Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

У вересні 2019 року Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" (далі - АТ "Ощадбанк") звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначалося про те, що 11 квітня 2018 року між ПАТ "Державний ощадний банк України" та [PERSON] підписано заяву про приєднання №621259 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі - ДКБО) та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. Відповідач просив банк надати їй кредит на споживчі потреби шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на її картковий рахунок. Банком встановлено кредит у сумі - 19000,00грн. зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 35% річних строком на 60 місяців. Позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит у встановленому розмірі. Проте, відповідач умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку порушив, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 22 серпня 2019 року становить 18690,59грн., з яких: сума основної заборгованості - 17521,62грн.; проценти за користування кредитом - 852,03грн.; пеня за прострочену заборгованість - 144,81грн.; комісія за розрахунково-касове обслуговування - 3,00грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 112,09грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 57,04грн. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача кредитну заборгованість за кредитним договором №621259 до ДКБО та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу від 11 квітня 2018 року в сумі 18690,59грн. та судовий збір у розмірі 1921,00грн. В судове засідання належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник позивача не з`явився, у поданій ним заяві просить про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення за місцем реєстрації судового виклику рекомендованим листом з повідомленням, яке вручено особисто. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не надійшов. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 11 квітня 2018 року між ПАТ "Державний ощадний банк України" та [PERSON] було підписано заяву №621259 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі ДКБО) та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), відповідно до якої [PERSON] погодився на умови цього Договору, який розміщений на інтернет - сторінці банку www.oschadbank.ua. Банк відкрив відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] в гривні на умовах тарифного пакету "Мій комфорт" та видав платіжну картку типу Mastercard Debit Standart "Моя картка"(а.с.16). Пунктами 3.1, 3.2 цієї заяви визначено, що шляхом підписання заяви про приєднання до договору, Клієнт беззастережно приєднується до договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви на приєднання розміщена на інтернет - сторінці банку www/oschadbank.ua. та укладає з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. Відповідно до умов договору банк відкриває на ім`я клієнта поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використання електронного платіжного засобу (далі - картка/платіжна картка) за дебетовою-кредитною схемою. 11 квітня 2018 року між банком та [PERSON] було підписано заяву на встановлення кредитної лінії у сумі 19000,00грн. Строк дії кредиту 60 місяців, з можливістю подовження на той самий строк (а.с.17). Згідно із пунктом 6.6 заяви, процентна ставка за кредитом складає 35% річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду, та 0,001% річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкого розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно згідно умов Договору. Відповідно до п.6.7 заяви клієнт щомісячно здійснює часткове повернення кредиту у розмірі обов`язкового щомісячного платежу, який складає 5% від суми заборгованості за кредитом (сплата якої не прострочена), визначеної за звітний білінговий період на дату сплати обов`язкового платежу, в порядку та на умовах, передбачених Договором. Пунктами 6.6.4 та 6.8 Договору передбачено, що комісійна винагорода за зняття готівкових коштів, наданих у кредит становить 2,5% від суми таких коштів, яка сплачується при знятті вказних готівкових коштів в усіх банкоматах/у касах (касах інших банків) з використанням платіжного терміналу. Плата (комісійна винагорода) за обслуговування невикористаної частини встановленого кредиту складає 0.00 грн. процентів від невикористаної частини встановленого кредиту та сплачується щомісячно. Сплата нарахованих процентів за користування кредитом обов`язкового щомісячного платежу/процентів за несанкціонованим овердрафтом та сплата комісійних винагород, за передбачені заявою на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) здійснюється не пізніше 25 числа кожного місяця шляхом договірного списання коштів з Карткового рахунку Клієнта. У разі несплати вищезазначених платежів у визначений розрахунковий період, сума заборгованості, яка підлягала погашенню, наступного робочого дня переноситься на відповідні рахунки для обліку простроченої заборгованості, а Платіжна картка при цьому блокується (п.1.20 розділу ХХІІ ДКБО). Відповідно до п.1.27 розділу ХХІІ ДКБО будь-яке невиконання Клієнтом умов Договору породжує у Банка право достроково відкликати Кредит, а у клієнта створює обов`язок достроково погасити заборгованість за кредитом в повному обсязі та сплатити всі інші платежі, передбачені Договором. Згідно з положеннями п.1.24 ХХІІ ДКБО за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання Клієнтом зобов`язання перед банком у розмірі та в строки, передбачені цим Договором, в тому числі додатками, що є його невід`ємними частинами, банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, але не більше 15% від суми простроченого платежу. У ч.1,3 ст.509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно із розрахунком заборгованості станом на 22 серпня 2019 року утворилась заборгованість [PERSON] перед банком, що становить 18690,59грн., з яких: сума основної заборгованості - 17521,62грн.; проценти за користування кредитом - 852,03грн.; пеня за прострочену заборгованість - 144,81грн.; комісія за розрахунково-касове обслуговування - 3,00грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 112,09грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 57,04грн. (а.с.7-8). Факт наявності заборгованості по основному боргу та процентам підтверджується наданою банком випискою по картковому рахунку позичальника із зазначенням дат отримання кредитних коштів та їх часткового повернення (а.с.9-15). Відповідно до вимог ст.639 ЦК України договір являється обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст.ст.610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За частиною 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань, кредитні кошти погашав частково, а тому з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за основним боргом - 17 521,62 грн., процентами - 852,03грн. та процентами річних за несвоєчасне погашення заборгованих сум основного боргу - 112,09 грн. та процентів - 57,04 грн., а всього 18542,78 грн. Разом з тим, у даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг та регулюються вимогами Закону України «Про захист прав споживачів». Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, то повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Таким чином, в разі укладення кредитного договору неустойка поділяється на встановлену законом (розмір та підстави стягнення якої визначається актами законодавства) та договірну (розмір та підстави стягнення якої визначається сторонами в самому договорі. Банком не підтверджено, що відповідачу були запропоновані саме ці конкретні умови Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, у заяві про приєднання та заяві на встановлення відновлюваної кредитної лінії відсутні домовленості сторін про сплату пені за несвоєчасне погашення кредиту та комісії, а тому наданий банком договір комплексного банківською обслуговування фізичних осіб не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору Вказаний договір відповідачем не підписаний. Таким чином, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки (пені) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань та комісії. Зазначене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19). Враховуючи вищезначене, підстави для стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісією відсутні. Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial