Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає в рахунок погашення заборгованості відповідача за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS], виселивши при цьому відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають з цієї квартири, знявши його з реєстрації. Як зазначив позивач у своїй позовній заяві, 14.04.2006 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № ZPVLGK00000027, згідно якого їй був наданий кредит у розмірі 141400,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 13.04.2016 року. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісячно в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. Як зазначив представник відповідача у позовній заяві, відповідач порушила умови договору щодо щомісячних виплат суми кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом, внаслідок чого у неї станом на 30.07.2013 року виникла заборгованість в сумі 415429,26 гривень. У судове засідання представник позивача Літенко О.О., але подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про дату та місце слухання справи була повідомлена належним чином, ніяких відомостей про причину неявки суду не надала. На підставі ч.2 ст.77, ст.ст.224-226 ЦПК України, позов розглянуто за відсутності відповідача в порядку заочного провадження. Суд, дослідивши надані йому докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково у зв'язку із наступним. Як встановлено під час судового розгляду справи, 14.04.2006 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № ZPVLGK00000027 (а.с. 16-18), згідно якого їй був наданий кредит у розмірі 141400,00 гривень. Згідно пп. 2.2.2, 2.2.3, 2.2.4 зазначеного договору, відповідач зобов'язалася щомісячного погашати частину кредиту, сплачувати відсотки за користування кредитом, винагороди та комісію. Крім того, згідно пп.3.2, 4.1 договору, у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту та інших порушеннях своїх зобов'язань позичальник зобов'язався сплачувати пеню у розмірі 0,15 % від суми просроченої заборгованості за кожний день просрочки, та підвищені відсотки у розмірі 38,30 % на місяць, розраховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом. В забезпечення укладеного кредитного договору між сторонами 14.04.2006 року було укладено договір іпотеки (а.с. 20-23), згідно якого відповідач забезпечила виконання своїх зобов'язань іпотекою - квартирою [ADDRESS], загальна площа 65.54 кв.м., житлова площа 42.30 кв.м. Як свідчать довідки ПАТ КБ "ПриватБанк", відповідач не виконує свої обов'язки щодо погашення суми кредиту, сплати відсотків та винагороди, комісії та пені внаслідок чого у неї станом на 30.07.2013 року виникла заборгованість в сумі 415429,26 гривень (а.с. 9-11), що складається із: 128937,95 грн. - заборгованість за кредитом; 116216,86 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 28366,76 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 141907,69 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором. Ніякого іншого розрахунку суми заборгованості відповідач суду не надала. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до чч.1, 3 ст.33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватися на підставі рішення суду. Крім того, можливість звернення стягнення на предмет іпотеки у разі порушення боржником своїх зобов'язань за кредитним договором передбачена згідно пп.18.8.1, 18.8.2, 18.9, 24 Договору іпотеки. Разом з цим, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача щодо зняття відповідачки [PERSON] з реєстраційного обліку у спірній квартирі, а так само щодо виселення «інших осіб». Суд виходить з того, що згідно довідки КП «Вільнянський міськомунгосп Запорізької області» (а.с. 50), у квартирі на даний момент ніхто не зареєстрований, а також відсутні відомості про фактичне проживання у ній інших осіб. Згідно ст.38 Закону України "Про іпотеку", передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві; таким чином, прохання позивача про продаж предмету іпотеки саме таким способом відповідає закону. Згідно ч.6 ст.38 Закону України "Про іпотеку", ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем; відповідно договору іпотеки, сторони визначили, що початкова вартість предмета іпотеки встановлюється в розмірі 50 % від його вартості згідно п. 10 цього договору, а саме - 141400,00 грн., саме цю суму суд зазначає як початкову ціну предмета іпотеки. Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача мають бути задоволені частково. На підставі викладеного та

Outcome: partial