Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

ПМП "Венера" звернулося в Могилів-Подільський міськрайонний суд з позовною заявою до [PERSON] про визнання недійсними договору купівлі-продажу магазину та договору купівлі-продажу земельної ділянки, мотивуючи тим, що в даний час Могилів-Подільським міськрайсудом Вінницької області здійснюється розгляд адміністративної справи №138/1193/13-а за позовом [PERSON] до Могилів-Подільської міської ради про скасування рішень міської ради, які стосуються майнових прав ПМП "Венера", а саме: прав на землю та інше нерухоме майно. Як підставу для звернення до суду [PERSON] використала наявність у неї права власності на будівлю магазину, що межує із спірною земельною ділянкою. Як доказ вона надала копію договору купівлі-продажу магазину, розташованого по [ADDRESS], укладеного 21.09.2001 року між ПМП "Венера" та [PERSON] Позивач вважає, що такі дії є зловживанням [PERSON] своїми цивільними правами. Крім того, [PERSON] систематично порушує права ПМП "Венера", здійснюючи без дозволу торгівлю на земельній ділянці підприємства. Виходячи із матеріалів адміністративної справи, ПМП "Венера" обирає для свого самозахисту від протиправних посягань [PERSON] на майно підприємства, а саме: земельну ділянку, такий спосіб захисту як визнання правочину недійсним. Саме такий спосіб, на думку позивача, захистить і убезпечить підприємство від подальших постійних скарг та позовів [PERSON] Як видно з п.1 договору купівлі-продажу, укладеного 21.09.2001 року між ПМП "Венера" та [PERSON] продавець продав, а покупець купила магазин загальною площею 106 кв.м., розташований по [ADDRESS]. Але даний договір позивач вважає недійсним з тих підстав, що у власності ПМП "Венера" нерухомого майна по [ADDRESS] не було, і відповідно на час вчинення правочину не існувало права його продажу. Рішенням №338 виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради Вінницької області від 28.11.1997 року було надано позивачу в постійне користування земельну ділянку площею 120 кв. м. по [ADDRESS] для проектування і будівництва торгового павільйону ПМП "Венера". Відповідно до рішення №26 від 29.01.1998 року виконавчий комітет Могилів-Подільської міської ради Вінницької області збільшив розмір земельної ділянки до 180 кв.м. вже для проектування і будівництва торгового магазину. Протягом року ПМП "Венера" збудувало відповідно до проекту і здало в експлуатацію магазин по [ADDRESS] загальною площею 106,4 кв.м. Таким чином, ПМП "Венера" не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності для укладення 21.09.2001 року правочину купівлі-продажу нерухомого майна за адресою: [ADDRESS], і зміст правочину суперечить ЦК України, що є підставою відповідно до п.1,2 ч.1 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України для визнання судом даного договору недійсним. В подальшому, позивач ПМП "Венера" збільшило свої позовні вимоги, та просить суд визнати також недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0113 га., укладений 21 грудня 2001 року між ПМП "Венера" та [PERSON], зареєстрований нотаріусом Могилів-Подільського нотаріального округу за №1685. Дану вимогу, позивач мотивує тим, що інформації про адресу та інші дані, на підставі яких можливо індивідуально визначити місцезнаходження даної земельної ділянки, її межі та координати, у догові не має, а тому не визначений предмет договору купівлі-продажу. Крім того, відсутній державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, яка була продана. А тому, ПМП "Венера" помилково продала зазначену земельну ділянку, яка окремо в натурі не відводилась, є власністю Могилів-Подільської міської ради і продавець не отримував від власника повноважень на продаж цієї земельної ділянки А покупець [PERSON] фактично самовільно привласнила собі майно громади, а тому зазначений договір є недійсним. Представники позивача: Ільєва Л.Є., Клінчиков С.О. та Адамус П.М., в судовому засіданні збільшені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON], збільшенні позовні вимоги не визнала, за їх безпідставністю, крім того просила застосувати строк позовної давності до спірних правовідносин. Представник третьої особи без самостійних вимог - Могилів-Подільської міської ради в судове засідання не з'явився, просив розгляд справи провести у його відсутність. Свідок [PERSON], суду пояснила, що вона працює приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу. В 2001 році нею було посвідчено договір купівлі-продажу магазину, розташованого по [ADDRESS], та договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладених між сторонами по справі. Угоди були укладені відповідно до діючого на той час законодавства. Свідок [PERSON], завідуючий юридичного сектора управління Держземагентства у Могилів-Подільському районі пояснив, що договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0113 га, який укладений 21.12.2001 року між сторонами по справі, на той час відповідав чинному земельному законодавству. Не потрібно було для продажу земельної ділянки мати окремий державний акт на право власності на земельну ділянку. На той час можливо було продати частину земельної ділянки, яка була включена у державний акт на більшу загальну площу, але із зазначенням частини ділянки яка продавалась, що було і зроблено при купівлі-продажу земельної ділянки і відображено в Державному акті на право власності на землю серія [NUMBER]. Заслухавши представників позивача, представника відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного: відповідно до державного акту на право постійного користування землею [NUMBER] на підставі рішення виконавчого комітету Могилів-Подільської міської Ради народних депутатів №232 від 31.07.1995 року ПМП "Венера" надано у постійне користування 0,0064 га для господарських потреб в 1995 році, що стверджується також планом зовнішніх меж землекористування (а.с.49-51, 54). Згідно свідоцтва про право власності та акту передачі нежитлового приміщення від 01.03.1995 року, свідоцтва про право власності та акту передачі нежитлового приміщення від 10.04.1996 року ПМП "Венера" є власником цілісного майнового комплексу торгового підприємства "Мальва" по [ADDRESS] (а.с.55-58). Копією витягу з рішення виконавчого комітету Могилів-Подільської міської Ради народних депутатів №338 від 28.11.97 року стверджується, що надано додатково в постійне користування ПМП "Венера" земельну ділянку площею 120 кв. м. по [ADDRESS] для проектування і будівництва торгового павільйону за рахунок території комунального підприємства "Ринок" (а.с.5). Відповідно до рішення виконавчого комітету Могилів-Подільської міської Ради народних депутатів №26 від 29.01.98 року, було збільшено розмір земельної ділянки МПМ "Венера" до 180 кв. м. для будівництва торгового магазину (а.с.6) та відповідно Генплану міста, дане будівництво було погоджено з головним архітектором міста (а.с.7). Згідно Акту державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом об'єкта та експлуатації від 25.10.1999 року та 27.10.1999 року, добудова до існуючого приміщення по [ADDRESS] та магазин ПМП "Венера" по [ADDRESS], готовий до введення в експлуатацію (а.с.8, 45-46). На підставі рішення виконавчого комітету Могилів-Подільської міської Ради народних депутатів від 10.11.1999 року було затверджено акти державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом магазину по [ADDRESS], приватного малого підприємства "Венера" (а.с.52). Відповідно до рішення виконавчого комітету Могилів-Подільської міської Ради народних депутатів №34 від 29.02.2000 року, було надано дозвіл на оформлення в цілому за Могилів-Подільським Приватним малим підприємством "Венера" право приватної власності та виділено в окремі облікові інвентарні номери нежитлові об'єкти нерухомого майна - магазин, що складається з однієї будівлі літ. - В загальною площею 106,4 кв.м. і розташований в [ADDRESS] (а.с.30-31). Оформлення права власності на будівлю проводилось за письмовими заявами ПМП "Венера" та за участі Могилів-Подільського міжрайонного бюро технічної інвентаризації (а.с.32-44). Згідно рішення 15 сесії 3 скликання Могилів-Подільської міської ради від 31.03.2000 року, ПМП "Венера" надано дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки комунальної власності несільськогосподарського призначення, на якій розташовані торгові павільйони та яка підлягає продажу (а.с.107,108). На підставі рішення виконавчого комітету Могилів-Подільської міської Ради народних депутатів №352 від 29.11.2000 року ПМП "Венера" передано у власність шляхом продажу земельну ділянку площею 478,0 кв.м., що стверджується також Державним актом на право власності на землю серія №004046 (а.с.83,84-86). Відповідно до договору купівлі-продажу від 21.09.2001 року ПМП "Венера" продало, а [PERSON] купила магазин, що знаходиться в [ADDRESS]. На земельній ділянці знаходиться одне цегляне приміщення загальною площею 106 кв.м. Відчужуваний магазин належить продавцю на підставі свідоцтва №26 про право власності на нежитлові об'єкти нерухомого майна, виданого Могилів-Подільським міськвиконкомом 10 березня 2000 року, та зареєстрованого Могилів-Подільським міжрайбюро технічної інвентаризації 13 березня 2000 року за №17 (а.с.4). Оформлення договору купівлі - продажу було здійснено нотаріусом, на підставі наданих позивачем документів ( а.с.62-74). На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21.12.2001 року ПМП "Венера" продало, а [PERSON] купила земельну ділянку площею 0,0113 гектарів на території Могилів-Подільської міської ради, на підставі якого [PERSON] оформила на неї право власності, що підтверджується технічною документацією із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку гр. [PERSON] (а.с.109-134). На момент укладення договорів купівлі-продажу магазину та земельної ділянки діяв Цивільний кодекс Української РСР від 18 липня 1963 року, із змінами, внесеними до нього, який втратив чинність з 01 січня 2004 року з набранням чинності Цивільного кодексу України, та діючого на той час Земельного кодексу України. Відповідно до п.4 та п.6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовується до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом. Суд вважає, що на час набрання чинності Цивільного кодексу України, строк позовної давності до правовідносин, що виникли між сторонами не сплив - три роки, а тому необхідно застосувати при розгляді даної справи строк позовної давності відповідно до діючого цивільного кодексу. Відповідно до ст.251 ЦК України, перебіг строку позовної давності починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Згідно ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється у три роки. Спеціальна позовна давність, відповідно до ст.258 ЦК України, зокрема до вимог про застосування наслідків нікчемного правочину встановлена у десять років. Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Позивач не просив поновити йому строк позовної давності, початок перебігу якого починається з дня укладення угод, так як між сторонами було досягнуто при їх укладенні всіх істотних умов, які були відомі позивачу. В ст. 203 ЦК України, передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину, а саме зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановленні частиною першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Представниками позивача не доведено в судовому засіданні, що при укладенні угод купівлі-продажу магазину та земельної ділянки було порушено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. При укладенні угод, які позивач просить визнати недійсними, на момент їх реєстрації були дотриманні вимоги ст.41,44,128,224,225,228,229 ЦК УРСР, які встановлювали умови щодо укладення угод, їх форми, момент виникнення права власності, а також укладення договорів купівлі-продажу, а саме: особи, які мали право продавати майно, ціну, обов'язки продавця попередити покупця про права третіх осіб на річ, яка продається. Жодних підстав вважати зазначені угоди недійсними, відповідно до ст.48-58 ЦК УРСР та діючого ЦК України у суду немає. При цьому, представники позивача суду не довели їхньої недійсності. Договір купівлі - продажу земельної ділянки було посвідчено нотаріусом, відповідно до діючого на той час Земельного кодексу України, який зокрема передбачав в ст.82, ч.1 ст.120, що при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. А тому, на підставі наведеного вище, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed