Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

В червні 2016 року позивачка звернулася до Жовтневого районного суду Миколаївської області суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю. Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 10.06.2016 року відкрито провадження у справі за позовом про розірвання шлюбу. Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 23 червня 2016 року позов залишено без руху. 13 липня 2016 року [PERSON] подано заяву про уточнення позовних вимог , в якій вона фактично збільшила позовні вимоги та просила суд постановити негайне рішення про відібрання дитини [PERSON] у батька [PERSON] і повернення його за попереднім місцем проживання матері [PERSON] , визначивши місце проживання дитини разом з матір`ю. В обгрунтування позову посилалася на те, що 27 травня 2016 року близько 11 годин відповідач у її відсутності та без її згоди забрав сина начеб-то на вихідні, хоча дні спілкування батька з сином не встановлювалися , а до того батько тривалий час з сином не спілкувався та участі у його вихованні не брав. Відповідач сина не повернув, за допомогою Служби у справах дітей Центрального району їй вдалося встановити, що дитина знаходиться разом з батьком та його батьками за місцем їх проживання по [ADDRESS] . Відповідач в грубій формі їй відповів, що дитини в місті не має і продовжує всіляко перешкоджати її спілкуванні з сином. Вважає, що спільне проживанн подружжя припинено з 2014 року, а визначення місця проживання дитини з матір`ю буде відповідати принципу 6 Декларації про права дитини від 20 листопада 1959 року та відповідає найвищим інтересам самого [PERSON] . Вона забезпечена житлом,має добрі житлові умови, самостійний заробіток, завжди належим чином піклуєвалася про розвиток, стан здоров`я та навчання сина, не має хронічних захворювань. Натомість відповідач не має стабільного заробітку, постійного місця проживання, не сплачує аліменти на дитину від першого шлюбу, не може за характером своєї роботи постійно контролювати та піклуватися про сина, отже проживання малолітньої дитини з ним буде шкодити його інтересам. Крім того відповідач грубо порушив норми Сімейного кодексу України, а саме ст. 162 , що визначає наслідки самочинної зміни місця проживання дитини без згоди іншого з батьків. Крім того, сам спосіб зміни місця проживанн сина є насильством над матір`ю, що свідчить про негативний вплив відповідача на сина і не може забезпечити йому належне виховання та розвиток. Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 13 липня 2016 року ( залишена без змін ухвалою Апеляційного суду миколаївської області від 06.09.2016 р) задоволено заяву [PERSON] , про забезпечення позову та заборонено відповідачевв [PERSON], вивозити дитину [PERSON] 2007 р.н., за межі України. Залучено до участі у справі в якості третіх осіб службу у справах дітей Вітовської районної державної адміністрації Миколаївської області та Службу у справах дітей Адміністрації Центрального району м.Миколаєва. Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 19 жовтня 2016 року позовну заяву [PERSON] знову залишено без руху. 21 листопада 2016 року [PERSON] подано до суду заперечення проти позову. Відповідач зазначає, що є адвокатом і має посітйний належний дохід. Має позитивні характеристики за місцем проживання та постійне місце проживання. [PERSON] є учнем 3 класу Миколаївської ЗОШ № 39 ім. Ю.М, Макарова , відвідує Дитячо-юнацьку спортивну школу ФСТ "Динамо" секцію самбо, почав відвідувати Обласну дитячо-юнацьку спортивну школу "Обласний шахово-шашковий клуб" , був учасником проекту Миколаївського обласного краєзнавчого музею "Зроби! Збережи ! Збережи!" . Також він забезпечив сину влітку відпочинок на березі Чорного моря та щотиждня він з сином відвідує дитячі центри розваг та дитячі парки - отже вважає, що він забезпечує синові усі умови для нормального та всебічного фізичного, інтелектуального та духовного розвитку. А проживаючи з матір`ю в селі Лимани він буде позбавлений всього цього. Також зазначив, що [PERSON] вже в такому віці, що може самостійно і усвідомлено висловити свою думку щодо місця свого проживання та прихильності до батьків, а хлопець чітко висловився, що бажає проживати з батьком. Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 21 листопада 2016 року відмовлено у задволенні клопотань відповідача про залишення позову без розгляду та відмови в задоволенні клопотання позивачки про доповнення її позову третьою вимогою. Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 21 листопада 2016 року відмовлено у задоволенні заяви відповідача про скасування заходів забезпечення позову. Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 21 листопада 2016 року відмовлено у задоволенні заяви відповідача про відвід головуючому судді. Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 21 листопада 2016 року призначено по справі судову психологічну експертизу для визначення психологічного стану дитини та його прихильності до одного з батьків та зупинено провапдження по справі на час проведення експертизи. Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 08 вересня 2017 року поновлено провадження по справі для виконання процесуальних дій по клопотанню експерта щодо надання додатковимх матеріалів. Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 15 листопада 2017 року задоволено заяву [PERSON] про роз`єднання позовних вимог та виділено в окреме провадження вимоги про розірвання шлюбу. Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 27 листопада 2017 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про відібрання дитини та визначення її місця проживання направлено за підсудністю до Ленінського районного суду м. Миколаєва. Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 22.01.2018 року повернуто апеляційну скаргу [PERSON] на ухвалу Жовтнеого районного суду від 27.11.2017 року. Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 липня 2018 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про відібрання дитини та визначення її місця проживання прийнято до розгляду та призначено справу до підготовчого судового засідання. 29 серпня 2018 року та 17 вересня до суду надійшли заяви від заступника начальника та начальника Служби у справах дітей Відовської райдержадіміністрації про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнають, заперечень не мають. Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 серпня 2018 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для надання висновку органу опіки та піклування. Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 вересня 2018 року витребувано додаткові докази у Служби у справах дітей Вітовської райдержадміністрації . 25 вересня 2018 року на виконання ухвали суду Вітовською райдержадміністрацією надані пояснення щодо позовної заяви [PERSON] Так, підтримали свій висновок, який був прийнятий на засіданні комісії з питань захисту прав дитини одноголосно. З`ясувати умови проживання дитини з батьком [PERSON] , не виявилося можливим у зв`язку тз тим, що місце проживання батька по [ADDRESS] зареєстрвоаний він по [ADDRESS] . . Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 вересня 2018 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради та зобов`язано цю особу надати висновок про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] У задоволенні клопотання про залучення до участі малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] - відмовлено. 30 жовтня 2018 року [PERSON] подала до Ленінського районного суду м.Миколаєва заяву про уточнення підстав позову , в якій остаточно просила постановити негайне рішення про відібрання дитини [PERSON] , [INFO] , у батька [PERSON] і повернення його за попереднім місцем проживання матері [PERSON] , визначивши постійне місце проживанн дитини разом з матір`ю. В обгрунтування своїх вимог посилалася на те, що за час проживання дитини з батьком, а саме з травня 2016 року [PERSON] , всіляко обмежує її спілкування з дитиною, навіть телефоном, особисті побачення тільки у присутності відповідача, а про те, щоб забрати сина на вихідні чи канікули відповідач не дозволяє взагалі. Батько налаштовує сина проти матері , що порушує не тільки її материнські права, вле і суперечить інтересам дитини. Поряд з її місцем проживання знаходиться школа, де [PERSON] успішно начався, медичний заклад, у школі є гуртки. На вихідних вона з дітьми - [PERSON] та старшою донькою [PERSON] , з якою у сина дружні стосунки, ходили на річку та до лісу, у відпустки їздили на море, у період її зайнятості по роботі дитина завжди знаходилася під наглядом старшої сестри або її батьків. Проживання [PERSON] з батьком неможливо вважати спокійним та стабільним. По-перше, відповідач зазначає свою адресу реєстрації, за якою реально не проживає і квартира йому не належить.По -друге розмістив на відповідному сайті своє резюме про пошук роботи, вдповідно до якого має намір переїхати до м.Києва або м.Одеса, проте малолітня дитина самостійно не впорається у великому місті. За характером своєї адвокатської роботи відповідач не завжди може вільно розпоряджатися своїм часом, дитина часто залишається сама, в тому числі в нічний час. Жодних виняткових обставин, які б свідчили про неможливість проживання дитини з матір`ю не має, проживання малолітньої дитини з матірю відповідно до міжнародних норм відповідає якнайкращим інтересам дитини. До того ж, [PERSON] є боржником за багатьма виконавчими провадженням, як платник аліментів на користь старшого сина, а також і на користь держави. Наявність виконавчих проваджень про стягнення за адміністративні правопорушення свідчить про аморальність поведінки відповідача, натомість вона ніколи не притягувалася до адімінстартивної чи кримінальної відповідальності. За час проживання з батьком [PERSON] став значно гірше навчатися в школі, став неуважним на уроках, недостатньо готує домашні завдання , отже умови, які створив батько для дитини не спряють його навчанню. Не заперечує, що дитина по досягненню 10 років має бути вислухана в судовому засіданні з питань, що стосуються її життя, проте, як зазначає Верховний Суд України у постанові від 12.07.2017 року у справі № 6-564цс17, згода дитини на проживання з одним з батьків не повинна бути абсолютною для суду, якщо така згода не буде відповідачти та захищати права та інтереси дитини , передбачені Конвенцією та Декларацією з прав дитини. Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09 листопада 2018 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про відібрання дитини та визначення її місця проживання передано на розгляд Центральному районному суду м. Миколаєва. 10.12.2018 року справа передана судді Гуденко О.А.Ухвалою від 11 грудня 2018 року прийнчта до провадження , призначено підгтовче судове засіання та зобов`язано орган опіки та піклуванн виконавчого комітету ММР після обстеження умов проживання батька та після спілкування з дитиною надати суду висновок щодо визначення його місця проживання. Протокольною ухвалою суду від 24.04.2019 року вдмовлено узадволенні клопотання [PERSON] , дідуся дитини, про залучення його до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на боці відповідача. В судовому засіданні 24 квітня 2019 року була заслухана думка дитини - [PERSON] . Позивач надала пояснення відповідно до зазначеного в позовній заяві та заявах про уточнення позовних вимог, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Звернула увагу суду на те, що батько перешкоджає спілкуванню сина з матір`ю, що має негативний вплив на дитину, до того ж складає у сина негативне уявлення про матір. Забрав дитину до себе у направомірний спосіб. Не контролює його навчання, дитина значно гірше навчається порівняно з періодом, коли жила з нею та коли вона контролювана шкільне навчання сина. [PERSON] часто залишений сам по собі, гуляє на вулиці до 9-ї години вечора, навіть часто залишається вдома сам ночувати. Відповіда часто грубо поводиться , в тому числі і з нею, що негативно впливає на виховання сина. Взагалі , проживаючи з батьком, дитина опинилася у важких умовах. Вона ж зі свого боку, може забезпечити сина всім необхідним, за її місцем проживання дитині створені всі необхілні умови , вона любить його . Проживання дитини в селі жодним чином не унеможливлює його можливості всебічного розвитку, твердження відповідача щодо цього є хибним. Відповідач надав пояснення відповідно до зазначеного в запереченнях на позовну заяву , позов не визнав у повному обсязі, просив у його задоволенні відмовити. Зазначив, що з сином у нього склалися дружні відносини, він є йому справжжнім другом , довіряє йому і не вважає за потрібне контролювати його кожний крок. Син нормально навчається в школі, і він також не вважає за потрібне вимагати від дитини усіх хороших оцінок. До того ж він забезпечив сину відвідування тих секцій та гуртків, до яких [PERSON] має схильність та бажання- спортивну секцію, шахматний клуб, художню школу, комп`ютерні курси , син сам знає свій чіткий графік відвідування занять і дотримується його самостійно і з бажанням. Вважає, що порівнювати успішність сина в сільській школі в другому класі та в п`ятому класі міської школи - недоцільно. Заперчує категорично вживання ним нароктичних речовин, а також звзагалі вживання алкоголю з часу проживання з сином. Щодо свого перешкоджання у спілкуванні сина з матір`ю, то також заперечує ці обставини, син вільна та самостійна людина і коли він виявляє бажання, то не має жодних заперечеь з боку батька. Мама сама не проявляє часто бажання забирати сина до себе через свою зайнятість. Вважає, що взагалі цей спір безпідставний, адже син сам може обирати своє місце проживання. Представник третьої особи - орагну опіки та піклуваання виконкому ММР,спеціаліст Служби у справах дітей адміністрації Центрального району Батовська Ю.В. підтримала викладену у висновку позицію щодо доцільності проживання дитини з матір`ю. Зазначила, що дійсно батьки мають рівні умови для проживання та утримання дитини.Проте є сумніви щодо впдиву батька на сина, батько не має у дитини належного авторитету , оскільки не контролює сина належним чином, не має на нього справжнього батьківського впливу. Про таке свідчать і зниження успіхів у навчанні [PERSON] , і відсутність належної реакції батька на таке. Натомість базовий рівень шкільеого навчання є обовязковим , тоді як відвідування гуртків є додатковим та не повинно шкодити отриманню основної середньої освіти. Також розлучення дитини у малолітньому віці з матір`ю може вкарй негативно вплинути на його подальший розвиток. Суд, вислухавши пояснення сторін, вислухавши думку дитини,розглянувши позов, дослідивши надані сторонами письмові докази та Висновок органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради про визначення місця проживання дитини, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у шлюбі з 25 листопада 2006 року , який розірваний рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 17.09.2018 року, та є батьком та матір`ю неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо реалізації ними своїх прав та виконання батьківських обов`язків, які регулюються нормами СК України. Судом встановлено, що [PERSON] з кінця травня 2016 року став постійно проживати з батьком за адресою [ADDRESS] - з часу , коли батько забрав сина до себе без попереднього погодження з матір`ю. Ця обставина визнана відповідачем у судовому засіданні. Згідно акту обстеження умов проживання від 08 липня 2016 року, складеного працівниками Жовтневої служби у справах дітей за місцем проживання матері- [ADDRESS] - дитина має належні умови для проживання, в сім`ї стосунки доброзичливі, дружні. Згідно Довідки про склад сім`ї за місцем проживання позивачки в [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , 2001 р.н. ( дочка позивачки від першого шлюбу), [PERSON] , 1956 р.н., та [PERSON] 1961 р.н., - батьки позивачки. Також в матеріалах справи містяться численні позитивні характеристики на позивачку за місцем проживання та місцем роботи, та матеріалами справи підтверджується, що позивачка має самостійний стабільний дохід, достатній для утримання дитини. Також в маеріалах цивльної справи містяться позитивані характеристики на [PERSON] за місцем мешкання за 2016 рік. Згідно характеристики учня 2 класу Лиманівської ЗОШ І-ІІІ [PERSON] , начається відмінно, нагороджений похвальним листом, загальний рівень розвитку - вище достатнього, дисциплінований, доброзичливий, проживає з матірю, яка цікавиться систематично його успіхами у навчанні, батько інколи цікавився успіхами сина у телефонному режимі та періодично відвідував сина у школі. Для реалізації високого потенціалу розумових та творчих здібностей [PERSON] необхідне порозуміння між батьками та створення належного психологічного мікроклімату, оскільки особливості стосунків між батьками мають вплив на психологічний стан [PERSON] . Згідно акту обстеження умов проживання від 10 червня 2016 року, складеного працівниками Служби у справах дітей Центрального району за місцем проживання батька - [ADDRESS] - дитина має належні умови для проживання, в сім`ї стосунки доброзичливі, проживає разом з батьком та [PERSON] ,1956 р.н. та [PERSON] 1948 р.н., - бабусею та дідусем. Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 14.05.2015 року у цивільній спрааві за позовом [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні онука - зобов`язано [PERSON] , та [PERSON] не прешкоджати [PERSON] та [PERSON] спілкуватися з внуком [PERSON] та брати участь у його вихованні. Визначити їх право на безперешкодне спілкування з внуком [PERSON] з 16 години пятниці до 10 години неділі кожного першого та третього тиждня місця за місцем, обраним позивачами з обов`язком повернути дитину до місця постійного проживання , протягом трьох днів у період весняних, зимових та осінніх канікул з обов`язком повернути дитину до місця постійного проживання, та не менше одного місяця щорічно у літній період за місцем, обраним позивачами. При цьому яке вбачається з вказаного рішення суду, [PERSON] зазначала про неприязнені відносини з позивачами та їх негативний вплив на дитину у ставленні до матері та її родини. Також зазначено, що [PERSON] ухилялася від виконання рекомендацій органу опіки та піклування щодо участі позивачів у спілкуванні та вихованні внука. Матеріалами справи підтверджується, що як за час проживання [PERSON] з матір`ю, так і за час проживання з батьком обидва батьки забезпечували дитині своєчасний та належний медичний огляд та лікування. Згідно висновку про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] Вітовської районної державної адміністрації Служба у справах дітей від 06.09.2018 року - з метою захисту прав, свобод та законних інтересів малолітньої дитини Вітовська райдержаідмінстрація як орган оріки та піклування,

Outcome: dismissed