Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області про звільнення майна з-під арешту. В своєму позові позивач зазначив, що 19.02.2007 р. між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON], був укладений Кредитно-заставний договір № НАА0АМ)2000075, у ВІДПОВІДНОСТІ з яким Банк надав відповідачу кредит на строк до 17.02.2012 р. включно в розмірі 11141.26 (Долар США) зі сплатою відсотків на наступні цілі: 8938,00 грн. - на придбання автомобіля, 2107,12 грн. - на оплату перших страхових платежів, 34,00 грн. - на оплату за реєстрацію Предмета застави в Державному реєстрі, що сплачується в момент видачі кредиту. Відповідно до п. 17.1.6. Договору за користування кредитом Позичальник сплачує відсотки в розмірі 12.00% річних. На виконання п.п. 2.2. та 17.9. Договору та в забезпечення виконання зобов'язань за Договором відповідач передав у заставу автомобіль, що належить йому на праві власності: автомобіль DAEWWO, модель: NЕХІА, рік випуску: 2006, тип ТЗ: Легковий сєдан-В № кузова/шасі: XWB3L31UD7A226888, реєстраційний номер: АХ7517АТ. Позивачем було отримано інформацію про те, що згідно бази даних автомобіль модель: DAEWWO, модель: NЕХІА, рік випуску: 2006, тип ТЗ: Легковий сєдан-В № кузова/шасі: XWB3L31UD7A226888, реєстраційний номер: АХ7517АТ, знаходиться в арешті, заборонено відчуження та реєстрацію, а саме за: постановою Відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції, Вих.№ 22/2433 від 17/03/2010 року. Вищезазначене обтяження підтверджуються даними з бази ДАІ, які додаються до справи. Згідно Інструкції «Про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999р. та ст. 54 «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі: - виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; - коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Право застави у позивача виникло, як зазначено вище -19.02.2007 року, а постанови (подання) про накладення арешту даного автомобіля були винесені пізніше, ніж було укладено договір застави; станом на 09.09.2015 року заборгованість [PERSON] перед ПриватБанком складає 14500,21 дол.США, що значно перевищує вартість предмету застави, яка на дату укладення договору застави складала 45240 гривень та яка постійно знижується в наслідок зносу транспортного засобу. Крім того, Банку надано всі повноваження, необхідні для здійснення продажу предмета застави згідно рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.02.2012 р. Отже, відділ державної виконавчої служби не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувача, який не є заставодержателем. Згідно ст. 14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна найвищий пріоритет на заставлене майно має ПРИВАТБАНК, оскільки саме позивач раніше зареєстрував обтяження на предмет застави: автомобіль DAEWWO, модель: NЕХІА, рік випуску: 2006, тип ТЗ: Легковий сєдан-В № кузова/шасі: XWB3L31UD7A226888, реєстраційний номер: АХ7517АТ. ПРИВАТБАНК має намір звернути стягнення на заставне майно в порядку визначеному вищевказаним рішенням суду, але, оскільки у відношенні заставного майна існує арешт в базах даних [PERSON] УМВС України "РЕЗУЛЬТАТИ ЗВІРЕННЯ ПО ВСІХ БАЗАХ НА АМТ" знаходиться запис за системою "ЗААРЕШТОВАНИЙ АМТ" та оголошено в розшук, ПРИВАТБАНК не може скористуватися своїм правом Заставодержателя - звернути стягнення на заставлений автомобіль шляхом його реалізації. До початку судового засідання представник позивача звернувся із заявою, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав в повному об'ємі. Відповідач, який був повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд встановив. 19.02.2007 р. між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON], був укладений Кредитно-заставний договір № НАА0АМ)2000075, у ВІДПОВІДНОСТІ з яким Банк надав відповідачу кредит на строк до 17.02.2012 р. включно в розмірі 11141.26 (Долар США) зі сплатою відсотків на наступні цілі: 8938,00 грн. - на придбання автомобіля, 2107,12 грн. - на оплату перших страхових платежів, 34,00 грн. - на оплату за реєстрацію Предмета застави в Державному реєстрі, що сплачується в момент видачі кредиту. Відповідно до п. 17.1.6. Договору за користування кредитом Позичальник сплачує відсотки в розмірі 12.00% річних. На виконання п.п. 2.2. та 17.9. Договору та в забезпечення виконання зобов'язань за Договором відповідач передав у заставу автомобіль, що належить йому на праві власності: автомобіль DAEWWO, модель: NЕХІА, рік випуску: 2006, тип ТЗ: Легковий сєдан-В № кузова/шасі: XWB3L31UD7A226888, реєстраційний номер: АХ7517АТ. Позивачем було отримано інформацію про те, що згідно бази даних автомобіль модель: DAEWWO, модель: NЕХІА, рік випуску: 2006, тип ТЗ: Легковий сєдан-В № кузова/шасі: XWB3L31UD7A226888, реєстраційний номер: АХ7517АТ, знаходиться в арешті, заборонено відчуження та реєстрацію, а саме за: постановою Відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції, Вих.№ 22/2433 від 17/03/2010 року. Вищезазначене обтяження підтверджуються даними з бази ДАІ, які додаються до справи. Згідно Інструкції «Про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999р. та ст. 54 «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі: - виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; - коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Право застави у позивача виникло, як зазначено вище -19.02.2007 року, а постанови (подання) про накладення арешту даного автомобіля були винесені пізніше, ніж було укладено договір застави; станом на 09.09.2015 року заборгованість [PERSON] перед ПриватБанком складає 14500,21 дол.США, що значно перевищує вартість предмету застави, яка на дату укладення договору застави складала 45240 гривень та яка постійно знижується в наслідок зносу транспортного засобу. Крім того, Банку надано всі повноваження, необхідні для здійснення продажу предмета застави згідно рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.02.2012 р. Отже, відділ державної виконавчої служби не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувача, який не є заставодержателем. Згідно ст. 14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна найвищий пріоритет на заставлене майно має ПРИВАТБАНК, оскільки саме позивач раніше зареєстрував обтяження на предмет застави: автомобіль DAEWWO, модель: NЕХІА, рік випуску: 2006, тип ТЗ: Легковий сєдан-В № кузова/шасі: XWB3L31UD7A226888, реєстраційний номер: АХ7517АТ. ПРИВАТБАНК має намір звернути стягнення на заставне майно в порядку визначеному вищевказаним рішенням суду, але, оскільки у відношенні заставного майна існує арешт в базах даних [PERSON] УМВС України "РЕЗУЛЬТАТИ ЗВІРЕННЯ ПО ВСІХ БАЗАХ НА АМТ" знаходиться запис за системою "ЗААРЕШТОВАНИЙ АМТ" та оголошено в розшук, ПРИВАТБАНК не може скористуватися своїм правом Заставодержателя - звернути стягнення на заставлений автомобіль шляхом його реалізації. Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про заставу» право застави виникає з моменту укладання договору застави. Згідно ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання! права на майно і про звільнення з - під арешту. Статтею 54 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя І звернутися до суду про звільнення заставленого майно з - під арешту. Державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями. Згідно ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з - під арешту. Статтею 54 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майно з - під арешту. В силу ч. 2 ст. 114 Цивільного процесуального кодексу України, позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини, отже судовий захист прав та законних інтересів, підлягає вирішенню у Братському районному суді Миколаївської області за місцем знаходження заставленого майна, яке знаходиться за адресою: Миколаївська область смт. Братське, вул. Вороніна 20-А. У відповідності з ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved