Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

В лютому 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Київенерго», Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про припинення використання виконавцями послуг своїх цивільних прав з метою зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку, визнання прав споживача, примусове виконання виконавцями послуг своїх обов`язків в натурі і стягнення з них пені, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, в усній формі, просив суд: - зобов`язати Публічне акціонерне товариство «Київенерго» та Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» припинити зловживання цивільними правами по відношенню до [PERSON] в умовах їх монопольного (домінуючого) становища на ринку послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води та відсутності конкуренції на цьому ринку; - визнати укладеними договори №141040200400100 про надання послуг з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем) між [PERSON] і Публічним акціонерним товариством "Київенерго" та Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на умовах, які передбачені Типовим договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, який було затверджено постановою КМУ від 21 липня 2005р. №630 з подальшими змінами; - визнати право [PERSON] , як фізичної особи, на обслуговування без дискримінації під час надання йому Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води і зобов`язати його припинити дискримінацію [PERSON] у цьому праві, а для цього утримувати власні офіційний веб-сайт в мережі Інтернет, аварійно-диспетчерську службу із телефонним зв`язком (контакт-центр), абонентські відділи ( центри обслуговування), а також особисто надсилати власні платіжні документи за надання цих послуг та укласти із банками договори на прийняття платежів за ці послуги; - визнати право [PERSON] на оплату послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води у період з 01 травня 2015 року по 30 червня 2016 року із врахуванням показань будинкового теплолічильника та квартирного лічильника гарячої води за тарифами, які було затверджено постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №146 від 17 жовтня 2014р. "Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг" і зобов`язати Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» зробити перерахунок плати цієї послуги; - визнати право [PERSON] на оплату послуг з централізованого опалення у період з 01 жовтня 2016 року по 30 квітня 2017 року згідно з середньомісячними показниками будинкового теплолічильника у будинку [ADDRESS] за попередній опалювальний період 2015-2016 років з урахуванням вимог п.12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005р. №630 та зобов`язати Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» зробити перерахунок плати за цю послугу; - визнати право позивача на оплату послуги централізованого опалення за показання квартирного лічильника гарячої води і скасувати нарахування Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» за послугу з постачання гарячої води у період з 01 серпня 2016 року по 31 березня 2017 року на суму 10 903,54 грн.; - визнати право [PERSON] на неоплату послуги централізованого опалення наріжної вбудованої шафи (комори) його квартири площею 2,1 кв.м., в якій не працює стояк опалення, і місць загального користування будинку [ADDRESS] , які не є утепленими і не опалюються, і зобов`язати Публічне акціонерне товариство "Київенерго" та Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» зробити йому перерахунок оплати за цю послугу з 2016 року; - визнати право [PERSON] на зменшення розміру плати за послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води у зв`язку з їх ненаданням або наданням не в повному обсязі Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» і зобов`язати його провести перерахунки розміру плати за ці послуги на підставі актів-претензій від 29.112016р., 27.01.2017р., 03.04.2017р., 25.01.2018р.; - визнати право позивача на оплату послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, із врахуванням показань квартирного лічильника гарячої води за тарифами в умовах відсутності рушникосушильника і зобов`язати Публічне акціонерне товариство "Київенерго" та Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» зробити йому за змістом цього тарифу перерахунок оплати за цю послугу з 2016 року; - призначити Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» строк протягом одного місяця з дня набрання судовим рішенням законної сили для усунення ними істотних недоліків у наданні послуги з централізованого постачання гарячої води для [PERSON] від центрального теплового пункту на пр-ті Перемоги 148/1, а в разі невиконання цього обов`язку надати йому право доручити їх виправлення будь-якій третій особі за рахунок Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»; - стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на користь [PERSON] пеню у зв`язку з невиконанням (простроченням виконання) послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 79 350,50 грн. Свої вимоги [PERSON] обгрунтовує тим, що він з 2002 року є співвласником квартири [ADDRESS] , яка розташована на шостому поверсі багатоквартирного будинку, в якому централізоване опалення та постачання гарячої води здійснюється від індивідуального теплового пункту, а за проектами обліку цих послуг має здійснюватися квартирними приладами обліку. [PERSON] є споживачем житлово-комунальних послуг. В спірній квартирі, крім позивача, проживають дружина та син. Як зазначає позивач в заяві послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води в його квартирі відповідачами не надавались або надавались неякісно. Відповідач - Публічне акціонерне товариство "Київенерго", як природна монополія, набув без конкурсу з липня 2014 р. права та обов`язки виконавця послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води в місті Києві, а тому саме з липня 2014 р. відповідач зобов`язаний був укласти з позивачем письмовий договір приєднання на надання послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води, відповідно до умов Типового договору, який було затверджено постановою КМУ від 21.07.2005 р. № 630. Проте, у жовтні 2014 р. на засіданні Комісії з питань житлово-комунального господарства і паливно-енергетичного комплексу Київської міської ради було встановлено невиконання відповідачем ПАТ "Київенерго" Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» в частині укладення зі споживачами міста Києва прямих договорів з постачання теплової енергії. Після уточнення позовних вимог представником позивача [PERSON] , останній просить визнати Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» з травня 2018р. природною монополією з надання послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води в місті Києві. Як зазначив позивач, з квитанцій за січень-грудень 2016 року йому стало відомо, що ПАТ "Київенерго" без згоди [PERSON] відкрив особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я його дружини - [PERSON] , на який з серпні 2016р. здійснював нарахування за гарячу воду без врахування показань квартирного лічильника гарячої води, а з жовтня 2016р. за опалення - без врахувань показань будинкового теплолічильника, а саме у жовтні 2016 р. за нормами споживання, а в листопаді та грудні 2016р. - за нормами середньозваженого споживання з усіх будинках міста Києва у поточному розрахунковому періоді, які не відповідають середньомісячному обсягу споживання в опалювальному сезоні 2015-2016 років у будинку позивача. В квартирі [PERSON] встановлений квартирний лічильник гарячої води, який згідно Акту-претензії від 29.11.2016р. є працездатний з показниками 1368,494 куб.м., однак температура води лише + 24С, що по нормам є холодною. 24.12.2016р. в зв`язку з систематичною відсутністю гарячої води в квартирі позивач встановив електричний бойлер. 28.12.2016р. [PERSON] подав заявку ПАТ "Київенерго" на опломбування запірної арматури системи гарячого водопостачання, однак на виклик ніхто з представників ПАТ "Київенерго" не прибув, про що позивачем були складені акти-претензії від 27.01.2017р., 03.04.2017р. Лише з квітня 2017р. ПАТ "Київенерго" почав враховувати показання квартирного лічильника гарячої води, однак жодного перерахунку при цьому не зробив. У жовтні-грудні 2017р. стосовно оплати за централізоване опалення, після початку опалювального сезону відповідач поновив нарахування за показаннями будинкового теплолічильника, однак жодних перерахунків за попередній період відповідач - ПАТ "Київенерго" не зробив. З 01 травня 2018 року ПАТ «Київенерго» припинило діяльність у сфері теплопостачання, у зв`язку з тим, що 24 квітня 2018 року Київською міською радою прийнято рішення № 517/4581 про завершення укладеної з ПАТ «Київенерго» Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27 вересня 2001 року. Після припинення вищезазначеної Угоди 30 квітня 2018 року майно комунальної власності територіальної громади м. Києва закріплене на правах господарського відання за КП «Київтеплоенерго». Проект договору про надання послуг з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води, який був оприлюднений газетою "Хрещатик" 28 березня 2018р. не відповідає Типовому договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, який було затверджено постановою КМУ від 21 липня 2005р. №630 ( у редакції постанови КМУ від 03.09.2009р. №933). ПАТ "Київенерго" передало КП "Київтеплоенерго" заборгованість за особовим рахунком № [NUMBER] , споживач [PERSON] , за наданнґ послуг з гарячового водопостання в розмірі 10903,54 грн., борг за опалення згідно квитанцій станом на квітень 2018р. становить 25 586,79 грн. Крім того, зазначив, що нарахування за постачання гарячої води здійснювалось без врахувань лічильника гарячої води, встановленого в квартирі позивача, за тарифами з рушникосушильником, який відсутній у позивача, а опалення нараховувалось без показань будинкового теплолічильника, а також з врахуванням житлової площі квартири [PERSON] - 66,8 кв.м., місць загального користування, які не є утепленими та не опалюються, нараховується оплата за опалення вбудованої шафи площею, 2,1 кв., яка є наріжною та не опалюється. З урахуванням уточнених вимог представник позивача просить стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на користь [PERSON] пеню у зв`язку з невиконанням (простроченням виконання) послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 79 350,50 грн. за період з 18 лютого 2018р. по 15 квітня 2018р., та з 01 травня 2018р. по 18 лютого 2019р. (на день подачі позову до суду) відповідно до норм ст.ст. 621, 625 ЦК України. Також [PERSON] вважає, що він, як фізична особа, має право на обслуговування без дискримінації під час надання йому Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води, а для цього утримувати власні офіційний веб-сайт в мережі Інтернет, аварійно-диспетчерську службу із телефонним зв`язком (контакт-центр), відкрити абонентські відділи (центри обслуговування), а також особисто надсилати власні платіжні документи за надання цих послуг та укласти із банками договори на прийняття платежів за ці послуги, а не передавати надання цих послуг третім особам, без його згоди, в т.ч. Комунальному концерну "Центр комунального сервісу". На підставі вищевикладеного позивач просив позов задовольнити. Ухвалою суду від 04.07.2019 р. відкрито провадження у справі (а.с.127 том №1). 05.08.2019р. від відповідача - КП "Київеплоенерго" надійшов відзив на позов (а.с. 149-151 том №1). [PERSON] , в свою чергу, 12.08.2019 року подав відповідь на відзив КП "Київтеплоенерго" (а.с.165-168 том №1). 22 серпня 2019р., через канцелярію суду, надійшло заперечення на відповідь на відзив від КП "Київтеплоенерго" (а.с.183-186 том №1). Ухвалою суду від 21.11.2019р. було залучено в якості правонаступника ПАТ "Київенерго" - Акціонерне товариство "К.Енерго" (а.с.232-233 том №1). 17 грудня 2019 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 22 січня 2020 року (а.с.244-245 том №1). В подальшому судом, в судовому засіданні 22.01.2020р. було оголошено перерву до 30 січня 2020 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник за довіреністю [PERSON] підтримали позовні вимоги в повному обсязі, підтвердили обставини викладені в позовній заяві. Представники Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» в судовому засіданні заперечували проти позову [PERSON] , при цьому свої заперечення виклали у відповідності до поданого відзиву, вказуючи при цьому на безпідставність та необгрунтованість позовних вимог. Представники відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник АТ "К.Енерго" в судове засідання не з`явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив (а.с. 1, 37 том №2). Суд, вважає за можливе справу слухати у відсутність представника АТ "К.Енерго", оскільки причини неявки не визнані судом поважними. Суд, заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно вивчивши надані сторонами докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. За змістом статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 19.07.2002р. [PERSON] , [PERSON] та неповнолітній [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] (а.с.59 том №1). У вказаній квартирі зареєстровані та проживають 3 особи: позивач, дружина та неповнолітній син. Квартира загальною площею 68, 30 кв.м. має три жилі кімнати, житловою площею 43,80 кв.м. (а.с.60-61 том №1 - технічний паспорт). Судом встановлено, що позивач є споживачем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та централізованого гарячого водопостачання. Виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в будинку [ADDRESS] до 01 травня 2018 року було Публічне акціонерне товариство «Київенерго». 24.04.2018 року Київською міською радою прийнято рішення № 517/4581 про завершення укладеної з ПАТ «Київенерго» Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001 року. Майно комунальної власності територіальної громади м. Києва, повернене з володіння та користування ПАТ «Київенерго» після припинення вищезазначеної Угоди, 30.04.2018 року закріплено на правах господарського відання за комунальним підприємством «Київтеплоенерго» виконавчого органу Київської міської державної адміністрації. З 01.05.2018 року ПАТ «Київенерго» припинило діяльність у сфері теплопостачання, про що було повідомлено на офіційному сайті ПАТ «Київенерго» та у газеті «Хрещатик» від 04.05.2018 року №48 (5099) про припинення дії пропозиції (публічної оферти) мешканцям житлових будинків м. Києва відносно укладення Договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню (а.с. 22-26 том №2). Відповідно до Акту прийому-передачі дебіторської заборгованості від 11 жовтня 2018 року ПАТ «Київенерго» передає КП «Київтеплоенерго» приймає дебіторську заборгованість згідно договору відступлення відступлення права вимоги (цесії) №602-18 від 11.10.2018 року. Майно комунальної власності територіальної громади м. Києва, повернене з володіння та користування ПАТ «Київенерго» після припинення вищезазначеної Угоди 30.04.2018 року закріплено на правах господарського відання за Комунальним підприємством «Київтеплоенерго» виконавчого органу Київської міської державної адміністрації, в експлуатацію якого з 01.05.2018 перейшли котельні, теплові мережі та пункти, засоби обліку інше допоміжне майно. До КП «Київтеплоенерго» та Комунального концерну «Центр комунального сервісу» також відбулося переведення персоналу ПАТ «Київенерго», у т. ч. технічного персоналу районів теплозбуту, що обслуговуватимуть теплові мережі, ведуть облік показань будинкових засобів обліку, здійснюють розподіл обсягів спожитої теплової енергії, та у яких залишилися архіви вихідних даних за попередні роки постачання теплової енергії. Програми обліку споживачів передано для користування у режимі on-line до КП «Київтеплоенерго» та КК «Центр комунального сервісу», у зв`язку із чим ПАТ «Київенерго» наразі взагалі вже не має технічної можливості та відповідного персоналу для внесення даних та коригувань у нарахування, що було здійснено за часів теплопостачальної діяльності ПАТ «Київенерго». Для можливості передачі дебіторської заборгованості споживачів теплової енергії та комунальних послуг з централізованого опалення (ЦО) та централізованого постачання гарячої води (ЦПГВ) новому постачальнику теплової енергії та виконавцю вказаних комунальних послуг у зоні колишньої діяльності ПАТ «Київенерго» - «Київтеплоенерго», Відповідачем проведено аудит (перевірка даних облікових регістрів в частині дебіторської заборгованості всіх категорій споживачів станом на 01.08.2018 та дебіторська заборгованість передана КП «Київтеплоенерго», у зв`язку із чим наразі у програмі обліку споживачів ПАТ «Київенерго» проведення жодних коригувань є неможливим, та здійснюється КП «Київтеплоенерго». Зазначені обставини підтверджуються також п. 3.1.1 Договору №602-18 від 11 жовтня 2018 року, укладеного між ПАТ «Київенерго» (Кредитор) та КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (новий Кредитор), відповідно до умов якого сторони Договору підтверджують, що на дату підписання Додатку № 1 та Додатку № 2 до цього Договору за актами прийому-передачі Кредитор передав Новому кредитору оригінали або засвідчені належним чином копії документів, які підтверджують право вимоги, що відступається, а також інші документи та інформацію (але в будь-якому випадку без виключень та обмежень договори та/або будь-яка первинна документація, яка підтверджує стан розрахунків споживача із кредитором, електронні інформаційні реєстри, бази, розрахунки позовних вимог, що заявлені до стягнення із споживачів у судових спорах, рішення за результатами розгляду яких на дату укладення цього Договору не прийняті, акти звіряння розрахунків). Відповідно до положень пункту 3.4.3 Договору Новий кредитор має право на зійснення, на підставах визначених чинним законодавством, за заявою споживача, коригування розміру основного боргу та додаткового грошового зобов`язання такого споживача, право вимоги до якого відступлене за цим Договором. В частині 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зазначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що державна політика у сфері житлово-комунальних послуг базується, зокрема, на принципі дотримання встановлених стандартів, нормативів, норм, порядків і правил щодо кількості та якості житлово-комунальних послуг. При цьому, статтею 7 Закону визначено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг, зокрема, належить: забезпечення населення житлово-комунальними послугами необхідних рівня та якості; здійснення контролю за дотриманням законодавства щодо захисту прав споживачів у сфері житлово-комунальних послуг. Положенням про Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 квітня 2014 р. № 197, визначено, що Мінрегіон є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує, зокрема, формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства та відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, затверджує порядки, норми і правила у сфері житлово-комунального господарства, методики визначення норм споживання житлово-комунальних послуг (крім споживання природного газу та електроенергії), нормативів витрат і втрат ресурсів, що використовуються у житлово-комунальній сфері та нормативно-правові акти з питань контролю у сфері житлово-комунального господарства. Відповідно до статей 18 та 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. У разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Спори щодо задоволення претензій споживачів вирішуються в суді. Споживач має право на досудове вирішення спору шляхом задоволення пред`явленої претензії. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно ч. 2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач). Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» статтю 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» доповнено частиною четвертою такого змісту: «Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація)». Встановлено, що становище ПАТ «Київенерго» до травня 2018 року на ринку послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води було таким, що мало ознаки монопольного (домінуючого) (а.с.70-79 том №1). Так, само, як зазначено на офіційному веб-сайті Антимонопольного комітету України, у зведеному переліку суб`єктів природних монополій, станом на 31.01.2018р. під №234 міститься інформація про суб`єкта природних монополій КП "Київтеплоенерго" (а.с.211 том №1). Однак, позивачем [PERSON] не надано доказів зловживання відповідачами цивільними правами по відношенню до нього особисто в умовах їх монопольного (домінуючого) становища на ринку послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води та відсутності конкуренції на цьому ринку, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води має проводитись на підставі письмового договору приєднання про надання вказаних вище послуг (з використанням внутрішньобудинкових систем), відповідно до умов Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, який було затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства. Зокрема, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Постанови КМУ від 21.07.2005р. № 630 з подальшими змінами. Згідно ч. 1 ст. 648 ЦК України, зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обов`язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту. Як було встановлено Антимонопольним комітетом України у березні 2015 р., положення проекту договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води населенню, запропонованого споживачам на офіційному Інтернет сайті ПАТ «Київенерго» (http.//kyivenergo.ua/) не відповідають положенням Типового договору (а.с.75-76 том №1). Також, з публікації в газеті "Хрещатик" №34 (5085) від 28.03.2018р. Договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, який є договором приєднання та вважається акцептованим усіма споживачами, вбачається, що останній також не відповідає положенням Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, який було затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Так, вказані Договори, зокрема, не містять повний перелік прав споживача (підпункти 12, 14 пункту 16 Типового договору); не визначено повного перліку обов`язків виконавця послуг, передбачених підпунктами 12, 17 пункту 19 Типового договору, окрім цього, встановлюються непередбачені Договором зобов`язання споживача, права виконавця тощо. В судовому засіданні позивачем доведено, що він звертався до відповідачів укласти з ним безпосередньо Договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води з урахуванням положень Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, подавши при цьому свої заперечення до проектів Договорів, які були запропоновані відповідачами, однак це позитивних результатів не дало (а.с.101-104, 121-122 том №1). А тому суд, враховуючи положення ст. 648 ЦК України та постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 з подальшими змінами, вважає за необхідне визнати укладеними Договори про надання послуг з централізованого опалення і постачання холодної та гарячої води і водовідведення між ПАТ «Київенерго» та [PERSON] , між КП "Київтеплоенерго" та [PERSON] - особовий рахунок № [NUMBER] . Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 передбачено порядок здійснення нарахувань за послугу з централізованого опалення та централізованого гарячого водопостачання. Пунктом 15 Правил зазначено, що засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці. Періодична повірка засобів обліку води і теплової енергії проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. За цей час споживач оплачує відповідні послуги у такому порядку: з централізованого постачання холодної та гарячої води - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці; з централізованого опалення - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередній опалювальний період. У разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання. Пунктом 21 Правил зазначено, що у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства; з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим. У будинку [ADDRESS] встановлено будинковий засіб обліку теплової енергії, однак, як вбачається з відповіді ПАТ "Київенерго" від 31.07.2017р. зазначений засіб знято з комерційного обліку товариства як розукомплектований (а.с.101-104 том №1). Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» у разі виходу з ладу або втрати вузла комерційного обліку, до відновлення його роботи або заміни комерційний облік здійснюється розрахунок відповідно до методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, з урахуванням середнього споживання: теплової енергії - протягом попереднього опалювального періоду. З огляду на зазначене, суд визнає право [PERSON] на оплату послуг з централізованого опалення у період з 01 травня 2015 року по 30 червня 2016 року із врахуванням показань будинкового теплолічильника за тарифами, які було затверджено постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №146 від 17 жовтня 2014р. "Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг", зобов`язавши Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» зробити перерахунок плати цієї послуги та визнає право [PERSON] на оплату послуг з централізованого опалення у період з 01 жовтня 2016 року по 30 квітня 2017 року згідно з середньомісячними показниками будинкового теплолічильника у будинку [ADDRESS] за попередній опалювальний період 2015-2016 років. Крім того, судом встановлено, що в квартирі позивача встановлено засоби обліку гарячої та холодної води (дата виготовлення - грудень 2001р.), що підтверджується Актом від 03.03.2003р. (а.с.62 том №1). 03.03.2003р. між [PERSON] та ЖЕО №809 КПУЖГ Святошинського району м.Києва було укладено Договір про проведення розрахунків за водопостачання та водовідведення за показниками квартирних приладів обліку споживання холодної та гарячої води (а.с.63 том №1). На системі центрального постачання гарячої води будинку [ADDRESS] встановлено будинковий засіб обліку гарячої води. Як вбачається з рахунків за гарячу воду у квітні 2017р. зафіксовано показання лічильника 1375,00 куб.м. і станом на 01.04.2017р. нараховано заборгованість за послугу: постачання гарячої води в сумі 10 903, 54 грн. (а.с.97 зв. том №1). В подальшому, наявна у позивача заборгованість за вказану послугу була передана ПАТ "Київенерго" до КП "Київтеплоенерго" відповідно до Договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018р. №602-18 (а.с.27 том №2). Позивач [PERSON] не надав суду доказів про те, що після зміни виконавця послуг з надання послуг з постачання гарячої води, при цьому останній не повідомив ПАТ "Київенерго" про наявність лічильника гарячої води, не подавалися показання лічильника, відповідно не надходила оплата відповідних послуг. Також в матеріалах справи відсутні дані коли відбувалась повірка квартирного лічильника гарячої води, ким та коли він був опломбований. Інформація в наданих позивачем повідомленнях, актах-претензіях, додатках, які направлялися ПАТ "Київенерго", на думку суду, є сумнівною, оскільки акт-претензія від 29.11.2016р. фіксує неналежне надання послуг з постачання гарячої води з 01.07.2014р., акти-претензія від 27.01.2017р. та від 03.04.2017р. - також з 01.07.2014р., а не в час складання відповідних актів-претензій (а.с.88-96 том №1). З врахуванням цих обставин, ПАТ "Київенерго" здійснювало нарахування за послугу центрального постачання гарячої води з урахуванням фактичних показань будинкового засобу обліку гарячої води у відповідності до п.11 Правил до моменту передачі інформації про наявність засобу обліку гарячої води - до квітня 2017 року. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача стосовно перерахунку оплати послуги з гарячого водопостачання за періоди з 01 травня 2015 року по 30 червня 2016 рік, та з 01 серпня 2016р. по 31 березня 2017 р. є безпідставними, а тому до задоволення не підлягають. Позовна вимога [PERSON] стосовно визнання за ним права на неоплату послуги централізованого опалення наріжної вбудованої шафи (комори) його квартири площею 2,1 кв.м., в якій не працює стояк опалення, і місць загального користування будинку [ADDRESS] , які не є утепленими і не опалюються, і зобов`язати Публічне акціонерне товариство "Київенерго" та Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» зробити йому перерахунок оплати за цю послугу з 2016 року також задоволенню не підлягає виходячи з наступних підстав. Систему централізованого опалення житлового будинку [ADDRESS] оснащено засобом обліку теплової енергії, діапазон розповсюдження - всі квартири. При цьому, ні ПАТ "Київенерго" ні КП "Київтеплоенерго" не має у володінні та не утримує на балансі внутрішньобудинкові мережі житлових будинків, що є невід`ємними частинами будинків, витрати на обслуговування яких входять до складу тарифів на послуги з утримання будинків і споруд на прибудинкових територіях. Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказоми Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005р. №76, виконавці послуг з утримання будинків та прибудинкових територій здійснюють технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення і зливової каналізації. Підтримання температури підсобних приміщень квартири відбувається не тільки через опалювальні пристрої, а також за рахунок теплопередачі крізь огороджувальні конструкції житлових приміщень. Власники квартир як співвласники місць загального користування повинні брати участь у витратах на утримання будинку пропорційно опалювальної площі житла, а визначення плати за їх опалення провадиться відповідно до Методики розрахунку кількості теплової енергії, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, що затверджена Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31.10.2006р. №359. Відповідно до п. 1.4. Методики розрахунку кількості теплової енергії, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, кількість теплової енергії на опалення місць загального користування окремо не визначається, а входить до загальної кількості теплової енергії, виставленої до плати за опалення у таких випадках: якщо в багатоквартирному будинку незалежно від наявності або відсутності загальнобудинкового обліку теплової енергії відсутні суб`єкти господарювання, помешкання з індивідуальним опаленням, усі житлові квартири не обладнані приладами обліку витрат теплової енергії на опалення. Отже, окрема оплата за обігрів місць загального користування [PERSON] не виставляється і підстави для несплати або перерахунку за цю послугу відсутні. Також не підлягає задоволенню вимога позивача щодо визнання за ним права на оплату послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, із врахуванням показань квартирного лічильника гарячої води за тарифами в умовах відсутності рушникосушильника та зробити йому за змістом цього тарифу перерахунок оплати за цю послугу з 2016 року з оглду на наступні обставини. Пунктом 98 Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011р. №869, визначено, що витрати теплової та електричної енергії на циркуляцію у розподільних, внутрішньобудинкових мережах і рушникосушильниках визначаються за розрахунком окремо для кожного будинку, а за відсутності таких розрахунків - як стала частка загальної суми витрат теплової та електричної енергії, що припадає на будинок. Отже, для визначення тарифу за централізоване постачання гарячої води базою є будинок, а не окремі квартири. У випадку, якщо проектом будинку передбачено наявність рушникосушильника, то самовільний його демонтаж не є підставою для здійснення коригування нарахуванб за послугу з гарячого водопостачання. Позивач не надав суду належних доказів, що проектом будинку [ADDRESS] не передбачені рушникосушильники в квартирах, а тому дана вимога позивача задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що позивач [PERSON] передає до КП "Київтеплоенерго" дані, які свідчать про те, що він гарячою водою не користується, відповідно плата за цю послугу йому не нараховується. Однак, позивач просить суд призначити Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» строк протягом одного місяця з дня набрання судовим рішенням законної сили для усунення ними істотних недоліків у наданні послуги з централізованого постачання гарячої води для [PERSON] від центрального теплового пункту на пр-ті Перемоги.148/1, а в разі невиконання цього обов`язку надати йому право доручити їх виправлення будь-якій третій особі за рахунок Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго». Ця вимога [PERSON] не підлягає задоволенню з огляду нанаступне. Відповідно до п. 33 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення у разі неналежного надання або ненадання послуг виконавцем споживач повідомляє про це виконавця в усній формі за допомогою телефонного зв`язку чи у письмовій формі за адресами, що зазначені в договорі. При цьому представник виконавця, якому не відомі причини неналежного надання або ненадання послуг, зобов`язаний узгодити з виконавцем точний час та дату встановлення факту ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або перевірки кількісних та/або якісних показників надання послуг. У разі необхідності проведенняя такої перевірки у приміщенні споживача представник виконавця повинен з`явитися до споживача не пізніше визначеного у договорі строку (п.35 Правил). Згідно п. 37 Правил за результатами перевірки складається акт-претензія про неналежне надання або ненадання послуг, який підписується споживачем та представником виконавця. Всупереч зазначеному [PERSON] не надано належних та допустимих доказів надання неякісної послуги з гарячого водопостачання. Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 08.12.2016р. №1244 організовано єдину міську службу для комплексного обслуговування споживачів житлово-комунальних послуг за принципом "єдиного вікна" на базі комунального концерну "Центр комунального сервісу" (а.с. 17 том №2). На базі сервісних центрів комунального концерну "Центр комунального сервісу" для комплексного обслуговування абонентів у галузі надання житлово-комунальних послуг у місті Києві надаються консультації, проводяться звіряння розрахунків, видаються довідки, укладаються договори тощо. 10 травня 2018 року КП "Київтеплоенерго" уклало Договір №56 про надання послуг з Комунальним концерном "Центр комунального сервісу" (а.с.115-120 том №1). Як вбачається з сайту КП "Київтеплоенерго", так із сайту КК "Центр комунального сервісу", останні містять інформацію щодо диспетчерської служби з питань ЖКГ та переліку центрів обслуговування клієнтів (а.с.18-21 том №2). Крім того, інформування споживачів щодо послуг ЦО та ЦПГВ, телефонів контакт-центру, реквізитів підприємств тощо здійснюється шляхом надсилання разом з платіжним документом на сплату житлово-комунальних послуг листівки "Комунальний бюлетень" (а.с. 114, 241 том №1, а.с.18 том №2). Тобто, жодних дискримінацій прав позивача на обслуговування під час надання йому послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в ході судового розгляду не встановлено, а тому позов в цій частині також задоволенню не підлягає. Відповідно до ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч.1 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. З огляду на зазначене, виходячи з правовідносин, що склались між сторонами, обставин справи, суд приходить до висновку, що позовна вимога [PERSON] стосовно стягнення пені на його користь задоволенню не підлягає, оскільки відповідачі не мають перед позивачем жодних грошових зобов`язань. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1,2 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ("Проніна проти України", № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Таким чином, враховуючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги відповідно до положень ст. 81 ЦПК України знайшли в судовому засіданні часткове обґрунтування та підтвердження, а тому позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача КП "Київтеплоенерго" на користь держави судовий збір в розмірі 1921,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial