Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

10 жовтня 2017 року позивачі звернулися до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 11 жовтня 2016 року вони звернулися до [PERSON] управління Держгеокадастру в Одеській області з заявою про надання у власність 2 га ріллі із земель державної власності на території Федосіївської сільської ради для ведення особистого селянського господарства та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення зазначених земельних ділянок у власність, на що 11 листопада 2016 року [PERSON] управлінням Держгеокадастру в Одеській області видано наказ №15-9463/13-16-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою». 12 грудня 2016 року між ними та ДП «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» було укладено договір про проведення комплексу робіт по розробці проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Після виготовлення технічної документації, вона була направлена на затвердження до [PERSON] управління Держгеокадастру в Одеській області, однак 20 липня 2017 року їм було відмовлено у затвердженні технічної документації, так як було встановлено, що вищевказані земельні ділянки перебувають у колективній власності, право на яку посвідчено державним актом на право колективної власності на землю серії ОД-15 № 0005, виданому колективному сільськогосподарському підприємству «Мир», та одночасно розяснено, що у власність можуть бути передані лише ті земельні ділянки, які перебувають у державній власності. Наявність зазначеного державного акту, яким встановлено право колективної власності, яке не передбачене ні Конституцією України, ні Цивільним кодексом України, унеможливлює реалізацію їх права на безоплатну приватизацію земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства. Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надавши аналогічні пояснення. Представник відповідача [PERSON] управління Держгеокадастру в Одеській області в судовому засіданні пояснила, що до повноважень [PERSON] управління Держгеокадастру в Одеській області входить розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення на території Одеської області в порядку, визначеному законодавством. Розпорядження ж землями колективної власності не входить до його повноважень, а тому [PERSON] управлінням не порушувалися права позивачів. При цьому на теперішній час відсутній механізм передачі земель колективної форми власності до державної, у звязку з чим вирішення питання щодо припинення права колективної власності КСП «Мир» можливо лише в судовому порядку. Представник відповідача Федосіївської сільської ради Окнянського району Одеської області в судове засідання не зявився, однак від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника сільської ради. Позов визнає /а.с.33/. Представник відповідача Окнянської райдержадміністрації Одеської області в судове засідання не зявився, однак від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Позов визнає /а.с.30/. Представник відповідача ПСП «Мир» в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Крім того, в заяві повідомив, що після реорганізації КСП «Мир» в ПСП «Мир» землі колективної власності ПСП «Мир» не передавалися, тому будь-яких заперечень проти задоволення позову ПСП «Мир» не має. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом були встановлені факти і відповідні їм правовідносини. 11 листопада 2016 року наказами [PERSON] управління Держгеокадастру в Одеській області «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» №15-9471/13-16-СГ та №15-9463/13-16-СГ позивачам [PERSON] та [PERSON] відповідно було надано дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, розташованих на території Федосіївської сільської ради Окнянського району Одеської області (за межами населеного пункту), орієнтовним розміром по 2 га кожному, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства /а.с.10, 11/. ДП «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» було виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність позивачам /а.с.14-17/. На підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок була здійснена державна реєстрація вищевказаних земельних ділянок та присвоєні відповідні кадастрові номери: земельній ділянці, яка відводиться [PERSON] 5123184900:01:002:0322; земельній ділянці, яка відводиться [PERSON] 5123184900:01:002:0321. Інформація про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі відсутня /а.с.16, 17, 18, 19/. Після звернення позивачів до [PERSON] управління Держгеокадастру в Одеській області з заявою про затвердження документації із землеустрою листами №12684/0-6848/6-17 та №12686/0-3849/6-17 від 20 липня 2017 року [PERSON] управлінням Держгеокадастру в Одеській області було відмовлено позивачам у затвердженні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, оскільки було встановлено, що зазначені земельні ділянки відводяться за рахунок земель колективної власності, які рахуються за КСП «Мир» згідно державного акту на право колективної власності на землю серії ОД-15 № 0005, виданого колективному сільськогосподарському підприємству «Мир», зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №5 /а.с.24, 25/. З копії Державного акту на право колективної власності на землю серії ОД-15 №0005, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №5, вбачається, що КСП «Мир», розташованому на території Федосіївської сільської ради Красноокнянського району Одеської області, передано у колективну власність 1184,7 га землі в межах згідно з планом, для ведення сільськогосподарського виробництва /а.с.21-23/. За інформацією, наданою архівним відділом Окнянської райдержадміністрації Одеської області, КСП «Мир» 19 січня 2000 року реорганізовано в ПСП «Мир» /а.с.35/. Згідно із Статутом ПСП »Мир», останнє є правонаступником повних прав та обов»язків КСП «Мир» Красноокнянського району Одеської області пропорційно до отриманого майна згідно з даними передаточного балансу. За інформацією, наданою представником ПСП «Мир», землі колективної власності до зазначеного кооперативу не перейшли. Таким чином, судом встановлено що у листах про відмову в затвердженні проектів землеустрою [PERSON] управлінням Держгеокадастру зазначено, що єдиною підставою, що перешкоджає позивачам реалізувати своє право на отримання земельних ділянок, є те, що бажані земельні ділянки мали б відводитися за рахунок земель колективної власності, які перебувають у колишньому КСП «Мир» згідно державного акту на право колективної власності на землю серії ОД-15 № 0005, а розпорядження землями колективної власності суперечить положенням ст.122 ЗК України. Разом з тим, чинною Конституцією України та Земельним кодексом України не передбачено таку форму власності на землю як колективна, тоді як на час видачі КСП «Мир» державного акту на право колективної власності на землю серії ОД-15 №0005 /фактично дата видачі акту не зазначена/, Земельний кодекс України від 18.12.1990 року (втратив чинність з 01.01.2002 року), Цивільний кодекс УРСР від 18.07.1963 року (втратив чинність з 01.01.2004 року) та Закон України «Про власність» від 07.02.1991 року (втратив чинність з 20.06.2007 року) визначали такі форми власності як приватна, колективна та державна. Відповідно до ч.3 ст.78 3К України, земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Згідно ч.1 ст.374 ЦК України суб'єктами права власності на землю (земельну ділянку) є фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Крім того, розділом II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" від 06.09.2012 року №5308-VI врегульовано, що з дня набрання чинності цим Законом (з 1 січня 2013 року) землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими. Тобто, законодавець чітко визначив форми власності: державна, комунальна та приватна. Форма ж власності як "колективна" та поняття "землі колективної власності" відсутні в чинному законодавстві. Відповідно до ст.378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Враховуючи, що діючим законодавством не визначено випадку припинення права власності на землю із підстав відсутності такої форми власності як колективна, що апріорі неможливо через відсутність такого визначення в чинному законодавстві, то суд вважає, що слід застосувати положення ст.8 Конституції України щодо принципу верховенства права, ст.1 ЦПК України щодо завдань судочинства та ст.5 ЗК України щодо базування земельного законодавства на принципах забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави та забезпечення гарантій прав на землю. Тому позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст.152 ЗК України, землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та ін. Згідно з ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Тому, враховуючи відсутність такої форми власності на землю як колективна та відповідно до статті 19 Конституції України, статті 1 ЦПК України та з урахуванням положення частини четвертої статті 10 ЦПК України, суд вважає за можливе вийти за межі заявлених вимог та вирішити незаявлену вимогу щодо визнання державного акту на право колективної власності на землю серії ОД-15 №0005 недійсним в частині права колективної власності на вищезазначені земельні ділянки. Що стосується позиції [PERSON] Управління Держгеокадастру в Одеській області щодо безпідставного визнання його відповідачем через відсутність у нього повноваджень по розпорядженню землями колективної власності, то ця позиція є правильною. Разом з тим, відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Тому, оскільки [PERSON] Управлінням Держгеокадастру в Одеській області не визнаються права позивачів на земельні ділянки, то вони змушені звертатися до суду за захистом своїх прав, зазначивши відповідачем по справі Головне Управління Держгеокадастру в Одеській області.

Outcome: approved