Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

Позивач ПСП ім.Щорса, Доманівського району звернулося до суду з позовом до державного реєстратора Врадіївської районної державної адміністрації Калашнік Олесі Юріївни, [PERSON], приватного підприємства "Веселий Роздол", Доманівського району про визнання дій державного реєстратора неправомірними, визнання недійсним договору оренди, укладеного між відповідачами та скасування державної реєстрації договору оренди обтяженої змельної ділянки, посилаючись на те, що 25.10.2008р. між ПСП ім.Щорса, Доманівського району та [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки площею 9,92 га ріллі, розташованої в межах території Царедарівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області, строком на 7 років, зареєстрований у відділі Держкомзему у Доманівському районі 04.08.2011р. за № 48221624000615. 24.04.2018р. між ПСП ім.Щорса, Доманівського району та [PERSON] була укладена Додаткова угода до вказаного договору оренди землі про продовження строку дії оренди до 01.12.2025р. Представник ПСП ім.Щорса звернулася до Центру надання адміністративних послуг Доманівської РДА із заявою про проведення державної реєстрації додаткової угоди про продовження строку дії оренди. Однак, при розгляді даної заяви, державним реєстратором відділу економічного розвитку і торгівлі Доманівської РДА були встановлені суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно(земельну ділянку), внаслідок чого було винесено рішення № 40903575 від 03.05.2018р. про відмову в задоволені заяви на підставі п.5 ч 1 ст.24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", зазначивши, що державним реєстратором Врадіївської РДА зареєстровано інше речове право (право оренди) за № 25882080 на вказану земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER]. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 25.04.2018р. Державним реєстратором Врадіївської райдержадміністрації проведено державну реєстрацію іншого речового права (права оренди) між ПП "Веселий роздол" та [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER], номер запису 25882080. Позивач вважає, що відповідно до ст.25 ЗК України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Договір оренди землі від 25.10.2008р. набув чинності 04.08.2011р. та діє 7 років з цієї дати, тобто до 04 серпня 2018р. Державна реєстрація припинення договору оренди землі не здійснювалась, а проведена у відділу Держкозему Доманівського району 04.08.2011р. за № 4822785224000615 - не скасована, а тому є чинною. В період дії чинного договору, укладеного між ПСП ім.Щорса, [PERSON] уклала новий договір оренди з ПП "Веселий Роздол" на ту ж саму земельну ділянку, перед цим продовживши додатковою угодою договір оренди з ПСП ім.Щорса. Так, як існують два договори оренди землі однієї земельної ділянки та подвійна реєстрація прав оренди на неї, позивач вважає, що договір оренди землі, укладений між ПП "Веселий роздол" та [PERSON] є недійсним, оскільки не відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема укладений до закінчення строку дії попереднього договору оренди землі. За таких підстав, позивач просить визнати дії державного реєстратора Врадіївської РДА неправомірними , скасувати державну реєстрацію договору оренду землі, укладеного 25.04.2018р. між ПП "Веселий Роздол" та [PERSON] та визнати зазначений договір оренди землі недійсним. Представники позивача ПСП ім.Щорса- Зборовський С.С. та Умарова Р.Т. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі, стягнувши при цьому судові витрати у виді судового збору та витрат за юридичні послуги. Представник відповідача ПП "Веселий Роздол" [PERSON] в судовому засіданні та в письмовому відзиву на позов, позовні вимоги не визнав і суду пояснив, що 25.04.2018р. між ПП "Веселий Роздол" та [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки строком на 10 років, розташованої в межах території Царедарівської сільської ради. На момент укладення договору, підприємству було відомо, що земельна ділянка знаходилася в оренді ПСП ім.Щорса, Доманівського району і строк дії договору оренди закінчується 04.08.2018р. [PERSON] виявила свою волю , шляхом підписання договору оренди землі, вирішивши передати землю в оренду ПП "Веселий Роздол" після закінчення дії строку попереднього договору, 25.04.2018р. даний договір оренди був зареєстрований державним реєстратором Врадіївської РДА, початок строку дії договору був зазначений з 05.08.2018р. Таким чином, при укладені та реєстрації даного договору оренди землі нічиї права порушені не були, а тому в задоволені позову просить відмовити. Крім того, представник відповідача вважає, що підстав для визнання договору оренди землі недійсним позивач не навів, тому просить в задоволені даної вимоги теж відмовити. Державний реєстратор Врадіївської районної державної адміністрації в судове засідання не з"явилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, рішення залишає на розсуд суду, але в письмовому відзиву на позовну заяву просила відмовити в задоволені позову посилаючись на те, що при здійснені державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, укладеному між [PERSON] та ПП "Веселий Роздол" їй було відомо , що на період реєстрації діяв договір оренди землі, укладений між [PERSON] та ПСП ім.Щорса, Доманівського району. Строк дії договору оренди закінчувався 04.08.2018р.. В договорі оренди, наданого ПП "Веселий Роздол" було зазначено, що договір починає діяти з 05.08.2018р.. Так як, строк реєстрації був обмежений 2 годинами, інших обтяжень землі встановлено не було, у державного реєстратора не було причин щодо відмови в реєстрації договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та ПП "Веселий Роздол". Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, надала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнає і не заперечує проти їх задоволення. В підготовчому судовому засіданні [PERSON] повідомила суду, що помилялася при укладені договору з ПП "Веселий Роздол". Бажає продовжити договір оренди з ПСП ім.Щорса. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного висновку. Даний спір між сторонами по справі має цивільно-правові відносини та регулюється Цивільним Кодексом України, Земельним Кодексом України, Законом України "Про оренду землі" та Законом України " Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень". Із матеріалів справи вбачачається, що 25 жовтня 2008р. між [PERSON] та ПСП ім.Щорса в особі Зборовського С.А. було укладено договір оренди земельної ділянки площею 9,92 га ріллі , розташованої в с.Царедарівка, Доманівського району для ведення товарного виробництва сільгосппродукції, строком на 7 років. Договір підписаний сторонами та зареєстрований 04.08.2011р. у відділі Держкомзему у Доманівському районі за № 48221624000615, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис. 24.04.2018р. між [PERSON] та ПСП ім.Щорса, Доманівського району була укладена додаткова угода до договору оренди земельної ділянки від 04.08.2011р. про продовження строку дії договору до 01.12.2025р. Дана угода підписана сторонами та передана державному реєстратору для здійснення державної реєстрації. Рішенням державного реєстратора Шишацького О.В. від 03 травня 2018р. за № 40903575 було відмовлено у задоволені заяви, оскільки згідно поданих документів та відомостей наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, а саме державним реєстратором Врадіївської районної державної адміністрації зареєстроване інше речове право (право оренди) номер запису 25882080 на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER]. Відповідно до Договору оренди землі від 25 квітня 2018р. між [PERSON] та ПП "Веселий Роздол" в особі Молдованенка М.О. був укладений договір на оренду земельної ділянки площею 9,.9172га ріллі, кадастровий номер [NUMBER], строком на 10 років. Даний договір зареєстрований 25.04.2018р. Державним реєстратором Врадіївської районної державної адміністрації Калашнік О.Ю. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ( з відкриттям розділу), індексний номер 40807660 від 25.04.2018р. 12:21:58. Строк дії 10 років, договір починає діяти з 05.08.2018р. Частиною 4 ст.124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки та орендарем. Згідно з ч 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення зміну або припинення цивільних прав та обов"язків. Сторони є вільними в укладенні договору, у виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ч 1 ст.627 ЦК України) За змістом ч 2 ст.792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму(оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, грунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та , крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору, договору найму, регулюються актами земельного законодавства- ЗК України, Законом України "Про оренду землі". У відповідності до вимог ст.ст.13,14,16,19 ЗУ "Про оренду землі" договір оренди землі- це договір, за яким орендодавець зобов"язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов"язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Об"єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Відповідно до вимог ст.124,125 ЗК України, що діяла станом на 25.10.2008р., передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Статтею 3 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", в редакції від 04.07.2012р., передбачено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень, була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов"язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Норми цієї статті, що діють на сьогодні передбачають, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013р., визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов"язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013р., визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті. Відповідно до вимог ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов"язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; г) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом способів. Згідно вимог ст.203,215 ЦК України- зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені ч 1-3, 5,6 ст.203 ЦК України. Частиною1 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч2 цієї статті визначені способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Як зазначалося вище, з 04.08.2011р., тобто з моменту державної реєстрації, діяв договір оренди землі, укладений між ПСП ім.Щорса, Доманівського району та [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER]. Строк дії даного договору закінчувався 04.08.2018р. На момент укладення оспорюваного договору, а саме договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] між [PERSON] та ПП "Веселий Роздол", договір оренди землі від 04.08.2011р. не був припинений та не розірваний.. Нормами статтей 125,126 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Аналізуючи норми зазначених статтей, суд приходить до висновку, що право користування земельною ділянкою орендар набуває з моменту здійснення державної реєстрації права на оренду, тобто з дати реєстрації, а не в майбутньому. З метою захисту права на оренду власника або користувача, відповідно до ст.10 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому порядку до 1 січня 2013р., обов"язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі якщо відповідні документи не були подані заявником. Представником ПП "Веселий Роздол" при подачі заяви про здійснення державної реєстраціїї Договору оренди землі, укладеного між ПП "Веселий Роздол" та [PERSON] від 25.04.2018р., було надано державному реєстратору діючий договір оренди, укладений між [PERSON] та ПСП ім.Щорса. Однак, всупереч діючому законодавству, не зважаючи на те, що за нормами Земельного Кодексу України договір оренди землі набуває законної сили з моменту державної реєстрації, здійснила державну реєстрацію іншого договору оренди землі в період дії попередньо укладеного договору, чим здійснила подвійну реєстрацію земельної ділянки під кадастровим номером [NUMBER] , чим порушила права орендаря за першим договором. Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійність прямо не встановлена законом ( нікчемний правочин) або якщо він визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Правочини поділяються за ступенем недійсності на обсолютно недійсні з моменту їх вчинення (нікчемні) та відносно недійсні, які можуть бути визнані судом недійсними за певних умов (оспорювані). Відповідно до частин 1,2 ст.215 ЦК України, на які позивач посилається у своєму позові, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3,5,6 ст.203 цього Кодексу. Відповідачі по справі , а саме: державний реєстратор Врадіївської РДА , ПП "Веселий Роздол" та [PERSON] на виконання вимог ч 1 ст.81 ЦПК України не довели суду правомірність дій щодо здійснення державної реєстрації договору оренди землі від 25.04.2018р. , а відтак, укладений 25.04.2018р. Договір оренди між [PERSON] та ПП "Веселий Роздол" порушує право позивача ПСП ім.Щорса на використання зазначеної земельної ділянки в спосіб, передбачений умовами договору та закону, тому саме ПСП ім.Щорса має право на оспорювання цього договору. За таких обставин, суд приходить до висновку, що договір оренди землі, укладений 25.04.2018р. між [PERSON] та ПП "Веселий Роздол" підлягає визнанню недійсним, а державна реєстрація зазначеного договору- скасуванню. Надання сторонами квітанцій та касових ордерів про виплату [PERSON] авансових платежів в рахунок оренди та сплати орендної плати в більшому розмірі, ніж передбачено умовами договору, свідчать лише про те, що кожна із сторін бажала укласти із власником землі договір оренди земельної ділянки. Однак, укладення договору не повинно порушувати права користувача, який має переважне право на продовження вже діючих договірних відносин. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила у зв"язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивач просить стягнути з відповідачів судові витрати у виді судового збору в сумі 5286 грн., документально підтверджені квітанцією, та витрати за юридичні послуги в сумі 5000 грн. Юридичні послуги документально стороною не підтверджені, а тому задоволенню не підлягають.

Outcome: approved