Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] \~про зміну встановленого порядку користування житловим приміщенням, мотивуючи позов тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05.03.2013 року [PERSON] вселено у квартиру [ADDRESS] та встановлено порядок користування нею, зокрема позивачу виділено в користування житлову кімнату площею 14,2 кв.м., а відповідачу 21,2 кв.м. Згодомрішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.02.2014 року за [PERSON] було визнано право власності на 2/3 частки зазначеної квартири. Таким чином,\~на сьогоднішній\~день позивач\~володіє правом\~власності більшої\~частини вказаного\~житлового приміщення\~ніж відповідач,\~проте фактично\~користується кімнатою,\~яка площею\~є менша\~ніж кімната,\~якою користується [PERSON] . Разом з тим, позивач сплачує комунальні платежі саме у розмірі 2/3 від загальної суми. З огляду на вказане вище, [PERSON] вважає за необхідне змінити порядок користування квартирою виділивши їй в користування більшу кімнату за площею. Позивач в судове засідання не з`явилася, але подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести за її відсутності, підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просила позов задовольнити та не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та заперечень від відповідача до суду не надходило. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05.03.2013 року у справі №212/13309/2012 року, яке набрало законної сили згідно ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 24.04.2013 року, позов [PERSON] до [PERSON] \~про вселення,\~встановлення порядку\~користування житловим\~приміщенням,\~зобов`язання\~не чинити\~перешкоди у\~користуванні квартироюбуло задоволено. Вселено [PERSON] у квартиру [ADDRESS] . Встановлено порядок користування квартирою [ADDRESS] , виділивши [PERSON] у користування житлову кімнату - 4, площею 14,2 кв. м., залишити у користуванні [PERSON] житлову кімнату - 2, площею 21,2 кв. м., допоміжні приміщення квартири [ADDRESS] , а саме: коридор - 1, площею 14,4 кв. м., кухню - 3, площею 15,0 кв. м., ванну - 5, площею 5,3 кв. м., туалет - 6, площею 1,8 кв. м., залишено у спільному користуванні. Зобов`язано [PERSON] на чинити [PERSON] перешкод у користуванні виділеною їй кімнатою 4 та підсобними приміщеннями квартири [ADDRESS] (а.с. 6-7). Згодом, 13.02.2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області було ухвалено рішення у справі № 127/1924/13-ц, яким позов [PERSON] до\~ [PERSON] ,\~третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору\~Публічне акціонерне\~товариство "УкрСиббанк"\~про поділ\~спільного майна\~подружжя задоволено\~частково.\~Визнано за\~ [PERSON] \~право власності\~на квартиру\~ [ADDRESS] .\~Визнано за\~ [PERSON] \~ право\~власності на\~2/3\~частки квартири\~ [ADDRESS] \~на перехресті\~ [ADDRESS] . Обов`язок\~по сплаті\~кредиту відповідно\~до умов\~договору про\~надання споживчого\~кредиту №11351742000\~від 28.05.2008\~року укладеного\~між Акціонерним\~комерційним інноваційним\~банком "УкрСиббанк"\~(правонаступником\~якого є\~Публічне акціонерне\~товариство "УкрСиббанк")\~та [PERSON] ,\~залишено за\~ [PERSON] \~Стягнуто з [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] \~24\~570\~грн.\~00\~коп. В задоволені\~решти позовних\~вимог відмовлено. Зустрічний позов\~ [PERSON] \~до [PERSON] ,\~треті особи,\~які не\~заявляють самостійних\~вимог щодо\~предмета спору\~на стороні\~позивача [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~про визнання\~права власності\~та поділ\~спільного майна\~подружжя задоволено\~частково. Визнано за\~ [PERSON] \~право власності\~на 1/3\~частку квартири\~ [ADDRESS] . В задоволені\~решти позовних\~вимог відмовлено. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування понесених судових витрат 2580 грн. 75 грн. (а.с. 42-50). Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 11.04.2014 року апеляційну скаргу [PERSON] було задоволено частково. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13.02.2014 року в частині стягнення з [PERSON] \~на користь [PERSON] коштів в сумі 24570 грн. скасовано і в цій частині позовні вимоги залишено без задоволення (а.с. 51-54). На підставі вказаного рішення суду позивачем 14.08.2014 року було зареєстровано право власності на 2/3 частки зазначеної квартири, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с. 19). Статтею 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно із\~ч.1\~ст.\~15\~ЦК України \~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до\~ч.1\~ст.\~317ЦК\~України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст. 321 ЦК України). За змістом ч.1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно із\~ч.\~3\~ст.\~358\~ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Тому,\~суд,\~оцінивши допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~в їх\~сукупності за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному\~та безпосередньому\~дослідженню наявних\~у справі\~доказів,\~приходить до\~висновку,\~що позовні\~вимоги позивача [PERSON] \~ до [PERSON] про зміну встановленого порядку користування житловим приміщенням знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому позов підлягає задоволенню. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 768,40 грн., тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved