Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~04 вересня 2018\~року (згідно\~поштового конверту\~30.08.2018\~року)\~ представник ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості. \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач 11.03.2013 року отримав кредит у розмірі 300,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач забов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Таким чином, станом на 16.07.2018 року у відповідача перед банком існує заборгованість в сумі 25135,57 грн. \~ \~ \~ \~Представник позивача АТ КБ "ПриватБанк" в судовому засіданні відсутній, в позовній заяві зазначив, що не заперечує справу розглянути за відсутності представника банку.\~ Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином. До суду надала заяву згідно якої просить справу розглянути у її відсутності, просить застосувати строк позовної давності до вимог банку. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. 11.03.2013 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] (далі відповідач) було укладено кредитний договір б/н відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 300.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом (а.с.8). Відповідачка підписавши анкету заяву (а.с.8) погодилась з тим, що ця її заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг (далі - Умови), а також Тарифами становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомився і був згоден з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані їй в письмовому вигляді. Відповідач зобов`язався їх виконувати та ознайомлюватись зі внесеними змінами на офіційному сайті позивача. Заява засвідчена підписами\~\~\~\~уповноваженої особи\~\~\~\~ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем. Встановлено, що банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав і надав кредитні кошти позичальнику. 21 травня 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» змінило назву на акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (АТ КБ ««ПРИВАТБАНК»). Відповідач не виконує зобов'язання за кредитним договором у зв'язку з чим станом на 16.07.2018 року у відповідача перед банком існує заборгованість в загальному розмірі 25135 грн. 57 коп. яка складається з: - 5116 грн. 52 коп. - тіло кредиту; \~ \~ \~ \~ - 10356 грн. 63 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; \~ \~ \~ \~ - 7989 грн. 30 коп. заборгованість за пеню; \~ \~ \~ \~ - 500 грн. 00 коп. - штраф ( фіксована частина); \~ \~ \~ \~ - 1173 грн. 12 коп. - штраф ( процентна складова); Відповідач дані розрахунки не спростувала та не надала суду фінансові документи, які підтверджують фактичне виконання зобовязання за названим кредитним договором. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивачем заявлено про застосування позовної давності.\~ Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у\~три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом установлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та пята статті 261 ЦК України). Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (частина перша статті 259 ЦК України). Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 04.11.2015 (справа №6-1926цс15). Умови та правила надання банківських послуг, де пунктом 1.1.7.31 вказано, що строк позовної давності щодо вимог банку складає 50 років, не містять підпису відповідача. З огляду на це відсутні підстави вважати що сторони дійшли згоди щодо збільшення строку позовної давності. В своїй постанові від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14, предметом якої був спір за позовом банківської установи про стягнення заборгованості за кредитним договором, Верховний Суд України зазначив, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Відповідно до\~статті 264\~ЦК України\~перебіг позовної\~давності переривається\~вчиненням особою\~дії,\~що свідчить\~про визнання\~нею свого\~боргу або\~іншого обов'язку. Позовна\~давність переривається\~у разі\~пред'явлення\~особою позову\~до одного\~із кількох\~боржників,\~а також\~якщо предметом\~позову є\~лише частина\~вимоги,\~право на\~яку має\~позивач. Після\~переривання перебіг\~позовної давності\~починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Як вбачається з розрахунку позивача (а.с.7), відповідач частково вносила кошти на погашення заборгованості, останній платіж здійснила 11.07.2018 року на суму 2200 грн. 00 коп. Вчинення боржником дій з виконання зобов`язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності, лише за умови, коли такі дії здійснено уповноваженою на це особою, яка представляє боржника у відносинах з кредитором у силу закону, на підставі установчих документів або довіреності, що узгоджується з позицією Верховного суду України, яка викладена у постанові №6-1457цс16. Однак, відповідачка у своїх заявах не заперечує факту внесення коштів 11.07.2018 року на суму 2200 грн. 00 коп. Оскільки АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом 30.08.2018 року, трирічний строк позовної давності щодо стягнення заборгованості по тілу кредиту в сумі 5116,52 грн позивачем не пропущений. В той же час розмір заборгованості по відсоткам за користування кредитом слід зменшити, враховуючи загальний трирічний строк позовної давності до вказаної вимоги та дату звернення АТ КБ «ПриватБанк» з позовом до суду (30.08.2018 року), а саме, на 9,20 грн, оскільки саме така загальна заборгованість за процентами існувала станом на 27.08.2015 року (а.с 6). Отже стягненню підлягає 10347,43 грн заборгованості по процентам за користування кредитом. Враховуючи, що відповідач взяв на себе зобовязання по погашенню кредиту згідно договору, але своїх зобовязань не виконав, чим порушуються права позивача, позовні вимоги в даній\~частині слід задовольнити. Разом із тим, суд вважає необґрунтованими вимоги позову про необхідність стягнення на користь позивача штрафу. Вимога про стягнення з відповідача на користь позивача штрафу у розмірі 1431,80 грн, не підлягає задоволенню з огляду на те, що цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до приписів ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення, отже, заявлені банком в цій частині вимоги задоволенню не підлягають. Вказане відповідає правовій позиції, що висловлена ВСУ 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. Крім того, за загальним правилом період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов`язання, не може перевищувати один рік, що передбачено п.1 ч. 2\~ст. 258 ЦК України. При цьому, виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до\~ст. 253 ЦК України\~обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Крім того, ч. 3\~ст. 551 ЦК України\~передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. \~ \~ \~ \~Згідно правової позиції,\~\~викладеної в постанові Верховного Суду України від 03.09.2014 р. № 6-100цс14, яка згідно зі\~ст. 360-7 ЦПКУкраїн є обов`язковою для судів, за правилами п. 1 ч. 2\~ст. 258 ЦК України\~період,\~за який\~нараховується пеня\~за прострочення\~виконання зобовязання\~не може\~перевищувати одного\~року. Виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня\~на відповідну суму, а позовна\~давність за позовом про стягнення пені відповідно до\~статті 253 ЦК України\~обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Частиною третьою\~статті 551 ЦК України, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.\~ \~ \~ \~ \~Враховуючи вище викладене, заяву відповідача про зарахування строків позовної давності та розрахунок позивача, стягнення пені з відповідача може бути поведене виключно в межах строку позовної давності, а саме з 30.08.2017 року, що згідно розрахунку позивача становить 850 грн. Отже на підставі вище викладеного суд прийшов до\~висновку,\~що з\~відповідача на\~користь позивача\~необхідно стягнути\~16043,95\~грн, заборгованості,\~яка складається\~з:\~5116,52\~грн -\~заборгованість за\~кредитом,\~10347,43 грн заборгованість по процентам за користування кредитом, 580 грн заборгованість за пенею, а в решті позовних вимог необхідно відмовити. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial