Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" 05.12.2018 року звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] , мотивуючи позов тим, що між ТзОВ "ФК" Центр фінансових рішень" та [PERSON] укладено кредитний договір №446769143 від 15.06.2015 р. 14.07.2017 р. між ТзОВ "ФК" Центр фінансових рішень" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір відступлення права вимоги №20170714, за умовами якого ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" набуло право грошової вимоги за кредитним договором №446769143 від 15.06.2015р., з врахуванням нарахованих процентів, комісії та іншими платежами за основними договорами. Згідно додатку №1 до договору відступлення права вимоги №20170714 від 14.07.2017 року, ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" набув права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 23299,92 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Окрім того, просить стягнути на свою користь судові витрати у вигляді суми сплаченого судового збору в сумі 1762,00 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17 грудня 2018 року у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04 січня 2018 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 03.01.2019 р. відповідачем [PERSON] подано до суду заяву про застосування строків позовної давності. 08.01.2019 р. відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву. Зазначив, що позивачем пропущено строки позовної давності, оскільки позивачу ще 12.08.2015 року було відомо про його порушені права, проте з позовом він звернувся лише 05.12.2018 року, також відповідач вказав, що в матеріалах справи відсутній сам кредитний договір, а документи подані позивачем - заява про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР», заява №446769143 від 15.06.2015 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» не можуть вважатися кредитним договором, окрім того відповідач зазначає, що він не отримував від ТОВ «ФК «ЦФР» кредитні кошти у сумі 8876,00 грн., а тому і не сплачував жодного щомісячного платежу, надане позивачем платіжне доручення не є доказом видачі йому кредитних коштів, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 17.01.2019 р. позивачем подано до суду відповідь на відзив. Вказує, що строк позовної давності починає рахуватися зі спливом строку виконання зобов`язань за кредитним договором №446769143 від 15.06.2015 року, тобто з 15.06.2017 року, а отже, позов подано в межах строків позовної давності, щодо посилання відповідача що до позовної заяви не додано кредитний договір позивач зазначає, що згідно з абз 1 стор. 2 Заяви №446769143 від 15.06.2015 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» [PERSON] згодний з тим, що ця заява разом з Умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» від 30.03.2015 року становлять кредитний договір між ТОВ «ФК «ЦФР» та ним як позичальником. 21.01.2019 р. відповідачем подано до суду заперечення на позовну заяву. Зазначив, що перебіг строку позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається від дня, коли відбулось це порушення, вважає що позиція представника ТОВ «ФК «ЄАПБ», про те, що перебіг строку позовної давності починається зі спливом строку виконання зобов`язання ґрунтується на невірному застосуванню норм матеріального права, окрім того відповідач зазначає, що правочин, який вчиняє юридична особа підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами проте у заяві про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» та заяві на отримання кредиту відсутній підпис працівника/представника ТОВ «ФК «ЦФР», також відповідач вказує, що кредитних коштів він не отримував та йому взагалі було відмовлено у видачі кредиту. 29.01.2019 р. представником позивача подано до суду пояснення на заперечення. Вказує, що твердження відповідача, про те, що ні на одному документі кредитного договору немає підпису первісного кредитора, представника ТОВ «ФК «ЦФР» і це свідчить про те, що кредитний договір не укладений між [PERSON] та ТОВ «ФК «ЦФР» є абсолютно не правдивим, оскільки в матеріалах справи міститься копія платіжного доручення яке засвідчене підписом працівника кредитора, дане платіжне доручення являється додатком до кредитного договору, що підтверджує факт видачі/перерахування кредитних коштів позичальнику, окрім того представник позивача зазначив, що кредитний договір №446769143 від 15.06.2015 року укладений між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачем, Договір відступлення права вимоги, укладений між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» у встановлено порядку недійсним не визнанні, тобто в силу ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 01.02.2019 року поновлено судовий розгляд у справі для з`ясування обставин щодо отримання кредитних коштів, та витребувано докази по справі. 16.10.2019 р. на виконання ухвали суду ОТП Банк надано належним чином засвідчену копію заяви на видачу готівки [PERSON] . Представник позивача в судове засідання не з`явився, подана заява про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Представник відповідача вважала доказ отримання готівки відповідачем неналежним та недопустимим, оскільки його не було додано до позовної заяви. У телефонній розмові [PERSON] повідомим їй, що нічого не отримував. Просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі через закінчення строку позовної давності, недоведеності укладення договору тощо. Суд, заслухавши вступне слово представника відповідача, дослідив матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] 15.06.2018 року було підписано заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК» ЦФР» (арк. справи 6). Згідно заяви №446769143 від 15.06.2015 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК» ЦФР» вбачається, що [PERSON] 15.06.2015 року отримав кредит у сумі 8876,00 грн., строком на 24 місяці, зі сплатою відсотків за користування кредитом, початковий процент 4,00 % від суми кредиту - 280,00 грн., щомісячні проценти - 4,49 % від суми кредиту, згідно з графіком платежів, річні проценти - 0,01 % від суми боргу за договором згідно з графіком платежів, щоденна пеня - 0,3 % від загальної суми прострочення. За даним договором ТОВ «ФК «ЦФР» перерахувало, за рахунок отримуваного [PERSON] кредиту такі грошові суми: 7000,00 грн на рахунок АТ «ОТП Банк» для видачі від ТОВ «ФК «ЦФП» переказу [PERSON] за кредитним договором №446769143 від 15.06.2015 року та 1596,00 грн. перераховано на рахунок ПАТ «Страхова компанія «ТАС» в рахунок оплати страхового платежу за договором страхування №446769143-С від 15.06.2015 року (арк. справи 7). [PERSON] ознайомлений з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ "ФК "ЦФР" 15.06.2015 року, про що свідчить його особистий підпис на кожному аркуші умов (арк. справи 51-52). Згідно платіжного доручення №160945804 від 15.06.2015 року, ТОВ «ФК «ЦФР» перерахувало на рахунок АТ «ОТП Банк» грошові кошти у сумі 7000,00 грн, для видачі від ТОВ «ФК «ЦФР» [PERSON] переказу (арк. справи 9). Отримання готівкових коштів 15.06.2019 р. відповідачем [PERSON] власноруч підтверджений заявою на видачу готівки № Р00Т010ХАР від 15.06.2015 р. Даний документ засвідчений належним чином. Доводи представника відповідача про підроблення документа є необґрунтованими, не підтвердженими належними та допустимими доказами. Таку заяву суд розцінює як спосіб уникнення від відповідальності за невиконання зобов`язань. Оригінал вказаного документу знаходиться у АТ «ОТП Банк», а тому є належним та допустимим доказом. Відповідно до довідки за вих. №1155385-SG виданої ФК «ЦФР» від 14.07.2017 року вбачається, що станом на 14.07.2017 року, сума несплаченого боргу [PERSON] становить 18861,92 грн, сума пені - 4438,00 грн. Загальна сума до сплати становить 23299,92 грн (арк. справи 11). Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором №446769143 від 15.06.2015 року станом на 20.07.2017 року становить - 23299,92 грн. яка складається з: прострочена заборгованість за кредитом - 8876,00 грн; прострочена заборгованість за відсотками - 1,85 грн; прострочена плата за управління кредитом - 9984,07 грн; за штрафом/пенею - 4438,00 грн (арк. справи 12). 14.07.2017 р. між ТзОВ "ФК" Центр фінансових рішень" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір відступлення права вимоги №20170714, за умовами якого ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" набуло право грошової вимоги за кредитним договором №446769143 від 15.06.2015 р., з врахуванням нарахованих процентів, комісії та іншими платежами за основними договорами (арк. справи 15-17). Відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №20170714 від 14.07.2017 року від ТОВ «ФК «ЦФР» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до боржника - [PERSON] за кредитним договором №446769143 від 15.06.2015 року, сума заборгованості разом становить - 23299,92 грн., з них: сума заборгованість за основною сумою боргу - 8876,00 грн; сума заборгованість за відсотками - 1,85 грн; сума заборгованості за платою за управління кредитом - 9984,07 грн; сума заборгованості за пенею - 4438,00 грн. (арк. справи 18). 21.07.2017 року ТОВ «ФК «ЦФР» за вих. №001833347 на адресу [PERSON] було направлено повідомлення про відступлення права вимоги його заборгованості по кредитному договору №446769143 від 15.06.2018 року в розмірі 23299,92 грн, також [PERSON] було повідомлено про необхідність сплати заборгованості в сумі 23299,92 грн. на рахунок ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до 04.08.2017 року (арк. справи 13). 21.07.2017 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на адресу [PERSON] було направлено повідомлення про зміну умов кредитного договору №446769143 від 15.06.2015 року з вимогою сплатити загальну суму заборгованості у розмірі 23299,92 грн. (арк. справи 14). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного стану. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання та не сплатив борг за кредитним договором, а тому позовні вимоги є обґрунтованими. В кредитному договорі є графік платежів, де чітко встановлена гранична дата щомісячного платежу, зокрема в кінці кожного місяцю. Положеннями ст. ст. 256, 257, 261, 267 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або особу, яка його порушила. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Зі спливом позовної давності до основної вимоги, позовна давність спливає і до додаткової вимоги - стягнення неустойки, звернення стягнення на заставлене майно тощо. Враховуючи, що п. 7.2 умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ "ФК "ЦФР" 15.06.2015 року, встановлено, що до вимог, що виникають з кредитного договору або у зв`язку з ним, застосовується позовна давність у десять років, з яким [PERSON] ознайомлений, про що свідчить його особистий підпис на кожному аркуші умов, судом не може бути застосований строк позовної давності до вимог про стягнення кредитної заборгованості. Пунктом 3 частини першої статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки у вигляді сплати неустойки. Відповідно до частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність в один рік. Отже аналіз наведених норм ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Разом з тим, спеціальна позовна давність застосовується за умови подання стороною у спорі відповідної заяви, зробленої до винесення судом рішення. Представником відповідача заявлено про застосування спеціального строку позовної давності щодо нарахованої позивачем пені. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, нарахована пеня за період з 15.06.2015 року до 13.06.2017 року, а з позовом, позивач звернувся 05.12.2018 року. Застосовуючи положення ст. 258 ЦК України до нарахування пені, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення нарахованої пені, оскільки вона виходить за межі строку спеціальної позовної давності. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1762 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 17 грудня 2019 року.

Outcome: partial