Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Житомирської обласної дирекції ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення з відповідачів у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором №014/0911/74/91824 від 30.08.2006 року в сумі 867 184 грн. 60 коп. та понесених судових витрат. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що згідно умов кредитного договору №014/0911/74/91824 від 30.08.2006 року відповідачу [PERSON] було надано кредит у розмірі 27 500 доларів США терміном на 240 місяців по 29.06.2026 року зі сплатою 12,0 % річних за користування кредитними коштами. Згідно п.1.3 кредитного договору позичальник зобов'язаний здійснювати погашення кредиту в залежності від обраної програми кредитування: згідно графіку погашення кредиту в розмірі 1/240 від суми ліміту кредиту отриманого кредиту згідно п.1.1 цього договору, погашення відсотків за користування кредитом здійснюється щомісячно; згідно графіку погашення кредиту ануїтетними платежами. У разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту позичальником у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати на пред'явлення вимоги, включаючи проценти за кредитом (в тому числі, прострочені проценти), пеню та штрафи відповідно до договору (п.6.1 кредитного договору). Зокрема, кредитор має право пред'явити вимогу про дострокове погашення кредиту у випадку прострочення позичальником більш ніж на 30 календарних днів строків погашення кредиту або порушення цих строків менш ніж на 30 календарних днів, але більше трьох раз протягом останніх дванадцяти місяців (п.6.5 кредитного договору). За прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за кредитним договором позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5% від простроченої оплати суми за кожен календарний день прострочення (п.9.1 кредитного договору). У подальшому з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника сторонами укладались додаткові угоди до кредитного договору. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 29.08.2006 року укладено договір поруки №014/0911/74/91824 із [PERSON], згідно якого поручитель бере на себе зобов'язання відповідати за боргом боржника, які виникають з умов кредитного договору в повному обсязі цих зобов'язань. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором належним чином, перерахувавши відповідачу [PERSON] кошти у розмірі 27 500 доларів США. У порушення умов кредитного договору відповідач [PERSON] не сплачує кредит і відсотки за користування кредитними коштами, внаслідок чого станом на 29.12.2014 року заборгованість перед банком становить 867 184,60 гривень, з яких 14 552,60 доларів США, що становить 229 004,92 гривень - сума заборгованості за кредитом; 5 553,98 доларів США, що становить 87 579,96 гривень - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 550 599,72 гривень - заборгованість по пені за прострочення кредиту та відсотків. Представник позивача після оголошеної перерви у судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви (а.с.57) просить закінчити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] після оголошеної перерви у судове засідання не з'явилася, згідно поданої через канцелярію суду заяви просить розглянути справу у її відсутність, позов визнає, не заперечує проти стягнення з неї заборгованості по кредиту та відсоткам та просить враховуючи скрутний фінансовий стан зменшити пеню. У підтвердження істотних обставин надала медичні документи про перебування на утриманні дитини-інваліда (а.с.58). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку (а.с.53). Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 30.08.2006 року між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №014/0911/74/91824, за умовами якого відповідачу [PERSON] було надано кредит у розмірі 27 500 доларів США строком на 240 місяців з 29.08.2006 року по 29.08.2026 року зі сплатою 12,00 % річних за користування кредитними коштами та [PERSON] зобов'язалася щомісячно відповідно до графіку погашення кредиту погашати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом (а.с.11-17). У подальшому сторонами укладались додаткові угоди до кредитного договору (а.с.19-30). Зобов'язання за кредитним договором №014/0911/74/91824 від 30.08.2006 року забезпечено договором поруки за №014/0911/74/91824 від 29.08.2006 року, укладеним між позивачем та відповідачем [PERSON] (а.с.18). Відповідно до п.2.1 договору поруки поручитель зобов'язався відповідати перед кредитором за виконання зобов'язань, взятих на себе позичальником за вищевказаним кредитним договором в тому ж об'ємі, що і позичальник. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. За змістом ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) відповідно до ч.1 ст.543 ЦК України кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідач [PERSON] порушила зобов'язання за кредитним договором №014/0911/74/91824 від 30.08.2006 року та своєчасно не сплачувала кредит та відсотки за користування кредитними коштами, внаслідок чого станом на 29.12.2014 року утворилась заборгованість перед банком у розмірі 867 184,60 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості від 29.12.2014 року (а.с.5-10) та не оспорюється відповідачем. 19.11.2014 року на адресу відповідачів направлена претензія з вимогою погашення існуючої заборгованості (а.с.31-32). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитом у сумі 14 552,60 доларів США, що становить 229 004,92 гривень, та заборгованості за відсотками у сумі 5 553,98 доларів США, що становить 87 579,96 гривень, підлягає задоволенню. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач [PERSON] заявила про зменшення пені, перебуває в скрутному матеріальному становищі, маючи на утриманні дитину-інваліда, яка потребує домашнього догляду, що підтверджується медичними документами (а.с.55-56), тому суд приходить до висновку про наявність обставин, які мають істотне значення, та, враховуючи положення ст.ст.3, 509 ЦК України, згідно яких загальними засадами цивільного законодавства та засадами, на яких має ґрунтуватися зобов'язання, є добросовісність, розумність та справедливість, вважає за необхідне зменшити розмір пені до 1000,00 грн.. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню у розмірі 317 584,88 грн., тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати по оплаті судового збору у розмірі 3175,84 грн..

Outcome: partial