overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в якому вказала, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває у шлюбі, який було зареєстровано 12.05.1989 року відділом ЗАГС м. Харків палац «Жовтневий», актовий запис № 522. Неповнолітніх дітей від даного шлюбу сторони не мають. Позивач зазначає, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, на грунті різних характерів, непорозуміння та конфліктів втрачено почуття кохання та поваги один до одного, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків, більше трьох років сторони проживають окремо, подальше спільне проживання в шлюбі неможливе, примирення не відбудеться. За твердженням [PERSON] фактично сім»я розпалася, кожен з них вже досить давно живе своїм життям. Спільне господарство не ведеться. Майнового спору на даний час не виникає. Позивач просить суд розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 12.05.1989 року відділом ЗАГС м. Харків палац «Жовтневий», актовий запис № 522. Позивач в своїй заяві просить суд розглянути справу без її участі, задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій він вказав, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, розглянувши заяви сторін про розгляд справи без їх участі, дослідивши матеріали справи: - копію паспорта, ідент. номера позивача, - свідоцтво про укладення шлюбу, приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, так як в силу ч. 4 ст. 174 ЦПК України "у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову", ст. 112 СК України вказує на те, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, одного з дітей, згідно ч.3 ст. 105 СК України " Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду…", в силу ч. 2 ст. 114 СК України " у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу". Таким чином в судовому засіданні встановлено, що спільне сімейне життя сторін не склалося по причині несхожості характерів, різних поглядів на сім»ю та ведення побуту, шлюбно-сімейні стосунки на даний час не підтримуються, примирення не відбудеться, неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають, відповідач не заперечує проти позову, тому суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в якому вказала, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває у шлюбі, який було зареєстровано 27.07.2012 року Амур-Нижньодніпровським відділом РАЦСу Дніпропетровського МУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис № 429. Неповнолітніх дітей від даного шлюбу сторони не мають. Позивач зазначає, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, на грунті різних характерів, непорозуміння та конфліктів втрачено почуття кохання та поваги один до одного, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків, тривалий час сторони проживають окремо, подальше спільне проживання в шлюбі неможливе, примирення не відбудеться. За твердженням [PERSON] фактично сім»я розпалася, кожен з них вже досить давно живе своїм життям. Спільне господарство не ведеться. Майнового спору на даний час не виникає. Позивач просить суд розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 27.07.2012 року Амур-Нижньодніпровським відділом РАЦСу Дніпропетровського МУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис № 429. Позивач в своїй заяві просить суд розглянути справу без її участі, задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій він вказав, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, розглянувши заяви сторін про розгляд справи без їх участі, дослідивши матеріали справи: - копію паспорта, ідент. номера позивача, - свідоцтво про шлюб, приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, так як в силу ч. 4 ст. 174 ЦПК України "у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову", ст. 112 СК України вказує на те, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, одного з дітей, згідно ч.3 ст. 105 СК України " Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду…", в силу ч. 2 ст. 114 СК України " у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу". Таким чином в судовому засіданні встановлено, що спільне сімейне життя сторін не склалося по причині несхожості характерів, різних поглядів на сім»ю та ведення побуту, шлюбно-сімейні стосунки на даний час не підтримуються, примирення не відбудеться, неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають, відповідач не заперечує проти позову, тому суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

До суду надійшла заява головного лікаря Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку. В судовому засіданні представник лікарні, підтримавши заяву, пояснив, що [PERSON] страждає на амнестичний розлад неуточнений, що обумовлює його неспроможність самостійно задовольняти основні життєві потреби на рівні який забезпечує його життєдіяльність. Під час обстеження [PERSON] усвідомленої згоди на госпіталізацію в психіатричний стаціонар не дав у зв'язку з неможливістю дати таку згоду. 19.05.2014 р. хворий [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів ХОПЛ № 1, яка підтвердила обґрунтованість рішення про необхідність госпіталізації хворого та його лікування в умовах стаціонару. [PERSON] в судове засідання не доставлений в зв"язку з важкістю стану здоров"я. Прокурор підтримав заяву, просить її задовольнити. Заслухавши пояснення представника лікарні, думку прокурора, дослідивши матеріали заяви, суд визнає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] страждає на амнестичний розлад неуточнений, що проявляється у зниженні пам"яті та інтелекту, дезорієнтування в часі, що обумовлює його неспроможність самостійно задовольняти основні життєві потреби на рівні який забезпечує його життєдіяльність. Наведене підтверджується висновком комісії лікарів психіатрів ХОПЛ №1 від 19.05.2014 р., поясненнями представника лікарні, матеріалами медичної карти стаціонарного хворого № 3269, відтак існують підстави визначені ст. 14 Закону України „Про психіатричну допомогу". Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви головного лікаря ХОПЛ № 1 та госпіталізації хворого в психіатричний стаціонар в примусовому порядку. На підставі ст.ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин з [PERSON], який помер [INFO], а саме той факт, що він є її рідним батьком. Свої вимоги заявник мотивувала тим, що [INFO] помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно: 1/3 частина квартири [ADDRESS] та ощадна книжка № [NUMBER] ТВБВ № 10014/0132 філії Миколаївського обласного управління АТ "Ощадбанк" на суму 6381,88 грн. Нотаріусом в усному порядку було роз'яснено заявнику, що свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно не може бути видане в зв'язку з тим, що відсутнє підтвердження родинних відносин між нею та її батьком. Так, в свідоцтві про народження заявника та відповідно в послідуючих документах її по-батькові вказано невірно "[PERSON]" замість "[PERSON]". Таким чином, на даний час заявник тільки шляхом звернення до суду в порядку окремого провадження може встановити родинні відносини між нею та батьком, для прийняття спадщини після його смерті. В судовому засіданні заявниця підтримала свої вимоги, викладені в заяві, в повному обсязі та просила про її задоволення. Від зацікавленої особи на адресу суду надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, при вирішенні вказаного питання покладається на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено факт, що померлий [PERSON] є рідним батьком заявниці [PERSON] Факт родинних відносин підтверджується наявними в матеріалах справи документами: ксерокопією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.4); ксерокопією свідоцтва про народження заявниці (а.с.5); ксерокопією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.6); ксерокопією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.7); ксерокопією паспорту заявниці (а.с.8-9); ксерокопією свідоцтва на право власності на житло (а.с.10); ксерокопією ощадної книжки (а.с.11), згідно яких видно, що в свідоцтві про народження заявниці допущено описку в написані по-батькові, в зв'язку з чим у всіх документах заявниці вказано невірно по-батькові "[PERSON]", а не "[PERSON]". [PERSON] являється спадкоємцем після смерті батька і юридично оформити спадщину за законом у неї немає можливості, оскільки у заявниці немає документів, які підтверджують факт родинних відносин з батьком, так як у всіх документах заявниці виникла помилка при написанні по-батькові. Так, в свідоцтві про про народження, і, відповідно, в паспорті, заявниці по-батькові вказано як "[PERSON]", а спадкодавець мав ім'я "[PERSON]", тож вірно було б "[PERSON]", що явно свідчить про описку в документі. Встановлення в судовому порядку факту родинних відносин необхідно для юридичного оформлення спадщини. За таких обставин, суд вважає, що зазначений факт родинних відносин заявниці з [PERSON], який помер [INFO], знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а отже, заяву [PERSON] слід задовольнити. З урахуванням наведеного і на підставі ст.256 ЦПК України заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Позивачка просить суд визнати дії відповідача щодо ненадання знижки в розмірі 25% на оплату за теплопостачання її житла в м.Шостка по вул.Некрасова 20/6 неправомірними і зобов'язати його провести перерахунок оплати теплопостачання із знижкою на 25% починаючи з січня 2008 року по день розгляду справи мотивуючи свої вимоги тим, що вона є "дитиною війни" і має право на 25% знижку при оплаті комунальних послуг житла де зареєстрована [ADDRESS]. Відповідач надає послуги за теплопостачанням житла, але з січня 2008 року 25% знижку не проводить. Просить позов задовольнити, слухати справу у її відсутність. Відповідач позов не визнав, його представник в судовому засіданні вказав, що нарахування за надані послуги з теплопостачання проводяться з урахуванням знижки відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з жовтня 2006 року, будь яких порушень діючого закону не допускали, просить в задоволенні позову відмовити. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що в задоволені позову має бути відмовлено. Під час розгляду справи встановлено, що позивачка є дитиною війни і зареєстрована [ADDRESS], про що не заперечують сторони (а.с.2). Згідно особового рахунку № 88298 (а.с.32-34), відповідачем надавались послуги позивачу з жовтня 2006 року по квітень 2014 року і проводились нарахування з теплопостачання квартири по вул.Некрасова 20/6 м. Шостка з врахуванням знижки згідно ст.5 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Таким чином, оскільки відповідачем у відповідності ст.5 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" позивачеві надавались 25% знижки з оплати за надані послуги з теплопостачання, в задоволенні позову має бути відмовлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даною заявою, зазначивши, що відповідно до договору дарування від 20.02.2001 року вона є власником 1/2 частки житлового будинку [ADDRESS] , а згідно Державного акта [NUMBER] власником земельної ділянки розміром 0,0421 га. Однак, у вказаних документах допущена помилка в написанні її імені, вказано як " [PERSON] ", хоча згідно паспорта вона має ім`я " [PERSON] ". Просить встановити факт належності їй вказаних правовстановлюючих документів. Заявник заяву підтримала, представник заінтересованої особи ТГ в особі виконавчого комітету Коростенської міської ради при прийнятті рішення покладається на розсуд суду. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] є власником 1/2 частки житлового будинку [ADDRESS] , відповідно до договору дарування від 20.02.2001 року. Відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] вона є власником земельної ділянки площею 0,0421 га, що розташована біля вказаного будинку. При цьому, у зазначених правовстановлюючих документах допущена помилка в зазначенні імені заявника, а саме вона вказана як " [PERSON] ". Таким чином, проаналізувавши зміст письмових доказів, зокрема: копію паспорта заявниці, копію Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], копію договору дарування від 20.02.2001 року, листа-відмову щодо внесення виправлень, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в суді та підлягають задоволенню. Достовірність факту належності заявнику правовстановлюючих документів ніким та нічим не оспорюється і не спростовано при розгляді справи, а встановлення даного факту має для заявника юридичне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позивач в судове засідання не з"явилася, надала заяву в якій зазначила що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в її відсутність (а.с.16). Відповідач в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.23). Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що сторони з 07 жовтня 2000 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Згідно Свідоцтв про народження (а.с.7-10), вбачається, що сторони мають спільних дітей: сина - [PERSON], [INFO]; дочку - [PERSON], [INFO]; сина [PERSON], [INFO]; сина - [PERSON], [INFO], які, згідно довідки Івангородської сільської ради (а.с.6), проживають біля позивачки та знаходяться на її утриманні. Понад три місяці сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідач вихованням дітей не займається, матеріально не допомагає, добровільно сплачувати аліменти відмовляється. Відносини, що склалися між сторонами, суд відносить до сімейних правовідносин по аліментним зобов»язанням і вважає за необхідне керуватися нормами СК України. Відповідно до норм ст.180 СК України: "Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття", ст. 183 СК України: "Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом". Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача законні і позов підлягає задоволенню. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір . Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач в судове засідання не з"явилася, надала заяву в якій зазначила що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з"явився, з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.13). У відповідності зі ст. 224 ЦПК України суд у у разі неявки в судове засідання відповідача , який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки , ... може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що згідно Свідоцтва про шлюб (а.с. 8), сторони з 21.03.2009 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Згідно Свідоцтва про народження (а.с. 7), вбачається, що сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], який, згідно довідок Бірківської сільської ради (а.с.3-4), проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні . Відносини, що склалися між сторонами, суд відносить до сімейних правовідносин по аліментним зобов»язанням і вважає за необхідне керуватися нормами СК України. Відповідно до норм ст. 180 СК України: "Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття", ст. 183 СК України: "Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом". Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача законні і позов підлягає задоволенню. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір . Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

26.04.2017 року [PERSON] звернулась до суду з заявою та просить встановити факт перебування [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] згідно актового запису про шлюб №14 від 12.12.1971 року, складеного виконавчим комітетом Слобідської сільської ради, Чернігівського району, Чернігівської області. Встановлення даного факту їй необхідно для нотаріального оформлення спадщини за законом після померлої матері. Заявниця та представник заінтересованої особи в судове засідання не зявились, надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, заявниця заяву підтримує, представник заінтересованої особи покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до копії про народження на російській мові [PERSON] родилась 15.06.1947 года. 12.12.1971 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], але в актовому записі про шлюб №14 зазначено її імя як "Галина". Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу на російській мові [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 20.08.1981 року. 14.03.2003 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та їй присвоєно прізвище [PERSON]. З копії паспорту заявниці від 16.10.2003 року вбачається, що її ім'я зазначено як "Ганна". 22.07.2009 року померла мати заявниці [PERSON]. В процесі прийняття спадщини виявились розбіжності у написанні імені заявниці, а саме: в актовому записі про шлюб з [PERSON] від 12.12.1971 року її імя зазначено як "Галина". Таким чином судом достовірно встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] згідно актового запису про шлюб №14 від 12.12.1971 року, складеного виконавчим комітетом Слобідської сільської ради Чернігівського району, Чернігівської області, де її імя зазначено як "Галина". Вимоги заяви не містять в собі спору про право, а тому суд вважає за можливе заяву задовольнити.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, так як бажає оформити пенсію, оскільки при зверненні до управління Пенсійного фонду, було виявлено розбіжності у написанні його прізвища в паспорті та трудовій книжці. А тому [PERSON] змушений був звернутись до суду із заявою, щоб встановити факт належності правовстановлюючих документів. У судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, направивши до суду заяву, в якій підтримав вимоги та просив суд повністю їх задовольнити. Представник зацікавленої особи - управління Пенсійного фонду у Золотоніському районі в судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву, в якій просив справу розглядати у відсутності представника, проти задоволення заяви не заперечує. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності сторін. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Як вбачається із паспорта громадянина України [PERSON], [INFO], (серія [NUMBER] від 06.04.2000 року) прізвище заявника на українській мові записано як "[PERSON]". Згідно з даними картки платника податків [NUMBER] від 04.10.2013 року [PERSON], [INFO], прізвище заявника на українській мові записано як "[PERSON]". Як вбачається з трудової книжки (серії [NUMBER] від 13.05.2011 року) трудова книжка видана [PERSON], [INFO]. Лише у трудовій книжці від 19.12.1973 року, записи в якій виконані на російській мові, персональні дані заявника записані як "[PERSON], 1954 года рождения". Таким чином, у суду не виникає жодних сумнівів щодо належності трудової книжки від 19.12.1973 року, виписаної на російській мові на ім`я "[PERSON]", [PERSON], оскільки дійсно невідповідність у документах виникла при перекладі документів з російської мови на українську мову. За таких обставин суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає до задоволення в повному об`ємі. На підставі зазначеного та

Outcome: approved