Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

Позивач ПАТ „ АКЦЕНТ БАНК " подало до Кельменецького районного суду позовну заяву у якій просить стягнути з відповідачки на користь ПАТ „Акцент-Банк" заборгованість у розмірі 25388 гривень 20 копійок за кредитним договором № б/н від 08.07.2008 року, яка складається з наступного: 3000 гривень - заборгованість за кредитом, 12828 гривень 05 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом, 7875 гривень - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, штрафи: 500 гривень - фіксована частина та 1185 гривень 15 копійок - процентна складова. Стягнути судові витрати у розмірі 253 гривні 88 копійок судового збору. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивача [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить слухати справу в її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі. Враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів. Судом досліджені наступні докази: розрахунок заборгованості за договором від 08.07.2008 року, укладеного між „АкцентБанком" та [PERSON] станом на 28.09.2014 року, копія заяви [PERSON] від 08.07.2008 року, копія Умов і правил надання банківських послуг ПАТ „А-Банк", копія виписки по особовому рахунку [PERSON], копія тарифів і порядку погашення по кредиту, копія пам'ятки клієнту. Судом встановлено, що між ЗАТ „Акцент-Банк", правонаступником якого є ПАТ „Акцент-Банк" та відповідачкою [PERSON] 08.07.2008 року був укладений кредитний договір. Згідно даного договору відповідачка [PERSON] отримала кредит в розмірі 3000 гривні зі сплатою відсотків у розмірі 24% річних та комісії за розрахункове обслуговування щомісячно в сумі 3,5 %. У випадку прострочення погашення кредиту сторони домовились про сплату процентів в розмірі 180 %. Отже, між позивачем та відповідачкою відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України склалися зобов'язальні правовідносини з приводу позики грошей, тобто грошові зобов'язання. Кредит мав бути погашений шляхом 12 платежів. Сторони домовились , що проценти погашаються щомісяця за попередній місяць (п.5.4 Правил користування платіжною карткою). Згідно до Тарифів і порядку погашення по кредиту визначено, кількість платежів становить 12. Згідно пам'ятки клієнта повернення кредиту здійснюється шляхом сплати щомісячних платежів. Таким чином, кредит був наданий на 12 місяців. Згідно пункту 8.6 Умов і правил надання банківських послуг ЗАТ „Акцент-Банк" при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань передбачених цим договором більше ніж на 120 днів, клієнт зобов'язується сплатити штраф 500 гривень + 5% від суми позову. Проте, станом на 28.09.2014 року відповідачка не виконала свої зобов'язання за договором, щодо повернення боргу у встановлений договором строк та не повернула позивачу основний борг в сумі 3000 гривень, а також прострочила заборгованість по відсотках в сумі 12828 гривень 05 копійок, комісію в сумі 7875 гривень. Відповідно до умов договору відповідачці нараховані штрафи: 500 гривень штрафу (фіксована частина) та 1185 гривень 15 копійок штраф (процентна складова). Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1050 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Проте, відповідачка в порушення умов договору, який згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим до виконання, в порушення ст. 525 Цивільного кодексу України односторонньо відмовилася від своїх зобов'язань за цим договором, порушила свої зобов'язання по поверненню суми позики за цим договором. Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання якщо він не виконав його у строк встановлений договором. Згідно ч.1. ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За правилами ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Виходячи з аналізу зазначених статей, штраф є відповідальністю, яка залежить лише від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання й у часі визначається з настанням однієї з подій як невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У заяві позивальника за підписом відповідачки [PERSON] від 08.07.2008 року зазначено що остання ознайомилася з Правилами надання банківських послуг, Тарифами і погоджується, що її заява разом із пам'яткою клієнта, Правилами надання банківських послуг, Тарифами становить між нею і банком договір про надання банківських послуг. Вказані вище обставини стверджується взаємним зв'язком доказів, досліджених судом у їх сукупності. Дані докази є належними та допустимими. Враховуючи викладене вище суд вважає, що позовну заяву публічного акціонерного товариства „АКЦЕНТ-БАНК" до [PERSON] про стягнення заборгованості слід задовольнити повністю і з відповідачки слід стягнути на користь позивача борг в сумі 25388 гривень 20 копійок, в тому числі: основний борг в сумі 3000 гривень, заборгованість по відсотках в сумі 12828 гривень 5 копійок, комісію в сумі 7875 гривень, штрафи: 500 гривень штрафу (фіксована частина), 1185 гривень 15 копійок штраф (процентна складова). Суд вважає, що з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати у виді судового збору. Враховуючи викладене вище, на підставі ч.1 ст.61 Конституції України, ст. ст. 509,525,526, 549,550,551,553, 554,610 - 612,623,625,629,1046 - 1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial