Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

В жовтні 2021р. Малий звернувся до суду з позовом до ТОВ «Лінеура Україна» про захист прав споживача, у якому просить визнати недійсним договір позики між останнім та ним, який вмотивовано тим, що між сторонами було укладено зазначений договір, відповідно до якого ним було отримано позику, та вважає цей договір недійсним, оскільки такий договір укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи, але підписаний ним особисто не був, крім цього посилається на те, що цей договір містить ознаки кредитного договору, який можуть укладати лише фінансові установи, які мають відповідну ліцензію, та суму заборгованості, яка зазначена на час звернення до суду не містить жодних обґрунтувань щодо її нарахування, тому вважає що такий договір має бути визнаний недійсним, оскільки укладений з порушенням норм законодавства. 31.11.2021р. судом відкрите спрощене позовне провадження у справі. Відповідач відзиву на позов не надав. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі ст. 81 ЦПК України вбачається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог. Судом встановлено, що 12.02.2021 року між сторонами було укладено договір № 1563690 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, щодо видачі кредиту позивачу на суму 6000 грн. Суд зазначає, що позивач не стверджує того, що нього не було отримано зазначеної суми. Відповідно до ст.\~638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.\~ Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Як вбачається зі змісту ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Зі змісту ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:\~ електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України\~"Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;\~ електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;\~ аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. В позові позивач зазначає, що підставою визнання такого договору є порушення порядку укладання між сторонами договору, при цьому не наводить які саме порушення, а лише перелічує перелік статей Закону України "Про електронну комерцію" та Закону України "Про електронний цифровий підпис" та «Про захист прав споживачів» з посиланням на пенні статті ЦПК України. Оцінюючи наявні у справі докази та враховуючи вимоги ст.81ч.1 ЦПК України суд вважає, що позивач під час укладання оспорюваного договору мав необхідну, повну та доступну інформацію, яка за своєю суттю не містила у собі нечіткий, незрозумілий або двозначний її зміст, необхідний для здійснення свідомого вибору, тобто що позивачем не доведено суду ті обставини, на які він посилається у позові як на підставу своїх вимог, а тому у задоволенні позову слід відмовити. До доводів позивача про наявну заборгованість у сумі 20520 грн. суд ставиться критично, оскільки стороною не надано доказів на підтвердження її існування. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed