Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

26 червня 2017 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 13 липня 2017 року ухвалою судді було відкрито провадження в справі та призначено судове засідання на 16.08.2017 року. В заяві позивач вказував, що відповідно Заяви без номеру від 07.08.2006 ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов'язалося надати кредит [PERSON] в сумі 7000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк надав кредит [PERSON], однак остання в порушення умов Кредитного договору в установлений строк не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно умов договору. Станом на 18 квітня 2017 року за відповідачем по укладеному з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Договору без номеру від 07.08.2006 існує заборгованість на загальну суму 12244,46 грн. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором від 07.08.2006 без номеру в розмірі 12244,46 грн, сплачений судовий збір в розмірі 1600,00 грн. Представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» - Сафір Ф. О. в заяві до суду прохав справу розглядати за його відсутності та повністю задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та прохав відмовити в їх задоволенні, оскільки ПАТ КБ «Приватбанк» не довів перед судом обставини надання кредиту [PERSON] в сумі 7000,00 грн та не надав належних і допустимих доказів правомірності нарахування заборгованості в сумі 12 244,46 грн. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено такі фактичні обставини та спірні правовідносини. Згідно Заяви без номеру від 20 червня 2006 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого Відповідачу надано кредит (а.с. 11). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Заява разом з "Умовами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві (а. с. 12-26). Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов'язків Закритого Акціонерного Товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 змінено найменування позивача з ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.19, 20, 21). [PERSON] за кредитним договором свої зобов'язання належним чином не виконує, заборгованість перед Банком не погашає, а тому станом на 18 квітня 2017 року утворилась заборгованість по кредиту на загальну суму 12244,46 грн, що складається з: тіла кредиту - 1380,30 грн; відсотків - 5431,65 грн; пені - 4373,25 грн; штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн; штрафу (процентна складова) - 559,26 грн (а.с. 5-8, 9-10). Заперечення представника відповідача [PERSON] проти задоволення позову з мотивів ненадання позивачем розрахунку, не заслуговує уваги, оскільки ПАТ КБ «ПриватБанк» надана повна виписка по рахунку Клієнта, яка підтверджує розмір заборгованості [PERSON] ( а. с. 88 -117). Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно із ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Враховуючи, що невиконання позичальником умов кредитного договору є істотним порушенням вказаного договору, оскільки банк не отримав суму боргу за користування кредитом, відповідач [PERSON] в судовому засіданні 06.02.2018 погодилася, що отримала кредит від Банку та продовжує користуватися наданими їй коштами та діючою кредитною карткою, суд вважає за потрібне стягнути із [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 12244,46 грн, сплачений судовий збір в розмірі 1600 грн 00 коп В порядку ст. 141 ЦПК України здійснити розподіл судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved