Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

20.04.2016 року позивач звернулася в суд із зазначеним позовом і свої доводи мотивувала тим, що 13.04.2015 року помер [PERSON]. При житті ним складено заповіт від 22.02.1995 року, згідно якого все майно яке буде належати йому на час смерті він заповідає [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді легкового автомобіля ЗАЗ LANOS та однокімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 46,4 кв.м., житловою площею 27,3 кв.м, з господарськими будівлями, яка належала померлому [PERSON] на підставі свідотцтва про право власності на квартиру від 06.03.1995 року № 13629 наданому агентством з приватизації в/о "Донецьквугілля" та зареєстрованому КП БТІ м.Донецька за № 870. Позивач своєчасно прийняла спадщину, 03.12.2015 року отримала свідотцтво про право на спадщину за заповітом на легвоий автомобіль ЗАЗ LANOS. В видачі свідотцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] відмовлено, у зв"язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документу на квартиру. Крім неї спадкоємцем після смерті [PERSON] є відповідач [PERSON], який відмовилася від спадщини на користь позивача. На теперішній час територія міста Донецька непідконтрольна державній влади України, на її території не працюють судові і правоохоронні органи, позивач не може звернутися до суду за територіальною підсудністю, тобто за місцем знаходження нерухомості, і вона змушена звернутися до суду за місцем свого проживання. Тому позивач просила суд визнати за нею право власноті на квартиру [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з"явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце його проведення повідомлялася належним чином, причини своєї неявки судові не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив. За письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. У відповідності до вимог частини 2 статті 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно довідки КП БТІ м.Донецька від 04.11.2015 року за № 272766 квартира [ADDRESS], загальною площею 46,4 кв.м., житловою площею 27,3 кв.м, з господарськими будівлями, належала [PERSON] на підставі свідотцтва про право власності на квартиру від 06.03.1995 року № 13629 наданому агентством з приватизації в/о "Донецьквугілля" та зареєстрованому КП БТІ м.Донецька за № 870. (а.с.9). З заповіту складеному 22.02.1995 року посвідченого четвертою Донецькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі № 7851 вбачається, що [PERSON] Семеноивч все своє майно яке йому буде належати на час смерті заповідає [PERSON].(а.с.4). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громодян щодо актового запису про смерть вабачається, що [PERSON] помер 13.04.2015 року. (а.с.5). З постанови державного нотаріуса Волноваської державної нотаріальної контори [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.04.2016 року № 307/02-31 вбачається, що [PERSON] в видачі свідотцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру№ 2 в будинку № 8 по вул. Брюханова Петровського району в м.Донецьку, яка належала померлому [PERSON] 13.04.2015 року відмовлено, у зв"язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа. (а.с.19). Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" та за нормою ч. 1 ст. 1258 ЦК України, справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику по справам про спадкування", п.23 "У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження". Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування", якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.37 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, з урахуванням положень ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК власник майна має право пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від ЗО травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. У відповідності до п. п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року за № ХХХ/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, шляхом визнання за [PERSON] право власності на однокімнатну квартиру № № 2 в будинку № 8 по вул. Брюханова Петровського району в м.Донецьку, загальною площею 46,4 кв.м., житловою площею 27,3 кв.м, з господарськими будівлями. На стягнення судових витрат позивач не наполягає. На підставі ст. 328, 392, ЦК України,

Outcome: approved