Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача суми боргу за кредитним договором №б\\н від 18.01.2010 року, яка виникла станом на 28.02.2015 року, в розмірі 12848,15 грн.. Обґрунтовуючи вимоги позивачнадав уточнену позовну заяву, в якій вказував на те, що відповідно до вищевказаного договору, відповідач отримав кредит зі сплатою 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачем не виконуються умови договору, у зв»язку з чим, станом на 28.02.2015 року існує заборгованість у розмірі 12848,15 грн. Позивач просить задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору в сумі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує і просив задовольнити їх в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві і не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. В своїй заяві представник позивача просив також стягнути судові витрати, повязані з розглядом справи у звязку з опублікуванням оголошення про виклик відповідача \~у пресі в розмірі 420,00 грн.. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи належним чином був повідомлений, шляхом опублікування оголошення про виклик відповідача в газеті «Урядовий курєр» від 05 червня 2015 року. Відповідно до ч.1\~ст.224 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з викладеним, враховуючи заяву представника позивача, який не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача по матеріалам, які є в наявності в справі і постановити заочне рішення, направивши за місцем мешкання відповідача копію рішення суду для відома. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Між сторонами склалися кредитні правовідносини. Визначення поняття зобов'язання міститься у ч. 1\~ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).\~\~ Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1\~ст. 626 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (ст.ст.\~530,\~631 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у\~ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 цього Кодексу\~(ч. 2\~ст. 1050 ЦК України). Судом встановлено наступне. 18.01.2010 року між позивачем і відповідачем укладено кредитний договір, який відповідно заяви позичальника включає в себе з Заяву, Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи. За вищевказаним договором відповідачу банком був наданий кредит в розмірі 2000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку кредитка «Універсальна (55 днів пільгового періоду)», з відсотковою ставкою 2,5% на місяць за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно п.9.12 Умов та Правил надання банківських послуг, договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку ні одна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. З довідки про встановлення лімітів на кредитну карту клієнта [PERSON] вбачається, що 18.01.2010 року останньому був відкритий картрахунок 5577212908060976. Строк дії кредитної картки - 06.2015 року. 18.01.2010 року відповідачу був встановлений кредитний ліміт у розмірі 2000,00 грн., який в подальшому змінювався наступним чином: 11.07.2010 року 3500,00 грн. 27.11.2010 року 4100,00 грн. 24.12.2010 року 4900,00 грн. 22.01.2011 року 5700,00 грн. 25.02.2011 року 6700,00 грн. 19.03.2011 року 8700,00 грн. 17.06.2011 року 13700,00 грн. 14.05.2014 року 9200,00 грн. Відповідно до п.6.5 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за його користуванням, за перевитрату платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених дійсним договором. Згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», а саме вказаний вид кредитування був обраний відповідачем, передбачено щомісячне погашення заборгованості по кредиту, розмір платежу, що включає в себе як частину кредиту, так і нараховані проценти, складає 7% від заборгованості, але не менше 50 грн і не більше залишку заборгованості. Обов'язкові щомісячні платежі повинні вноситися не пізніше 25 числа місяця, який слідує за звітним (а.с.7). З вищевказаної довідки також вбачається, що за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту встановлена відповідальність у вигляді пені, яка дорівнює сумі пені(1) та пені (2), де: Пеня(1) = (базова відсоткова ставка за договором : 30), яка нараховується за кожний день прострочки кредиту; Пеня(2) = 1% від заборгованості, але не менш 30 грн. в місяць, яка нараховується 1 раз в місяць при наявності прострочки за кредитом або процентам 5 і більше днів при виникненні про строчка на суму від 50 грн. та більше. Штраф, при порушення клієнтом строків платежів з будь-якого грошового зобов»язання, що передбачено договором, більш ніж на 120 днів, клієнт зобов»язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми позову. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором, укладеного між ПриватБанком та клієнтом [PERSON], станом на 28.02.2015 року (а.с.3-5), заборгованість відповідача перед банком становить 12848,15 грн., з яких: 9041,16 грн. - заборгованість за кредитом; 2531,16 грн - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом; 187,82 грн. - заборгованість з комісії за користування кредитом, 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 588,01 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до вимог\~ст.60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з вимогами\~ст.11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданими відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд,

Outcome: approved