Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

ПАТ "Дельта Банк" 26.11.2013 року звернувся до суду з цим позовом із вимогою стягнення на його користь з [PERSON] заборгованості в сумі 10217,57 грн. за укладеним між сторонами кредитним договором №002-01064-221007 від 22.10.2007 року, посилаючись на неналежне виконання відповідачем власних зобов'язань. Представник позивача, будучи належно повідомленим про час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, однак, в прохальній частині позовної заяви просив провести розгляд справи без його участі, про відмову від позову чи зміну позовних вимог надалі не заявляв. Відповідач, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України, в судове засідання черговий раз не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин, чи розгляд справи у його відсутності не представив. Виходячи з наведеного суд дійшов висновку про можливість постановлення рішення в порядку заочного розгляду справи, так як відповідно ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Даний спір належить до категорії цивільно-правових спорів позовного провадження загальної підсудності, що за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача є підсудним Жмеринському міськрайонному суду. Згідно положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу; якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути поверну-ті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу; якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень ч.1,2 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. У відповідності до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В судовому засіданні установлено, що ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] уклали договір №002-01064-221007 від 22.10.2007 року, що підтверджується копією останнього (а.с.5-6) відповідно до розділу 1 якого останньому було відкрито картковий рахунок №[NUMBER] в національній валюті України - гривні, надано платіжну картку, а також ПІН-код до картки, на умовах, викладених в тарифному пакеті "Visa Лояльний", та згідно умов надання картки і правил; надано кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної лінії в загальному розмірі 30000 грн. та на день укладення кредитного договору встановлено ліміт кредитної лінії в сумі 4000 грн. Відповідно до п.2.1. договору моментом надання банком держателю кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів Держателя. У відповідності до п.3.6. кредитного договору, держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у виді обов'язкового мінімального платежу, складові якого зазначаються в Тарифах, обов'язковими складовими якого є частка погашення заборгованості, овердрафт та прострочена попередніх періодів. Згідно п.3.7. Договору у разі порушення держателем строків сплати заборгованості та інших платежів, що є складовими обов'язкового мінімального платежу держатель сплачує банку пеню, в розмірі, в строки та в порядку, що визначені Правилами та Тарифами. Відповідно до змісту п.5.1 даного Договору підписанням останнього держатель засвідчує, що він ознайомлений з Правилами, Тарифами та погоджується вважати їх обов'язковими для застосування до відносин, що виникли на підставі цого договору, що в даному конкретному випадку слід вважати приєднанням відповідача до визначених позивачем умов зазначеного договору в порядку ст.364 ЦК України. Згідно п.5.8 кредитного договору невиконання або неналежного виконання держателем зобов'язань заборгованості за цим договором понад 91 календарний день банк має право в односторонньому порядку достроково розірвати цей договір, що не звільняє клієнта від обов'язку погасити у повному обсязі заборгованість, що була нарахована до дати розірвання договору, включаючи пеню. У відповідності до положень Тарифів на обслуговування платіжних карток тарифний пакет Visa Лояльний", затверджених позивачем (а.с.7) обов'язковий мінімальний платіж складається із частки обов'язкового погашення тіла кредиту в розмірі 7%, нарахованих процентів за кредит в розмірі 19,90% річних, щомісячної плати за обслуговування в розмірі 2,99%, овердрафту, процентів за овердрафт в розмірі 90% річних, штрафу за прострочену заборгованість в розмірі 0,01% але не менше та/або не більше 50 грн. за кожен факт прострочення. З представленого позивачем розрахунку (а.с.13-14) вбачається, що відповідачем [PERSON] в порушення особистих зобов'язань не у повній мірі здійснювались платежі за кредитним договором №002-01064-221007 від 22.10.2007 року стосовно щомісячної сплати обов'язкового мінімального платежу, оскільки за ним станом на 09.09.2013 року рахується заборгованість на загальну суму 10217,57 грн., яка складається з простроченого тіла кредиту в сумі 10099,88 грн. та заборгованості за відсотками в сумі 117,69 грн. Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, ніким не спростовуються та не суперечать один одному. Відповідачем не представлено суду будь-яких доказів щодо здійснення ним інших платежів в рахунок виконання власних зобов'язань за вказаним договором кредиту, а отже, не доведено відсутність своєї вини у його невиконанні, що згідно вимог закону є обов'язком особи, яка порушила зобов'язання. Про застосування до спірних правовідносин позовної давності ніким із сторін не заявлено, тому судом не вирішується дане питання за відсутності відповідних підстав. Таким чином, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи щодо наявності простроченої заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем із погашення кредитного боргу, заборгованості за відсотками, що виникла з вини позичальника, вимоги позивача є справедливими, так як заявлені до стягнення суми узгоджуються з представленим розрахунком заборгованості станом на 09.09.2013 року, не суперечать вимогам закону та відповідають положенням кредитного договору, не спростовані безпосередньо відповідачем ні в який спосіб, а тому заявлена сума підлягає стягненню з останнього на користь позивача в межах заявлених позовних вимог. Також відповідно обсягу задоволення позовних вимог слід стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати із сплати судового збору в розмірі 229,40 грн. (а.с.1). Враховуючи викладене,

Outcome: approved