Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Міське комунальне підприємство "Херсонтеплоенерго" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач зареєстрована та проживає в квартирі [ADDRESS], є абонентом МКП "Херсонтеплоенерго" та користується послугами з централізованого опалення. На протязі тривалого часу належним чином не сплачує плату за спожиту теплову енергію, у зв'язку з чим утворилася заборгованість. З урахуванням клопотання про зміну позовних вимог, просив суд стягнути з відповідача 6935,17 грн. заборгованості та понесені судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав зазначених у позові, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд відповідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України вирішив розглядати справу за відсутності сторін за наявними доказами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач зареєстрована та проживає в квартирі [ADDRESS], є абонентом МКП "Херсонтеплоенерго" та користується послугами з централізованого опалення. Оскільки послуги з теплопостачання надавалися належним чином, враховуючи вимоги ст.ст. 67, 68 ЖК України, ст. 24 Закону України "Про теплопостачання", положень Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та ст.ст. 525, 526, 628, 630 ЦК України, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості, що утворилась. До пред'явлення цього позову позивач в серпні 2013 року звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості, у видачі якого в серпні 2013 року було відмовлено. Наказне провадження є спрощеною та спеціальною формою судового захисту, застосовується вона у чітко визначених випадках, зокрема, при зверненні до суду з вимогами щодо стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги. При цьому законодавством (ч. 3 ст. 118 ЦПК України) заборонено звернення до суду в порядку позовного провадження без попереднього звернення із заявою про видачу судового наказу. Відповідно до ч 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З наданої позивачем виписки з особового рахунку вбачається, що у період з грудня 2006 року плату за надані послуги споживач здійснює частково внаслідок чого станом на січень 2014 року утворилась заборгованість в розмірі 6348, 75грн., витрати від інфляційних процесів склали - 241,48 грн., три відсотки річних - 344,94 грн., таким чином загальна сума заборгованості становить 6935,17 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Крім того, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 243,6 грн.

Outcome: approved