Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Акціонерно-комерційний банк "Львів" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 337\~579,99 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 18.03.2008 року між ЗАТ АКБ "Львів", правонаступником якого на даний час єПАТ АКБ «Львів», і [PERSON] було укладено кредитний договір № 2008F0020, на підставі якого банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 173\~700, 00 грн. із платою за користування кредитом 14,5 % річних, з кінцевим терміном погашення кредиту 18.03.2016 року. Згідно доповнення №1 до кредитного договору від 01.09.2008 року встановлено плату за користування кредитом в розмірі 16 % річних. 21.03.2008 року між ЗАТ АКБ "Львів" та позичальником укладено договір застави, що посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстр. №1168, згідно з яким в заставу банку передано автомобіль марки TOYOTA AVENSIS, 2008 року випуску, чорного кольору. Згідно умов кредитного договору відповідач зобовязався здійснювати повернення суми кредиту щомісячно частинами не менше 1810,00 грн. не пізніше останнього робочого дня поточного місяця. Однак, умови договору порушені відповідачем, зобовязання ним не виконувалися, кредит не повертався, заборгованість не погашається. Станом на 23.08.2017 року загальна заборгованість по кредитному договору № 2008F0020 від 18.03.2008 року складає 337\~579,99 грн., з яких по основному боргу 164\~520,00 грн.; простроченої заборгованості по процентах - 102\~740,46 грн., в тому числі 71\~566,20 грн. проценти за період з 23.08.2014 року по 22.08.2017 року; пеня за несвоєчасне повернення основного боргу з 23.08.2016 року по 22.08.2017 року включно 45\~278,91 грн.; пеня за несвоєчасну оплату процентів за період з 23.08.2016 року по 22.08.2017 року включно 25\~040,62 грн. В звязку з цим банк змушений звернутися в суд з позовом про стягнення суми заборгованості в судовому порядку з відповідача. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, наведених в позовній заяві, просить позов задоволити, а також стягнути з відповідача на користь банку понесені судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлений завчасно і належним чином, про що свідчить поштова розписка, про причини неявки чи слухання справи в його відсутність заяви суду не подавав. Сторони, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну місця свого проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається по останньому відомому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. За згоди представника позивача суд прийшов до висновку про ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та зясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.03.2008 року між ЗАТ АКБ "Львів" і [PERSON] було укладено кредитний договір №2008F0020, на підставі якого банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 173\~700,00 грн. із платою за користування кредитом 14,5 % річних, з кінцевим терміном погашення кредиту 18.03.2016 року (а.с.10-16). Згідно доповнення №1 до кредитного договору від 01.09.2008 року встановлено плату за користування кредитом в розмірі 16 % річних (а.с.17). 21.03.2008 року між ЗАТ АКБ "Львів" та позичальником укладено договір застави, що посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстр. №1168, згідно з яким в заставу банку передано автомобіль марки TOYOTA AVENSIS, 2008 року випуску, чорного кольору (а.с.18-21). Як вбачається із статуту ПАТ АКБ "Львів", зареєстрованого в новій редакції виконкомом Львівської міської ради 28.12.2011 року за №14151050011020637, ПАТ АКБ "Львів" виступає правонаступником по всіх правах та зобовязаннях ВАТ АКБ "Львів". ВАТ АКБ "Львів" виступає правонаступником по всіх правах та зобовязаннях ЗАТ АКБ «Львів» (а.с. 24-27) . Відповідно до п.3.2.2. кредитного договору №2008F0020 відповідач зобовязався своєчасно, в терміни, визначені кредитним договором та/або додатками до нього, повернути Банку кредит у повному обсязі (проценти, комісію за надання кредиту, комісію за обслуговування заборгованості) за користування ним. Відповідно до п.3.2.4. кредитного договору №2008F0020 відповідач зобовязався здійснювати повернення суми кредиту щомісячно частинами не менше 1810,00 грн. не пізніше останнього робочого дня поточного місяця. Банк умови договору виконав, що підстверджується квитанцією про рух коштів (а.с.22) та фактично не оспорюється відповідачем. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з умовами кредитного договору, погашення кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником в порядку та строки відповідно до розмірів, визначених в кредитному договорі. Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, [PERSON] належно їх не виконував, що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 23.08.2017 року, згідно якого заборгованість по кредиту становить загалом 337\~579,99 грн. грн., з яких: -заборгованості по основному боргу, в тому числі прострочена заборгованість по сплаті основного боргу 164\~520,00 грн.; -простроченої заборгованості по процентах - 102\~740,46 грн., в тому числі 71\~566,20 грн. проценти за період з 23.08.2014 року по 22.08.2017 року (включно); -пеня за несвоєчасне повернення основного боргу з 23.08.2016 року по 22.08.2017 року включно - 45\~278,91 грн.; -пеня за несвоєчасну оплату процентів за період з 23.08.2016 року по 22.08.2017 року включно 25\~040,62 грн. Згідно до наведених розрахунків вбачається, що відповідачем порушено умови договору, зобовязання ним не виконувалися, кредит не повертався, заборгованість не погашено. (а.с.5-9). Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і з неможливість виконання, що випадково настала після прострочення Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. З урахуванням викладеного, вимоги позивача про стягнення заборгованості по кредиту є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача також слід стягнути судові витрати по справі згідно поданих квитанцій. На підставі наведеного ст.ст.20, 203, 207, 215-217, 236, 526, 530, 536, 549, 551, 589, 610, 611, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved