Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, покликаючись на те, що між ПАТ "ВБР" та відповідачем [PERSON]-М.В. 23.11.2012 року укладено кредитний договір №IKCASHSG.4990.002, згідно з яким позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 40000,00 гривень з кінцевим строком погашення до 22.11.2015 року. У договорі була встановлена процентна ставка у розмірі 0,001% річних, а також встановлена комісія за надання кредитних ресурсів у розмірі 3% від суми кредиту по договору, щомісяця в період сплати. Зазначив, що банк свої зобовязання виконав та надав кредит, що підтверджується заявою на видачу готівки №119791 від 23.11.2012 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ «ВБР» та [PERSON] 23.11.2012 року укладено договір поруки №РХ029031.4991.002, згідно якого [PERSON] поручився перед ПАТ "ВБР" за виконання [PERSON]-М.В. зобов'язань за кредитним договором. Проте, стверджує, що відповідач-1 належним чином не виконав зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість, яка станом на 16.01.2016 року становить 55333,99 грн., з яких: 18450,83 грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту; 1461,46 грн. прострочена заборгованість за процентами; 31821,70 грн. сума пені; 3600,00 грн. сума комісії. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та про підтримання позову в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не зявились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.\~ На підставі ч.2\~ст.197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.\~ Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 листопада 2012 року між Публічним акціонерним товариством "[PERSON] Розвитку" та [PERSON], укладено кредитний договір №IKCASHSG.4990.002. Відповідно до п.1.2 та п.1.3 договору кредит надається в сумі 40000,00 гривень з кінцевим строком користування до 22 листопада 2015 року. Окрім того, згідно пунктів 1.4., 1.5., 1.6. договору процентна ставка за кредитом становить 0,001 % річних, а також позичальник сплачує банку комісію за надання фінансового інструменту в розмірі 3,0% від суми кредиту по договору, щомісяця в період сплати. Пунктами 2.4. договору встановлено, що період сплати з "01" по "10" число кожного місяця. Відповідно до графіку погашення кредиту [PERSON]-М.В. зобов'язалась сплачувати кредит у період оплати з 1-го по 10-е число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання кредитного договору. Банк у повній мірі виконав умови кредитного договору, про що свідчить заява на видачу готівки №119791 від 23 листопада 2012 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ «ВБР» та [PERSON] 23.11.2012 року укладено договір поруки №РХ029031.4991.002, згідно якого [PERSON] поручився перед ПАТ "ВБР" за виконання [PERSON]-М.В. зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до п.2 договору поруки [PERSON] відповідає перед позивачем за виконання зобов'язань за кредитним договором у тому ж розмірі, що і [PERSON]-М.В., включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно п.4 договору поруки у випадку невиконання [PERSON]-М.В. будь-якого зобов'язання за кредитним договором, [PERSON]-М.В. та [PERSON] відповідають перед позивачем як солідарні боржники. Відповідно до п. 4.2.1 кредитного договору [PERSON]-М.В. зобов'язувалась здійснювати своєчасне повернення кредиту, сплачувати нараховані проценти та комісії, також виконувати всі свої зобов'язання у повному обсязі та у строки, передбачені кредитним договором. Відповідно до п. 3.1.11 кредитного договору №IKCASHSG.4990.002 від 23.11.2012 року при порушенні позичальником зобов'язань, передбачених умовами даного договору, банк на свій розсуд має право змінити умови договору зажадати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати винагороди, комісії й відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за цим договором у повному обсязі шляхом направлення відповідного повідомлення. При цьому, згідно ст.ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України, щодо зобов'язань, строк виконання яких не настав, вважається що строк настав у зазначену в повідомленні дату. На цю дату позичальник зобов'язується повернути банку суму кредиту в повному обсязі, винагороду і відсотки за фактичний строк його користування, у повному обсязі виконати інші зобов'язання за договором. Оскільки відповідач-1 свої зобовязання за кредитним договором не виконував, 10.07.2014 року відповідачам було скеровано повідомлення вих. №8997 та 9011 з вимогою достроково повернути суму заборгованості за кредитним договором у 30-ти денний строк. Однак, вимоги, зазначені у повідомленнях відповідачі не виконали хоча були проінформовані про прострочену заборгованість та подальші дії банку в разі непогашення заборгованості згідно кредитного договору. Відповідно до п. 6.1, 6.3 кредитного договору за порушення строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісії банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. При цьому відсотки за користування кредитом на суму простроченої заборгованості нараховується у розмірі 36% річних за кожен день прострочення. У судовому засіданні встановлено, що відповідачем порушено умови кредитного договору, хоча всі умови договору істотні, звичайні та випадкові з моменту його укладення стають однаково обовязковими для виконання сторонами. Внаслідок цього станом на 16.01.2016 року відповідач заборгував позивачу 55333,99 грн., з яких: 18450,83 грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту; 1461,46 грн. прострочена заборгованість за процентами; 31821,70 грн. сума пені; 3600,00 грн. сума комісії. При цьому, суд враховує, що цивільно-правовий договір укладений з узгодженої волі сторін, спрямованої на встановлення цивільних прав та обовязків. У відповідності до ч.1\~ст.634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч.2 ст.1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору, а відповідно до ст.1048 Цивільного кодексу, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник повинен повернути позикодавцеві позику (кредит) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Крім того, відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Частинами першою та другою ст.554 ЦК України передбачено, що у \~разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задоволити, оскільки відповідачі належним чином не виконали зобовязання за кредитним договором №№IKCASHSG.4990.002 від 23.11.2012 року, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем, що підтверджується представленими суду письмовими доказами. Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України, у звязку із задоволенням позовних вимог, на відповідачів необхідно покласти документально підтверджені судові витрати, стягнувши порівну з [PERSON]-М.В. та [PERSON] судові витрати у розмірі 1378,00 грн.

Outcome: approved