Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

ТОВ «Інтеркеш Україна» звернулося в суд з вищевказаним позовом. Посилається на те, що 01.03.2007 між ПАТ «КБ «НАДРА» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 88-09/03-2007 про надання кредиту у сумі 25000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування грошовими коштами у розмірі 12.99 % річних, з терміном повного погашення 27.02.2037 року. Тридцятого грудня дві тисячі дев`ятого року була укладена додаткова угода № 1 до кредитного договору № 88-09/03-2007 р. та 15.09.2014 підписано додатковий договір про внесення змін та доповнень за № 88-09/03-2007/2 до кредитного договору № 88-09/03-2007 від 01.03.2007 згідно якого було змінено грошові одиниці з долару США на гривню по курсу, який діяв на момент укладення договору. Банк добросовісно виконав свої зобов`язання за кредитним договором. Відповідачу 01.03.2007 надано грошові кошти у сумі 25000 доларів США шляхом особистого отримання в касі банку, що стверджується заявою про видачу готівки за № NL-6. Однак, від належного виконання умов кредитного договору відповідач ухиляється. Першого березня дві тисячі сьомого року між банком та відповідачем був укладений договір іпотеки, згідно якого іпотекодавець поручається перед кредитором за належне виконання позичальником взятих на себе зобов`язань. В забезпечення кредитного договору та договору поруки поручитель передав в іпотеку квартиру на дві житлові кімнати під [ADDRESS] , яка належить на праві приватної власності, що підтверджується договором купівлі-продажу від 01.03.2007, посвідченого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Гунда А.М. та зареєстрованого в реєстрі № 2048. [PERSON] свої обов`язки за кредитним договором не виконує належним чином, не сплачує відсотки за користування кредитом та не здійснює повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до графіку погашення кредиту, в зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед банком. Двадцять першого серпня дві тисячі дев`ятнадцятого року між ПАТ КБ «НАДРА» та ТОВ «Інтеркеш Україна» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах визначених даним договором, ПАТ «КБ «НАДРА» передає ТОВ «Інтеркеш Україна» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ТОВ «Інтеркеш Україна» замінює ПАТ КБ «НАДРА» як кредитора у зазначених зобов`язаннях. Станом на 21.08.2019 загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 898182.62 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту становить 293707.08 грн, заборгованість по відсотках - 312308.96 грн, заборгованість по комісії - 137813.26 грн та заборгованість по пені - 154353.321 гривень. Відповідачу неодноразово направлялися вимоги по погашенню заборгованості, які залишені поза увагою. Просить в рахунок погашення стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Інтеркеш Україна» заборгованість, що станом на 21.08.2019 становить 898182.62 грн та звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 01.03.2007 року. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Просить розглядати справу в його відсутності та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з`явився і не повідомив суду причини неявки про дату, час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 01.03.2007 між ПАТ «КБ «НАДРА» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 88-09/03-2007 про надання кредиту у сумі 25000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування грошовими коштами у розмірі 12.99 % річних, з терміном повного погашення 27.02.2037 року. Відповідно до заяви про видачу готівки, 01.03.2007, [PERSON] отримав кредит 25000 доларів США, що еквівалентно 126250 гривень. Відповідно до п. 2 вищевказаного договору в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат, позичальник укладає з банком у зазначені нижче строки договір іпотеки нерухомого майна - житлова квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 46.27 м.кв., ліквідаційна вартість експертної оцінки ПП «ЕКСПЕРТ-ЦЕНТР» становить 162611 грн, що є власністю позичальника на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між позичальником та продавцем, що посвідчений приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Гунда А.М., 11.12.2005 р. і внесений у реєстр за № 2610. Першого березня дві тисячі сьомого року між іпотекодавцем [PERSON] та іпотекодержателем ПАТ «КБ «НАДРА» було укладено договір іпотеки, з метою забезпечення виконання зобов`язання, що випливає з кредитного договору № 88-09/03-2007. Відповідно до договору іпотеки, із змінами до нього від 15.09.2014 предмет іпотеки являє собою квартиру під [ADDRESS] . Згідно п.п. 3.3.1. додаткового договору іпотеки іпотекодержатель має право у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язань, виконання яких забезпечено порукою за цим договором, звернути стягнення на предмет іпотеки та отримати задоволення своїх вимог переважно перед іншими кредиторами в порядку та в спосіб згідно цього договору. П`ятнадцятого вересня дві тисячі п`ятнадцятого року між сторонами було укладено договір про внесення змін та доповнень № 88-09/03-2002/2 до кредитного договору № 88-09/03-2007 від 01.03.2007, з якого вбачається, що сторони досягли домовленості з дня набрання чинності цим додатковим договором змінити валюту виконання зобов`язань за кредитним договором на національну грошову одиницю - гривню. Станом на 21.08.2019 загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 898182.62 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту становить 293707.08 грн, заборгованість по відсотках - 312308.96 грн, заборгованість по комісії - 137813.26 грн та заборгованість по пені - 154353.321 гривень. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитор зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно з вимогами статей 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. Згідно з вимогами статті 612 ч. 1 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з вимогами статті 1049 ч. 1 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з вимогами статті 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Таке стягнення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 7 цього ж Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Пунктом 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" № 5 від 30.03.2012 р. передбачено, що резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов`язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). При цьому суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. У такому випадку суд має зазначити в резолютивній частині рішення лише про звернення стягнення на предмет іпотеки із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, а сам розрахунок суми заборгованості має наводитись у мотивувальній частині рішення. Винятком є ситуація, коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця з урахуванням положення статті 11 Закону України "Про іпотеку" (або статті 589 ЦК щодо заставодавця). Таким чином суд встановив, що відповідач не виконав умови кредитного договору і в кредитора виникло право на звернення стягнення на майно в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Двадцять першого серпня дві тисячі дев`ятнадцятого року між ПАТ КБ «НАДРА» та ТОВ «Інтеркеш Україна» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах визначених даним договором, ПАТ «КБ «НАДРА» передає ТОВ «Інтеркеш Україна» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ТОВ «Інтеркеш Україна» замінює ПАТ КБ «НАДРА» як кредитора у зазначених зобов`язаннях. Актом приймання-передачі оригіналів документів від 21.08.2019 стверджено, що первісний кредитор ПАТ КБ «НАДРА» передав, а новий кредитор ТОВ «Інтеркеш Україна» прийняв кредитну справу № 88-09/03-2007, кредитний договір № 88-09/03-2007 від 01.03.2007, додаткову угоду № 1 від 30.12.2009 до кредитного договору, додаток № 1 (графік) до додаткової угоди № 1 від 30.12.2007 до кредитного договору № 88 -09/03-2007 від 01.03.2007, додатковий договір про внесення змін та доповнень № 88-09/03-2007/2 від 15.09.2014 до кредитного договору № 88-09/03-2007 від 01.03.2007 та додаток (графік) до кредитного договору № 88-09/03-2007 від 01.03.2007 року. У зв`язку з чим [PERSON] було направлено лист про заміну в правовідносинах кредитора, який мав права вимоги відносно зобов`язань у яких він виступає боржником. За таких обставин, суд вважає, що в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором банку слід надати дозвіл на звернення стягнення на предмет іпотеки. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь банку слід стягнути судовий збір у сумі 13472.74 гривень. Тому

Outcome: partial