Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до відповідачів та зазначив, що 08.12.2011 року між позивачем та ПАТ "УкрСиббанк" було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого до ПАТ "Дельта Банк" перейшло право вимоги за кредитним договором укладеним 08. 05. 2008 року між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] про надання споживчого кредиту № 11337611000. Відповідно до умов вказаного договору відповідач [PERSON] отримав кредит в сумі 85 500 дол. США, який зобов'язувався повернути у повному обсязі в строк до 08. 05. 2028 року або достроково зі сплатою відсотків за користування кредитом. З урахуванням уточнених позовних вимог в рахунок погашення заборгованості за Крединим договором №11337611000 від 08.05.2008 року в сумі 117\~305,28 доларів США, що за курсом в гривневому еквіваленті станом на 04.11.2014 року становить 1\~519\~190, 89 гривень звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: двокімнатну квартиру №358 в місті Черкаси, по вул.Гайдара, будинок 9, що була передана в іпотеку банку відповідачем [PERSON] по кредитним зобовязанням [PERSON] згідно договору іпотеки №83748від 08.05.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON], реєстраційний запис №2057. Станом на квітень 2012 року зазначена квартира стала належати [PERSON] у звязку із визнанням недійсним договору купівлі-продажу від 07.04.2008 року за рішенням Соснівського суду міста Черкаси від 27.03.2012 року. Просили звернути стягнення шляхом передачі предмету іпотеки у власність позивачу та визнати право власності на предмет іпотеки за ПАТ «Дельта Банк». В подальшому, оскільки в судовому засіданні 03.03.2016 року стало відомо, що 11.01.2015 року померла [PERSON], а 31.01.2015 року до Першої нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON], що зареєстрована за місцем проживання померлої, в квартирі, що є предметом іпотеки, просили відповідно до ст.ст.1281,1282 ЦК України залучити її у якості співвідповідача та оскільки зміна власника не припиняє і не скасовує іпотеку, договір є чинним, звернути стягнення шляхом передачі предмету іпотеки у власність позивачу та визнати право власності на предмет іпотеки за ПАТ «Дельта Банк» вартість якої згідно висновку субєкта оціночної діяльності складає 516\~174,00 гривень. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] адвокат [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, зазначав, що позивачем невірно обраний спосіб захисту права, оскільки такого способу захисту прав іпотекодержателя як можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом переходу його у власність іпотекодержателя договір іпотеки не передбачає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, причини неявки не повідомила про час та місце розгляду повідомлялась належним чином. Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, згідно договору про надання споживчого кредиту №11337611000 від 08.05.2008 року, укладеного між АКІБ "УкрСиббанк" та відповідачем [PERSON], останньому було надано кредит в розмірі 85 500 дол. США, терміном до 08.05.2028 року, зі сплатою щомісячних ануїтентних платежів у визначений договором день сплати таких платежів. Для забезпечення повернення кредиту за кредитним договором було укладено договір іпотеки №83748 від 08.05.2008 року з відповідачами [PERSON] та [PERSON] відповідно до п. 1.1 даного договору, відповідач [PERSON] передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру №358 в місті Черкаси, по вул.Гайдара, будинок 9, яка належала їй на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 07. 04. 2008 року. В подальшому 08.12.2011 року між ПАТ "УкрСиббанк" та ПАТ "Дельта Банк" було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно умов якого до позивача перейшли права вимоги за кредитами, в тому числі і за вищевказаним кредитним договором та договором іпотеки, що підтверджується актом прийому-передачі документації за зазначеним договором від 13.02.2012 року. В матеріалах справи відсутні відомості про внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав про реєстрацію іпотеки у звязку із укладанням зазначеного договору купівлі продажу прав вимоги. У звязку із невиконанням умов договору кредиту 20.10.2014 року на адресу [PERSON]О та [PERSON] була направлена вимога про дострокове погашення заборгованості за кредитом на користь кредитора ПАТ «Дельта Банк». У разі невиконання добровільно передати предмет іпотеки у власність іпотекодержателя та надати доступ до зазначеної квартири. Однак, рішенням Соснівського суду міста Черкаси від 27.03.2012 року (вступило в законну силу 09.04.2012 року) визнано недійсним з моменту його вчинення договір купівлі-продажу квартири №358 в місті Черкаси, по вул.Гайдара, будинок 9, укладеного 07.04.2008 року між [PERSON] та [PERSON] (іпотекодавець). Право власності на квартиру зареєстровано за [PERSON] 26.04.2012 року, згідно витягу КП ЧООБТІ №33959984. Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» визначено підстави для припинення договору іпотеки. Іпотека припиняється у разі: 1)припинення основного зобовязання або закінчення строку дії іпотечного договору; 2)реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; 3)набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; 4)визнання іпотечного договору недійсним; 5)знищеня (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Відповідачами не надані докази припинення іпотечного договору з вищезазначених підстав. В подальшому в ході судового засідання стало відомо, що власник [PERSON] померла 11 січня 2015 року, свідоцтво про смерть серія I-СР 255723 від 15.01.2015 року. Згідно відповіді Першої Черкаської державної нотаріальної контори вих.358/01-16 від 29.02.2016 року після смерті [PERSON], померлої 11.01.2015 року із заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON]. Із заявами про відмову від спадщини ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину станом на 29.02.2016 року не видавалося. Як вбачається із копії заяви про прийняття спадщини [PERSON] є донькою [PERSON] та на момент смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою квартири, що є предметом іпотеки. Відповідно до ст.1282 Цивільного кодексу України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці забовязані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлене. Стосовно обраного позивачем способу захисту права, а саме: звернення стягнення щляхом передачі предмету іпотеки у власність позивача та визнання права власності на предмет іпотеки за ПАТ «Дельта Банк», суд зазначає наступне. Відповідно до правової позиції Верховного суду України від 30 березня 2016 року у справі за № 6-1851цс15,\~\~частиною 2 статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно із частиною третьою статті 36 Закону України "Про іпотеку" договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України "Про іпотеку". Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульоване статтею 39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (частина перша статті\~\~328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. При вирішенні даної категорії справ слід встановити наявність чи відсутність згоди іпотекодавця на позасудовий спосіб врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань, а також здійснення виконавчого напису нотаріусом, як правову підставу для реєстрації права власності іпотекодержателя, якщо такі умови передбачені умовами договору іпотеки. Матеріали справи не містять згоди іпотекодавця (або cпадкоємця іпотекодавця) на позасудовий спосіб врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань, а також здійснення виконавчого напису нотаріусом, що передбачено умовами договору іпотеки як правову підставу для реєстрації права власності іпотеко держателя. Враховуючи те, що сторони визначили позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття на нього права власності іпотекодержателем, Законом не передбачено визнання за іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки за рішенням суду, з урахуванням висновків правової позиції викладеної в постанові Верховного Суду України від 30 березня 2016 року у справі № 6-1851цс15, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed