Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

Представник ПАТ "ВіЕйБі Банк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 125 531,44 грн. за кредитним договором №3/08/160-05/а від 06.08.2008 року, посилаючись на те, що відповідач отримав у позивача кредит в розмірі 97 750 грн. 00 коп. зі сплатою 25% річних строком до 05.08.2015 року та зобов`язався у порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені цим договором. З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором, між банком та [PERSON] було укладено договір поруки від 06.08.2008 року. 28.02.2013 року Івано-Франківським міським судом ухвалено рішення по справі №0907/2-160-05/а про солідарне стягнення з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ "ВіЕйБі Банк" за кредитним договорам №3/08/160-05/а від 06.08.2008 року у розмірі 96 372, 45 грн., 963,72 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення. Незважаючи на рішення суду, зобов`язання за кредитним договором до цього часу не виконано. Від так, позивач просить стягнути частину заборгованості за відсотками, що виникла з 24.09.2009 року по 07.11.2016 року і становить 125 531,44 грн. 03.10.2019 року відповідач [PERSON] надав заперечення на позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому зазначив, що 06.08.2008 року між ПАТ "ВіЕйБі Банк" та відповідачем укладено кредитний договір №3/08/160-05/а. Згідно п.1.2 вище наведеного договору кредитні кошти надаються строком по 05.08.2015 року. Тобто кінцева дата погашення наступає 05.08.2015 року. Тому строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою свого цивільного права або інтересу закінчився 05.08.2018 року, відповідно Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк", прострочила строк звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, так як звернулась до суду після спливу вказаного строку. Тому просить в задоволенні позовних вимог Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" про стягнення заборгованості у розмірі 125 531,44 грн. відмовити у зв`язку із закінчення строку позовної давності. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомлено. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності. Просив відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі, з підстав, викладених у запереченні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомлено. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за вказаним договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. За частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 06.08.2008 року між Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський Акціонерний Банк" та позивачем [PERSON] укладено кредитний договір №3/08/160-05/а, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит на споживчі потреби в сумі 97 750 грн. 00 коп. з терміном користування до 05.08.2015 року. Процентна ставка за користування кредитом становила 25% річних (а.с.7-11) . У зв`язку із змінами у чинному законодавстві, Відкрите акціонерне товариство Всеукраїнський Акціонерний Банк» було перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (скорочена назва ПАТ «ВіЕйБі Банк»). В якості забезпечення своєчасного і повного виконання відповідачем своїх обов`язків по кредитному договору між «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки (а.с.16). Згідно з пунктом 1.1 Договору поруки Поручитель [PERSON] солідарно відповідає перед кредитодавцем за виконання позивальником зобов`язань у повному обсязі за кредитним договором №3/08/160-05/а від 06.08.2008 року. 23.02.2013 року Івано-Франківським міським судом ухвалено рішення по цивільній справі № 0907/2-400/2011 про стягнення з [PERSON] , [PERSON] в солідарному порядку на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості за кредитним договором №3/08/160-05/а від 06.08.2008 року в розмірі 96 372,45 грн., 963, 72 грн. судового збору та 120 грн. за на інформаційно-технічне забезпечення (а.с.21-22). Станом на 07.11.2016 рік загальна сума заборгованості відповідачів перед кредитором склала 212 813,24 грн., з яких кредит - 67 653,76 грн., відсотки - 141 720,40 грн, комісія за РО - 00,00 грн., плата за пропуск платежів - 3 439,08 грн. (а.с. 5-6). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у встановлений договором строк. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов`язання, за змістом якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Свої позовні вимоги, позивач обґрунтовує тим, що не зважаючи на прийняте рішення, заборгованість залишається невиконаною, що підтверджується розрахунком заборгованості. Станом на 07.11.2016 рік загальна сума заборгованості відповідачів перед кредитором склала 212 813,24 грн., з яких кредит - 67 653,76 грн., відсотки - 141 720,40 грн, комісія за РО - 00,00 грн., плата за пропуск платежів - 3 439,08 грн. (а.с. 5-6). Позивач просить стягнути частину заборгованості за відсотками, що виникла з 24.09.2009 року по 07.11.2016 року і становить 125 531,44 грн. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідачів за вказаним кредитним договором ними не представлено суду. Щодо клопотання відповідача про застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.ст. 256, 257, 261 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Відповідно до ч. 4, 5 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. У відповідності до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Як вбачається з кредитного договору, банк надав позичальнику кредит з терміном повернення - 05.08.2015 року. Тобто починаючи з 05.08.2015 право позивача було порушено, і він мав можливість звернутись до суду за захистом порушеного права в строк до 05.08.2018. У свою чергу, позивач звернувся до суду із позовною заявою про порушення свого цивільного права або інтересу 17.09.2018, тобто із спливом строків позовної давності. Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази щодо направлення позивачем на адресу відповідача повідомлень щодо наявності простроченої заборгованості із вимогою про її погашення. В силу ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості не підлягають до задоволення, оскільки заявлені після спливу строку позовної давності. На підставі викладеного, відповідно до ст. 267 ЦК України,

Outcome: dismissed