Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

10 червня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Довгань Вікторія Володимирівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що 19 травня 2021 року позивачу стало відомо, шляхом отримання відповідного листа від приватного нотаріуса, що 05 травня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Довгань Вікторією Володимирівною було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №16664, виданого 05 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з [PERSON] невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ « Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Згідно виконавчого напису вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», стосовно [PERSON] за період з 04.06.2020 року по 31.03.2021 року включно, складають суму у розмірі: 9628,30 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 5987,90 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами, 50 грн. - плата за вчинення виконавчого напису. Таким чином, загальна сума становить - 15666,20 грн. Разом з тим, позивач дізналася від бухгалтера на роботі, що 07 травня 2021 року цим же приватним виконавцем Довгань В.В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату позивачки в розмірі 20 % щомісячно, яку вона отримує працюючи в Управлінні освіти, культури, туризму, сім`ї, молоді та спорту Веселинівської селищнї ради Вознесенського району миколаївської області. Дана постанова винесена у виконавчому провадженні №65323942 з примусового виконання виконавчого напису № 16664, виданого 05 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., про стягнення з [PERSON] коштів в розмірі 17 602,82 грн., з них 15666,20 грн. - борг, 370 грн. - мінімальні витрати приватного виконавця, 1566,62 грн. - основної винагороди приватного виконавця. Зважаючи на те, що у позивача ніяких правовідносин з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не було, ніяких договорів вона не укладала, ніяких претензій від відповідача на адресу позивача щодо будь - яких зобов`язань не надходило, а отже ніякої заборгованості у неї перед відповідачем немає, тому позивач просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 10 червня 2021 року провадження у справі відкрито, справу призначено до підготовчого судового засідання та за клопотанням представника позивача від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка є.М. витребувано документи, на підставі яких було вчинено виконавчий напис. Ухвалою суду від 10 червня 2021 року була задоволена заява позивача [PERSON] про забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису вчиненого 05 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за №16664 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , місце проживання якої зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» грошових коштів в розмірі 15 666, 20 грн. Зупинено стягнення витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 370,00 грн., основної винагороди приватного виконавця у розмірі 1566,62 грн., на підставі постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 07 травня 2021 року, винесену приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Довгань Вікторією Володимирівною у виконавчому провадженні №65323942. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Представник відповідача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» Виссал В.В. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду відзив на позовну заяву в якому просив відмовити у задоволенні позову. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Витребувані судом документи не надав. Приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Довгань В.В. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не відомі. Розглянувши матеріали справи, заяви та пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, та такі, що підлягають задоволенню за наступних підстав. За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 05 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. був вчинений виконавчий напис, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів", якому ПАТ «Дельта Банк» на підставі Договору №2254/К про відступлення прав вимоги від 04.06.2020 року відступлено право вимоги за Кредитним договором № 005-14061-290313 від 29.03.2013 р., укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] за період з 04.06.2020 року по 31.03.2021 року у сумі 15666,20 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Довгань Вікторією Володимирівною від 05.05.2021 року ВП №65323942 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого документа, а саме, виконавчого напису №16664 виданого 05.04.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів" заборгованості в розмірі 15666,20 грн. Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч. 2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат» (далі Закону), перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Статтею 90 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Відповідно ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо: подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (п. 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (п. 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5). Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Як передбачено п. 2.11 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Судом витребувалося у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича належним чином завірені матеріали, на підставі яких вчинявся виконавчий напис №16664 від 05 квітня 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» грошових коштів в розмірі 15 666, 20 грн. Однак суду не були надані запитувані документи. Представником позивача [PERSON] суду надані документи, які надійшли їй на адвокатський запит від ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», що стали підставою для вчинення виконавчого напису є Договір про відступлення прав вимоги №2254/К від 04.06.2020 року, укладеним з ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] , заява №005-14061-290313 від 29.03.2013 р. від [PERSON] . На підставу вчинення виконавчого напису, нотаріус посилається на Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 р. (далі - Постанова). Постановою Кабінету Міністрів від 26.11.2014 року №622 Перелік документів доповнено розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" та до нього включений п. 2 в редакції: "Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". В той же час, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14), залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, визнано незаконною та нечинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема в частині доповнення Переліку новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Також вказаним судовим рішенням зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 21.03.2017 року №23. В подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 року у справі № 826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду. З огляду на викладене, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у своїй Постанові по справі 910/13233/17 від 29 січня 2019 року. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Як зазначено вище, в матеріалах справи міститься Кредитний договір про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту №00-429902 від 09.09.2019 року, який укладений між ТОВ «Качай гроші» та [PERSON] . Вказаний договор не є нотаріально посвідченими. Суд зазначає, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким,що непідлягає виконанню, суд неповинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. Таким чином, у нотаріуса були відсутні повноваження на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, та відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», всупереч вимог закону не було надано документів, які б підтверджували право його вимоги до позивача за Кредитним договором, а в свою чергу, нотаріус помилково, всупереч вимог закону, не перевірив зміст договору, на які відповідач посилався як на підставу виникнення у нього права вимоги до позивача за Кредитним договором та/або відступлення права вимоги, та стягнув спірну заборгованість. Враховуючи викладене, даючи юридичну оцінку поясненням та наданим по справі сторонами доказам, враховуючи те, що заборгованість боржника є спірною із часу звернення відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» із заявою до нотаріуса про вчинення виконавчого напису, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений нею при зверненні до суду судовий збір у розмірі 454 грн. за подачу заяви про забезпечення позову, та 908,00 грн. за подачу позовної заяви до суду. При вирішенні питання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного. Відповідно до частин першої, пункту 1 ч. 3 ст. 133 та ч. 1 - 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача суду надано: договір про надання правничої допомоги від 20.05.2021 року; квитанція до прибуткового касового ордеру №06 від 09.06.2021 року на суму 1450 грн.; акт приймання - передачі виконаних послуг від 09.06.2021 р.; розрахунок наданих послуг згідно договору про надання правничої допомоги від 20.05.2021 р. Згідно Договору про надання правової допомоги від 20.05.2021 року, укладеного позивачем з її представником, адвокат приймає на себе зобов`язання представляти інтереси клієнта, надавати усі види правової допомоги, а клієнт зобов`язаний оплатити всі види правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього Договору. Згідно частини четвертої статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Так, позивачем ставилось питання про стягнення з відповідача на її користь суми понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 1450 грн. Сплата за надані послуги підтверджується вищезазначеною квитанцією від 09.06.2021 року. При цьому, аналізуючи розмір гонорару адвоката на дотримання вимог співмірності, суд, з урахуванням складності справи, ціни позову, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), враховуючи, що адвокатом фактично було надано правову допомогу, складено позовну заяву та зібрано необхідні документи, суд вважає, що розмір гонорару в 1450 грн. є обґрунтованим та не завищеним, оскільки отриманий єдиною сумою за представлення інтересів позивача в комплексі. Відтак, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зменшення суми стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 1450 грн., вона буде об`єктивно відповідати вимогам співмірності, а тому вимога позивача підлягає задоволенню, а вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved