Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

У жовтні 2020 року АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Вінницьке обласне управління АТ "Ощадбанк" звернулись до суду з позовом до [PERSON] (дошлюбне прізвище, прізвище після укладення шлюбу - [PERSON] ) про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка станом на 15.09.2020 становила 17923,54 грн., та складається з заборгованості за основним боргом (кредитом) - 16580,66 грн., проценти за користування кредитом - 785,81 грн., пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 114,90 грн., пеня за несвоєчасне погашення процентів - 35,29 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 368,28 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів- 29,68 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу - 5,97 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів - 2,95 грн, а також просили стягнути понесені ними судові витрати. В обгрунтування позовної заяви покликаються на те, що 08.05.2019 між АТ "Державний ощадний банк України" та відповідачем [PERSON] було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), шляхом підписання заяви про приєднання №5112094. Відповідно до договору банк встановив на картковому рахунку клієнта ліміт 18000грн., строк кредитування - 60 місяців, з можливим продовженням на той самий строк. Процентна ставка є фіксованою, встановлюється в розмірі 38% річних на користування кредитними коштами у всіх випадків, крім випадку користування кредитування кредитними коштами протягом Грейс-періоду. Банк виконав свої зобов`язання. Факт користування відповідачем кредитними коштами підтверджується випискою по договору. Однак взяті на себе зобов`язання відповідач не виконувала у зв`язку з чим станом на 15.09.2020 утворилась заборгованість в сумі 17923,54грн. Відповідно до адресної довідки №263 від 02.11.2020 виданої Новоободівською сільською радою Тростянецького району Вінницької області встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , змінила прізвище на [PERSON] в зв`язку з одруженням.(а.с.87). Ухвалою суду від 04 листопада 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження. 24 березня 2021 року позивачем подано до суду заяву, в якій вони зменшили позовні вимоги та просили стягнути з [PERSON] залишок заборгованості за кредитним договором, оскільки відповідач добровільно сплатила частину заборгованості, в сумі 406,88грн, що складається з: 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 368,28 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів- 29,68 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу - 5,97 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів - 2,95 грн, а також просили стягнути понесені ними судові витрати в сумі 2102,00грн., всього 2508, 88 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, 27.08.2021 подав до суду заяву, в якій просять розглядати справу у відсутність представника банку, зменшені позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про дату, час та місце слухання справи, про що наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. З врахуванням вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються зменшені позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що 08 травня 2019 року між АТ "Державний ощадний банк України" та відповідачем [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ) було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (а.с.9-69), шляхом підписання заяви про приєднання. Відповідно до заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) блок 3: Умови кредитування зазначено: п.3.2 - банк встановлює Клієнту кредит у сумі 18000,00 грн.; п.3.3 - процентна ставка за кредитом є фіксованою (а.с.70-71). Банк свої зобов`язання за договором №5112094 виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. В свою чергу, відповідач свої зобов`язання за користування кредитними коштами належним чином не виконувала. За період перебування справи в провадженні суду частину заборгованості відповідач погасила, що підтверджується заявою, поданою відповідачем, та заявою поданою представником банку про зменшення позовних вимог. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором утворилася заборгованість, яка згідно з наданим представником позивача розрахунком заборгованості та звітом щодо розрахунку сум інфляційних втрат та 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом станом на день розгляду справи становить 406,88грн., та складається з: 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 368,28 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів- 29,68 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу - 5,97 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів - 2,95 грн. Приписами ст. ст. 626, 628 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. (ч.1 ст. 638 ЦК України). Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким виконанням щодо кредитних правовідношень є повернення кредитних ресурсів та сплата відсотків за їх використання з дотриманням визначених законодавством або договором умов, якими по відношенню до кредитних договорів є повернення, строковість, платність. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ст. 611 ЦК України при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки установлені договором або законом. Статтею 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Таким чином, ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушував зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи, позовні вимоги АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ "Ощадбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 406,88 грн. є обгрунтованими й підлягають задоволенню в повному обсязі. З врахуванням вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2102,00 коп.

Outcome: approved