Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення кредитної заборгованості в розмірі 1882.94 грн.. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 18 червня 2013 року між Акціонерним банком «Південний» (далі за текстом позовної заяви - "Банк") та [PERSON] (далі за текстом позовної заяви - "Позичальник") було укладено кредитний договір № RC2013-00022, відповідно до умов якого Банк зобов'язався надати Позичальнику кредит у сумі 6000,00 (шість тисяч) гривень, а Позичальник зобов'язався повернути кредит згідно графіку платежів не пізніше 17.06.2014 року та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 15 % річних. Банк належним чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором № RC2013-00022 від 18 червня 2013 року. Позичальнику був виданий кредит в розмірі 6000,00 (шість тисяч) гривень. Позичальник, в свою чергу неодноразово порушував умови кредитного договору № RC2013-00022 від 18 червня 2013 року, а саме: відповідно до п. 3.2.2. кредитного договору № RC2013-00022 від 18 червня 2013 року Позичальник зобов'язався повернути Банку отриманий кредит у відповідності до п.п. 1.1., 2.1., 2.3., 2.8. кредитного договору № RC2013-00022 від 18 червня 2013 року, зокрема відповідно до графіку платежів. Крім того, у відповідності із п. 3.2.3. кредитного договору № RC2013-00022 від 18 червня 2013 року, Позичальник зобов'язався сплатити Банку проценти за кредитом згідно до п.п. 1.1., 2.2., 2.3., 2.8. кредитного договору, а відповідно до п. 3.2.4. - сплатити Банку плату за розрахункове обслуговування відповідно до п. 2.4., 2.8. кредитного договору. В той же час Позичальником не було дотримано строків, передбачених графіком платежів, що спричинило виникнення заборгованості за кредитом у розмірі 1256.23 гривень, а також не сплачені проценти за користування кредитом у розмірі 249.91 гривень та комісія у розмірі 376.8 гривень. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився про розгляд справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяв, заперечень, клопотань суду не надала, в зв'язку з чим суд визнає її неявку без поважних причин, вважає можливим розглянути справу у її відсутність та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 18 червня 2013 року між Акціонерним банком «Південний» (далі за текстом позовної заяви - "Банк") та [PERSON] (далі за текстом позовної заяви - "Позичальник") було укладено кредитний договір № RC2013-00022, відповідно до умов якого Банк зобов'язався надати Позичальнику кредит у сумі 6000,00 (шість тисяч) гривень, а Позичальник зобов'язався повернути кредит згідно графіку платежів не пізніше 17.06.2014 року та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 15 % річних. Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з договорів та інших правочинів. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Тобто, кредитний договір № RC2013-00022 від 18 червня 2013 року, укладений між Банком та Позичальником є підставою для виникнення взаємних прав та обов'язків між сторонами зазначеного договору. Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Банк належним чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором № RC2013-00022 від 18 червня 2013 року. Позичальнику був виданий кредит в розмірі 6000,00 (шість тисяч) гривень. Позичальник, в свою чергу неодноразово порушував умови кредитного договору № RC2013-00022 від 18 червня 2013 року, а саме: відповідно до п. 3.2.2. кредитного договору № RC2013-00022 від 18 червня 2013 року Позичальник зобов'язався повернути Банку отриманий кредит у відповідності до п.п. 1.1., 2.1., 2.3., 2.8. кредитного договору № RC2013-00022 від 18 червня 2013 року, зокрема відповідно до графіку платежів. Крім того, у відповідності із п. 3.2.3. кредитного договору № RC2013-00022 від 18 червня 2013 року, Позичальник зобов'язався сплатити Банку проценти за кредитом згідно до п.п. 1.1., 2.2., 2.3., 2.8. кредитного договору, а відповідно до п. 3.2.4. - сплатити Банку плату за розрахункове обслуговування відповідно до п. 2.4., 2.8. кредитного договору. В той же час Позичальником не було дотримано строків, передбачених графіком платежів, що спричинило виникнення заборгованості за кредитом у розмірі 1256.23 гривень, а також не сплачені проценти за користування кредитом у розмірі 249.91 гривень та комісія у розмірі 376.8 гривень. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У зв'язку з вищенаведеним у Позичальника виникла заборгованість за кредитним договором № RC2013-00022 від 18 червня 2013 року у розмірі 1882.94 (одна тисяча вісімсот вісімдесят дві гривні, 94 копійки). Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Кредит завжди видається на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Зобов'язання (у тому числі - сплачувати проценти) припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1049 Цивільного кодексу передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі у розмірі 428,05 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved