КБ "ПриватБанк" зверталося до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованість за тим же договором № СNGLAE00000139 від 27.12.2007 року, а саме заборгованості з основного зобов"язання, в розмірі 9082,70 доларів США; заборгованості з поточних відсотків, в розмірі 257,55 доларів США; заборгованості з прострочених відсотків, в розмірі 1648,56 доларів США; поточної комісія, в розмірі 41,54 доларів США; простроченої комісія, в розмірі 358,96 доларів США та пені у розмірі 2121,02 доларів США. Рішенням суду від 05.01.2011 року, з урахуванням зменшення банком своїх вимог, позов було задоволено та стягнуто з [PERSON] та [PERSON], у солідарному порядку, на користь ЗАТ КБ "ПриватБанк" 9082 долари США, оскільки заставне майно - придбаний [PERSON] автомобіль, було реалізований ПАТ КБ "ПриватБанк", зі спрямуванням коштів на погашення заборгованості за договором. Рішення суду у справі № 2-12/2011 від 05.01.2011 року набрало чинності, а позивачеві видано виконавчий лист. В матеріалах архівної справи міститься постанова державного виконавця від 22.03.2011 року, про відкриття виконавчого провадження. Крім того, за змістом позовної заяви наданої до суду 16.11.2010 року, [PERSON] отримував за тим же кредитним договором № СNGLAE00000139 від 27.12.2007 року грошові кошти в більшому розмірі, а саме 14254,95 доларів США, що не узгоджується з розміром основного зобов"язання, визначеного позивачем у цивільній справі за 2015 рік, в розмірі 9535,62 доларів США. Розрахунок заборгованості за вимогами до відповідачів в цивільній справі № 2-12/2011, охоплював період з 27.12.2007 року по 31.03.2010 року, що в значній мірі співпадає з періодом за вимогами в цивільній справі за 2015 рік, так як він охоплює проміжок часу з 27.12.2007 року по 31.12.2014 року. Незважаючи на відкладення розгляду справи, позивач не скористався своїм правом змінити підставу або предмет позову, зменшити чи уточнити заявлені вимоги. Таким чином суд приходить до висновку про наявність ознак зловживань зі сторони ПАТ КБ "ПриватБанк" при зверненні до суду та недоведеність належними і допустимими засобами доказування тих обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог. За наведених обставин суд не вбачає підстав для задоволення позову. У відповідності до ст.88 ЦПК України, сплачений судовий збір необхідно віднести на рахунок позивача.

Outcome: dismissed