Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

31.03.2020 року АТ КБ "Приват Банк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що 29.08.2012 року відповідач [PERSON] звернувся до ПАТ КБ "Приватбанк", правонаступником якого є АТ КБ "Приватбанк", та з метою отримання банківських послуг підписав заяву б/н. Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому було збільшено до 300 грн. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, встановлених договором та у межах кредитного ліміту, однак, [PERSON] порушив кредитні зобов`язання, в зв`язку з чим станом на 29.02.2020 року виникла заборгованість у розмірі 12418,19 грн., яка складається з: 299,53 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 11051,13 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 500 грн. - штрафу (фіксована частина), 567,53 грн. - штрафу (процентна складова). Посилаючись на вищевикладене, просив суд стягнути з відповідача заборгованість за вищевказаним кредитним договором у розмірі 12418,19 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою від 10.04.2020 року суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, а також у відповідності до ст. 274 ЦПК України вирішив розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач у визначений строк відзив до суду не направив, у судове засідання призначене на 13.05.2020 року не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується зворотнім рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 21.04.2020 року, про причини неявки суд не повідомив, тому, у відповідності до ст.ст. 279, 280, 281 ЦПК України, за заявою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи у порядку спрощеного провадження. Вивчивши письмові матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого висновку. Так, відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, що визначено п.1 ч.1 ст.11 ЦК України. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 29.08.2012 року відповідач [PERSON] звернувся до ПАТ КБ "Приватбанк", правонаступником якого є АТ КБ "Приватбанк", та з метою отримання банківських послуг підписав заяву б/н. Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому було збільшено до 300 грн. У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Правила надання банківських послуг. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість відповідача за порушення умов кредитного договору станом на 29.02.2020 року становить 12418,19 грн., і складається з: 299,53 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 11051,13 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 500 грн. - штрафу (фіксована частина), 567,53 грн. - штрафу (процентна складова). Згідно положень ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також, беручи до уваги вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача за користь позивача фактично отриману суму кредитних коштів у вигляді тіла кредиту у розмірі 299,53 грн. При вирішенні питання про стягнення з відповідача заборгованості за нарахованими відсотками та штрафів суд виходить з наступного. Так, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. За змістом статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Зі змісту анкети-заяви позичальника від 29.08.2012 року слідує, що в ній відсутній розмір процентної ставки та відсутні умови про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив суд стягнути з відповідача, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), також складові його повної вартості, зокрема, заборгованість по процентам за користування кредитом та штрафи. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Правилами надання банківських послуг як невід`ємні частини спірного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цим Витягом з Тарифів та Правилами надання банківських послуг відповідач ознайомився і погодився з вищевказаними умовами, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Правил надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів). За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Правила надання банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Правила надання банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма вищевказаних документів, з якими і був ознайомлений відповідач. Виходячи, з вищевикладеного суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача відсотків за користування кредитними коштами та штрафів. Оскільки, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, то вбачає за необхідне, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача 50,70 грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial