Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просив виселити [PERSON] з домоволодіння за адресою: [ADDRESS], без надання іншого житла. 27.04.2015 року представник позивача подав заяву про залучення співвідповідача та зміну предмету позову, в якій просив залучити до участі у справі в якості співвідповідача УДМС України в Херсонській області,виселити [PERSON] з домоволодіння за адресою: [ADDRESS], без надання іншого житла та зобов'язати УДМС України в Херсонській області зняти з реєстраційного обліку [PERSON] з вказаної адреси. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити. Відповідачка та її представник в судовому засіданні позов не визнали, просили в його задоволенні відмовити. Представник Управління державної міграційної служби України в Херсонській області в судовому засіданні позов не визнала, просила у його задоволенні відмовити., посилаючись на те, що УДМС України в Херсонській області жодних прав або охоронюваних законом інтересів позивача не порушено. Заслухавши осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 40 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Згідно ст. 109 ЖК України, звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Відповідно до умов кредитного договору № 07-03-06 від 07.03.2006 року укладеного між ЗАТ "Банк Петрокоммерц-Україна", правонаступником якого є "Банк Петрокоммерц-Україна", та приватним сільськогосподарським підприємством "Тонус", позичальник отримав кредит у розмірі 750 000 грн., строком повернення коштів до 06.11.2006 року зі сплатою 22 % річних. Додатковою угодою № 1 до кредитного договору від 02.06.2006 року загальний ліміт заборгованості за кредитом встановлено 1 400 000 грн. Згідно договору про надання овердрафту №06-03-06 від 03.03.2006 року ПСП "Тонус" було надано кредит у формі овердрафту, строком дії овердрафту до 03.03.2007 року. Додатковою угодою від 21.08.2006 року до договору про надання овердрафту , загальний ліміт овердрафту встановлено 2 000 000 грн., за сплатою 22% річних. В якості забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаними кредитними договорами [PERSON] передано в іпотеку банку нерухоме майно: 82/100 частин домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS]. У зв'язку з невиконанням кредитних договорів 31.05.2013 року Комсомольським районним судом м. Херсона по цивільній справі № 2114/11344/12 за позовом ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" до [PERSON], треті особи - приватне сільськогогосподарське підприємство "Тонус", [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки винесено рішення, відповідно до якого в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №07-03-06 від 07.03.2006 року, договором про надання овердрафту № 06-03-06 від 03.03.2006 року звернено стягнення на предмет іпотеки: 82/100 частини домоволодіння, яке в цілому складається двох житлових будинків - літ "А" житловою площею 24,0 кв.м., загальною площею 62,8 кв.м., літ. "Б" житловою площею 62,2 кв.м., загальною площею 244,6 кв.м., гаражів літ. "В", "Г", огорожі № 1,2,3, що знаходиться на земельній ділянці та розташовані за адресою: [ADDRESS] та належить на праві власності [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) шляхом реалізації з прилюдних торгів. В рахунок коштів, отриманих від реалізації вищевказаного нерухомого майна, яке належить на праві власності [PERSON] задоволено вимоги публічного акціонерного товариства "Банк Петрокоммерц -Україна" за кредитним договором №07-03-06 від 07.03.2006 року, договором про надання овердрафту №06-03-06 від 03.03.2006 року у розмірі 8 771 730, 57 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ "Банк Петрокоммерц -Україна" судові витрати у розмірі 1 730 грн. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 14.10.2003 року апеляційну скаргу [PERSON] відхилено, рішення Комсомольського районного суду м. Херсона залишено без змін. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Зміст зазначеної статті було роз'яснено представникові позивача судом, також йому і було роз'яснено, що підлягає доказуванню по даній справі, але жодних доказів на підтвердження позовних вимог суду не надано, не спростовані ствердження відповідачки про те, що вона не проживає у спірному приміщенні і відповідно не перешкоджає виконанню рішення суду. Ч. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання" встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Представником позивача не надано доказів, щоб підтверджували наявність спору між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та УДМС України в Херсонській області щодо невиконання або неналежного виконання обов'язків віднесених до компетенції останнього. Таким чином, підстави для задоволення позовних вимог відсутні. При цьому суд визнає непереконливим посилання позивачки та її представника на те, що [PERSON] є неналежним відповідачем, оскільки, сам по собі факт наявності реєстрації права власності на частину будинку за [PERSON] згідно рішення суду, яке в наступному було скасовано та втратилися ті правові наслідки, які з нього випливали не є підставою вважати [PERSON] неналежним відповідачем. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів не підлягає стягненню понесені позивачем у справі та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed