Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

\~\~ 25 жовтня 2016 р. [PERSON]Д (далі за текстом\~позивачка) звернулася до суду з позовною заявою до ТОВ СП "Нібулон" (далі за текстом\~відповідач), в якій просить визнати незаконним та скаусвати наказ про її звільнення за № 1263-к від 26 вересня 2916 року, поновити її на роботі в ТОВ СП "Нібулон" на посаді старшого змінного інженера-лаборанта виробничо-технологічної лабораторії , стягнути середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, а також стягнути компенсацію моральної шкоди в розмірі 20 000 грн. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на ті обставини, що оспорюваним наказом від 26.09.2016 р. її звільнено із займаної посади згідно п.\~2\~ст. 41 Кодексу законів про працю України\~з цієї ж дати у зв'язку з втратою довір'я. При цьому в наказі зазначено, що звільнення відбулося на підставі акту службової перевірки, доповідної записки директора перевантажувального терміналу, пояснювальних записок [PERSON], службової інформації, посадової інструкції "Старшого змінного інженера-лаборанта виробничо-технологічної лабораторії " та договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Однак наказ про її звільнення та висновки комісії, які відображені у [PERSON] службової перевірки є необґрунтованими, не доказаними належним чином , такими, що не відповідають фактичному стану речей і ганьблять її як працівника та як особистість. Відповідно до своєї посадової інструкції, затвердженої заступником Генерального Директора, до її посадових обов'язків не віднесено безпосереднє обслуговування грошових, товарних або культурних цінностей, незважаючи на те, що договір про повну матеріальну відповідальність з нею власником був укладений. Але визначальним є той факт, що вона не вчиняла жодних дій , які б давали підстави для втрати довіри. Відповідачем не надано їй жодного переконливого доказу того, що проби зерна з автомобілей, в яких було начебто виявлене неякісне зерно ячменю, брала саме вона, і взагалі, що такий факт мав місце, адже жодного акту про виявлення неякісного зерна не складено. Враховуючи викладене, позивачка вважає що її звільнення на підставі п. п. 1, 2\~ст. 41 КЗпП України, у зв'язку з втратою довіри - є незаконним, оскільки вона не підпадає під окрему категорію працівників, які безпосередньо обслуговують грошові, товарні або культурні цінності, і не вчиняла винних дій, про які зазначено в наказі про звільнення, а її звинувачення ґрунтуються лише на пояснювальних записках інших працівників. Позивачка та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити у повному обсязі. Позивачка суду зазначила, що в той день за нічну зміну було прийнято більше 150 автомобілів з зерном на розвантаження, декілька лаборантів були зайняті на сепарірованні зерна ріпаку, тому навантаження було надмірним. Машини йшли неперервним потоком і за вказівкою керівництва треба було швидко їх візірувати та пропускати на розвантаження. Вона дійсно допомагала лаборантам, але з яких саме машин вона брала проби, звісно не пам'ятає. Чому автомобілі були не розвантажені їй не відомо достовірно, адже на повторні проби їх ніхто не направляв. Пояснення в неї були відібрані значно пізніше і її примушували в пояснювальних записках написати, що потрібно керівництву. Також на кожний автомобіль повинні заповнюватися контрольні картки , але саме на ці автомобілі вона їх не заповнювала, не розписувалася ніде за результати аналізу, тому їй не зрозуміло, чому усю вину поклали саме на неї. Представники відповідача у судовому засіданні проти позову заперечували, просили відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що службовою перевіркою з урахуванням пояснень інших працівників - машиністів перевантажувального терміналу, інших лаборантів , а також переглядом відеозапису камер внутрішнього спостереження , де виявлено порушення у відбору проб з автомобілів зерна ячменю для аналізу, допущених позивачкою у роботі, які зазначені в акті від 22.09.20165 року та в подальшому стали підставою для звільнення її з роботи. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, переглянувши відеозаписи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Між сторонами склалися правовідносини, що випливають з трудового законодавства, пов'язані з правовідносинами між робітником та роботодавцем, тому при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися\~Кодексом законів про працю України. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. На підставі наказу № 199 -к від 10.05.2011 р. позивачка прийнята на посаду лаборанта виробничо-технологічної лабораторії (далі - ВТЛ) перевантажувального терміналу ТОВ СП "Нібулон", 04 червня 2015 року переведена на посаду техніка-лаборанта ВТЛ, з 16 липня 2015 року - на посаду інженера-лаборанта ВТЛ, з 07 жовтня 2015 року - переведена на посаду старшого змінного інженера -лаборанта ВТЛ. 15.03.2016 р. між відповідачем та старшим змінним інженером -лаборантом ВТЛ [PERSON] укладено договір про повну та індивідуальну матеріальну відповідальність , згідно якого остання зобов'язалась: дбайливо ставитися до переданих їй на зберігання , під звіт або з іншою метою майна підприємства , вживати заходи для відвернення шкоди; своєчасно повідомляти керівництво про всі обставини, що загрожують збереженню переданого їй майна підприємства; вести облік, складати і передавати у визначеному порядку звіт про рух і залишки майна , переданого підприємством для зберігання, під звіт або для іншої мети. Відповідно до посадової інструкції "Старшого змінного інженера-лаборанта виробничо-технологічної лабораторії " , затвердженої заступником генерального директора з персоналу ТОВ СП "Нібулон" 02.06.2015 р., до посадових обов'язків позивачки віднесено; організація роботи зміни по вхідному контролю якості зерна, яке надходить; по контролю якості при очищенні, сушінні, оздоровленні зерна; по контролю якості зерна при зберіганні; по контролю якості зерна при відвантаженні, переміщенні; по контролю якості побічного продукту та відходів. Приймає участь в розробці технологічних схем приймання, розміщення, очистки, сушіння зерна. Контролює правильність та своєчасність відбору проб при прийманні, відвантаженні, переміщенні, очищенні зерна. Контролює правильність виконання лабораторних аналізів і вимірювань інженерами-лаборантами, техніками-лаборантами, лаборантами. Перевіряє документи (посвідчення про якість, сертифікати, інше), які супроводжують зерно; контролює зерно, яке надійшло на відповідність по показникам, якості, вказаних в супровідних документах відправника; аналізує отримані результати і проводить їх реєстрацію в лабораторних журналах. Згідно з планом розміщення направляє зерно , яке надійшло, на підробіток, формування товарних партій та зберігання, виходячи з його якості, а також слідкує за правильністю його розміщення. (п.п. 2.4-2.13). Згідно пунктів. 3.3 та 3.5 Інструкції старший змінний інженер-лаборант ВТЛ має право призупиняти приймання, відвантаження зерна, яке по якості не відповідає стандартам, технічним умовам з негайним повідомленням про це начальника ВТЛ і повідомляти начальника ВТЛ про надходження зерна, якщо його якість не відповідає вимогам стандартів та даним якісних посвідчень відправника. Як встановлено судом, у другу зміну з 20.00 год. 29.08.2016 року по 08.00 год. 30.08.2016 року старшим змінним інженером-лаборантом ВТЛ заступила [PERSON] Як зазначено в Наказі № 1187 від 07.09.2016 року, яким призначено службову перевірку, 05 вересня 2016 року до відділу економічної безпеки центрального апарату управління звернувся директор перевантажувального терміналу ( далі - ПТ) [PERSON], який повідомив про те, що 29.08.2016 року два автомобілі мали намір вивантажити зерно ячменю неналежної якості. Призначено службову перевірку заявлених фактів та виконання службових обов'язків старшим змінним інженером-лаборантом ВТЛ [PERSON] та змінним майстром ПТ [PERSON]В, , іншими співробітниками ПТ. Але в доповідній записці [PERSON] зазначено, що 03.09.2016 року у телефонному режимі його було поінформовано заступника начальника ВТЛ про те, що в нічну зміну 29.08.2016 року після визначення якості ячменю та дозволу на вивантаження , водії двох машин з невідомих причин відмовилися від здачі ячменя та залишили територію перевантажувального терміналу. В [PERSON] службової перевірки від 22.09.2016 року, зазначено , що 29 серпня о 23.04 на ПТ заїхали два автомобілі д\\н СЕ 47-89АХ, причіп ВА 0947 ХР та ВА 44-36 АХ, причіп ВТ 65-14 ХХ з зазначенням в автотранспортних накладних з зерном ячменю 3 класу. Як зазначено у службовій інформації про проходження контрольних точок в період часу з 00.09 год до 00.27 год. із цих автомобілів відібрані проби зерна і автомобілі направлені на вивантаження на підйомник № 3 . Як видно з матеріалів відеоспостереження з цих автомобілів бралися проби з грубим порушенням ГОСТу "Правила приемки и методы отбора проб" 13586.3-83 від 18.05.1983 р - не 8 раз за схемою 4х2, а лише по одному відбору з тягача і прицепу. Відбір здійснювала старший змінний інженер-лаборант [PERSON], чим порушила п. 2.4, 2.6, 2.7, 2.10, 2.11, 2.12 посадової інструкції , щодо пояснень про причини невиконання вимог ГОСТу вона відмовилася, а факт порушення посадової інструкції визнала в пояснювальній записці. Свої дії пояснила великою навантаженістю на підлеглих у зміні, великою кількістю автомобілів, яку необхідно було перевірити та відібрати проби, та необхідністю в її допомозі. Проте, як свідчать матеріали відеоспостереження роботи її зміни [PERSON] за всю зміну відібрала проби лише з цих двох автомобілей. Інші працівники зміни категорично заперечили свою участь у візуванні та проведенні лабораторних досліджень цих авто. Чорнові картки (ярлики) заповнені на ці авто не почерком інших лаборантів. ( [PERSON] при цьому суд бере до уваги, що комісією не визначалося і те, чи є це почерком [PERSON] , не міститься жодних висновків та даних про встановлення того, хто саме заповнював ці листочки). Як зазначив в пояснювальній записці [PERSON] , що він повідомив [PERSON] про цей факт, але та відмовилася від огляду автомобілей і запропонувала, щоб автомобілі їхали з ПТ, після чого автомобілі покинули територію ПТ на підставі [PERSON] повернення зерна , де підставою зазначено відмова від здачі. Так, згідно письмових пояснень [PERSON], наданих під час проведення перевірки 03 та 07 вересня 2016 року , їй не вдалося отримати зразок зерна з першого автомобіля і вона планувала його повернути на перевізування, але наступне авто також було з ячменем від того ж постачальника, тому отримавши єдиний зразок з другого автомобіля, візуально визначила якість зерна, не провівши належних по ГОСТу досліджень , після чого внесла фіктивні дані про результати лабораторних досліджень до службової програми та дала дозвіл на вивантаження цих двох авто через підйомник № 3 до зерна належної якості, яке вже там зберігалося. Також зазначила про велику завантаженість, що дійсно не у всіх автомобілей відібрано по 8 проб та проведені ретельно всі необхідні аналізи по ГОСТу , але таке сталося щоб не уповільнювати приймання та візіровку машин. Зазначила, що хто з лаборантів приймав ці машини - не пам'ятає, чому водій самі відмовилися від здавання зерна - не знає. Просить врахувати людський фактор і великий обсяг роботи , навантаженність та перевтому. В пояснювальних інших лаборантів зазначено, що вони заперечують проведення ними візировки цих автомобілей, але хто проводив ці аналізи - не пам'ятають . Лише технік-лаборант [PERSON] в своїх письмових поясненнях від 07 та 08 вересня 2016 року чітко зазначила, що саме з цих автомобілей з чітко названими номерами проби відбирала [PERSON], зерна було мало, вона навіть зробила їй зауваження, на що остання не відреагувала. Як зазначено в [PERSON], і підтверджується поясненнями допитаних в судовому засіданні свідків - машиністів автомобілерозвантажувача [PERSON] та [PERSON] - вони побачили, відкривши кузов першого автомобіля, стіну зерновідходів (пресованої полови),зерна ячменя майже не було, отже не відповідало визначеним в супровідних документах даним. Вивантаження було вчасно зупинено машиністом автомобілерозвантажувача [PERSON], позвали старшого майстра [PERSON] Оскільки другим йшов автомобіль того ж відправника - кузов у нього взагалі не відкривався і обидва авто були відправлені на повернення. При цьому, хто з лаборантів приймав ці машини і куди потім поїхали ці авто ні старший зміни, ні машиністи не знають. Представниками відповідача було надано [PERSON] від 30.08.2016 року, складений двома машиністами автомобілерозвантажувача та начальником команди охорони стосовно того, що в автомобілі [NUMBER] майже весь обсяг вантажу складають спресовані зерновідходи (полови) і цей автомобіль повертається для повторного проведення аналізу. Також надали ще два [PERSON] повернення зерна , складені бухгалтером відповідача та водієм , про те, що при надходженні зерна Ячмінь на ПТ автомобілями [NUMBER] та ВА44-36АХ ВТ65-14ХХ якість ввезеної продукції не відповідає показникам : отказ от сдачи. Продукція підлягає поверненню. Наказом №1236-к від 26.09.2016 р. позивачку звільнено з займаної посади на підставі п. 2\~ст. 41 КЗпП України. Підставою звільнення в наказі зазначено: доповідна записка директора перевантажувального терміналу [PERSON]; акт службової перевірки, пояснювальні записки [PERSON], службова інформація про проходження контрольних точок ПТ автомобілів: д\\н СЕ 47-89АХ, причіп ВА 0947 ХР та ВА 44-36 АХ, причіп ВТ 65-14 ХХ; посадова інструкція, договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Халатне та поверхневе ставлення [PERSON] до своїх обов'язків створило всі необхідні передумови для нанесення матеріальних збитків, які б понесло підприємство у розмірі 131 300 грн. ( 16,68 т х 2авто х 3960 грн. за тонну). На підставі вищевикладеного, [PERSON] , встановлюючи якісні показники майну підприємства (зернові культури), вчинила умисні дії, які дають власнику підстави для втрати до неї довіри. Згідно Довідки № 14479\\3-16\\10 від 17.11.2010 року ТОВ СП "Нібулон" в період з 01.07.2016 року по 31.08.2016 року позивачці нарахована заробітна плата 19 917,59 грн., середньогодинна заробітна плата становить 60 грн. 36 коп. При цьому з довідки вбачається, що кількість відпрацьованих позивачкою годин протягом місяця відповідає 40-годинному робочому тижню. Як вбачається з службової інформації карток по проходженню контрольних точок цих автомоблей - візіровка їх відбулася о 0.09 год. та 0.12 год. 30.08.2016 р. відповідно, авто надійшли на підйомник № 3 о 1.53 год. і 1.55 год. відповідно , а повернення відбулося - вже о 2.01 годин. При цьому в картці зазначено: продукція ячмінь 3 класу , вологість 14, зернова, сорність , лаборант [PERSON], машиніст і відмітка - "отказ от здачі". При цьому жодних причин відмови від здачі та даних щодо неналежної якості продукції не зазначено. З наданого відповідачем табелю обліку робочого часу слідує, що в зазначеній в [PERSON] зміні на робочому місці перебували всі вісім лаборантів ВТЛ. А як слідує з наданого відповідачем [PERSON] по транспорту 29-30 серпня 2016 року - в нічну зміну 29-30 серпня 2016 р. з 159 автомобілей - лише 6 авто прийняла [PERSON] , а всі інші ( тобто більше 150 авто ) - прийняла особисто [PERSON], проте в зазначеному [PERSON] службової перевірки, який став підставою для її звільнення, зазначено, що відеоспостереженням встановлено, що за всю зміну [PERSON] прийняла лише ці два автомобіля. [PERSON] того, представником відповідача надано акт і графік, відповідно яких на проведення належних аналізів проб з одного автомобіля необхідно мінімум 22 хв. ( отже - 4 авто за годину, 44 авто за 11-ти годинну робочу зміну). Пояснити, яким чином сталося так, що допускається, що один працівник втричі перевищує норму дослідження проб, при цьому інші сім лаборантів не приймають участь в цій роботі представники відповідача не змогли. Також суд не може прийняти як належний і беззаперечний доказ надане представником відповідача запис камер внутрішнього відеоспостререження , адже на відеозапису відібрання проб з автомобілей не видно взагалі їх номерів ( а при перегляді повного відео вбачається що з інших автомобілей також не бралися проби зерна 8 раз за схемою 4х2) , а з запису камери лабораторії ВТЛ вбачається, що [PERSON] підходила до бункеру забора проб приблизно о 21.06 год. ( спірні авто заїзжали для відбору проб близько 23.50 год). При цьому [PERSON] обстеження системи відеоспостереження про розбіжності у системі відеоспостереження у ВТЛ на мінус 03.10 год. за київським часом , складено лише 08 вересня 2016 року. Відповідно до\~ст. 43 Конституції України\~кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України трудовий договір\~з\~ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадках: винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для\~втрати\~довір'я до нього\~збоку власника або уповноваженого ним органу. Безпосереднім обслуговуванням грошових і товарних цінностей є їх прийняття, збереження, транспортування, розподіл тощо. Основні слова, що відображають розуміння безпосереднього обслуговування грошових і товарних цінностей, - це прийняття і збереження. Тобто, основне коло працівників, які безпосередньо обслуговують грошові, товарні або культурні цінності, - це особи, які одержують їх під звіт. Коло цих працівників може бути розширене за рахунок основного кола матеріально відповідальних осіб, тобто осіб,\~з\~якими відповідно до законодавства можуть бути укладені договори про повну матеріальну відповідальність. Як роз'яснено\~в\~абзаці другому пункту 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від\~6 листопада 1992\~року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів»,\~звільнення з\~підстав\~втрати довіри\~суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом та ін.), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для\~втрати до нього\~довіри\~(зокрема, порушення правил проведення операцій\~з матеріальними цінностями). Вирішуючи під час розгляду справи про поновлення на роботі працівника,\~звільненого\~за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України, питання, чи відноситься позивач до кола працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності, суду\~в\~кожному конкретному випадку необхідно з'ясувати: чи становить виконання операцій, що пов'язані\~з\~таким обслуговуванням цінностей, основний зміст трудових обов'язків позивача; чи носить виконання ним указаних дій відповідальний, підзвітний характер\~з\~наявністю обліку, контролю за рухом і зберіганням цінностей. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від\~24 вересня 2014\~року у справі №\~6-104цс14\~, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів України. У п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам роз'яснено, що\~звільнення з\~підстав\~втрати\~довір'я (п. 2 ст. 41 КЗпП України) суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т.п.) вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для\~втрати\~до нього довір'я (зокрема, порушення правил проведення операцій\~з\~матеріальними цінностями). Крім того, утрата довір'я може бути не тільки результатом скоєння певних дій, а й такого проступку, який дає підстави зробити висновок про те, що подальше залишення такого працівника на роботі\~з обслуговуванням грошових і матеріальних цінностей може призвести до утрати цих цінностей. \~На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що твердження позивачки, що вона не може бути звільнена в зв'язку з втратою довіри , оскільки \~\~її посада не є тією посадою, до обов'язків якої входить обслуговування грошових, товарних або культурних цінностей не є вірним. Так, як вбачається з її посадової інструкції , до посадових обов'язків позивачки віднесено, в тому числі, контроль за правильністю та своєчасністю відбору проб при прийманні, відвантаженні, переміщенні, очищенні зерна, за правильністю виконання лабораторних аналізів і вимірювань інженерами-лаборантами, техніками-лаборантами, лаборантами; перевірка документів (посвідчення про якість, сертифікати, інше), які супроводжують зерно; контроль зерна, яке надійшло на відповідність по показникам, якості, вказаних в супровідних документах відправника; аналізує отримані результати і проводить їх реєстрацію в лабораторних журналах. Саме до її функціональних обов'язків входить згідно з планом розміщення направлення зерна , яке надійшло, на підробіток, формування товарних партій та зберігання, виходячи з його якості, а також контроль за правильністю його розміщення. (п.п. 2.4-2.13) , з чим позивачка ознайомлена під розпис. За такого, можна стверджувати, що до обов'язків старшого змінного інженера-лаборанта ВТЛ, входить безпосереднє обслуговування товарних цінностей (а саме їх приймання та розподіл і т.п.). Однак, при цьому, суд звертає свою увагу на те, що, хоча з [PERSON] і укладено договір про повну матеріальну відповідальність, однак, тільки на майно, яке знаходиться в її користуванні в період існування трудових відносин з роботодавцем. Таким чином, доведенню підлягають обставини\~звільнення\~позивачки : чи були нею вчинені дії, які б давали відповідачу\~підстави для\~втрати\~до неї довір'я та чи підтверджуються такі дії відповідними доказами. В силу ч. 1\~ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього кодексу. Але надані відповідачем докази не є беззаперечними і достовірно не доводять, що винні дії ( надання дозволу на вивантаження двох автомобілей з зерном ячменю неналежної якості, яке не відповідала даним супровідних документів) скоєні саме [PERSON] Оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ( а всі докази, які зазначає відповідач як підставу для звільнення не містять достовірних даних, а є лише припущенням) , а усі сумніви трактуються у справах про поновлення трудових прав на користь працівників, суд приходить до висновку, що вчинення [PERSON] дій, які б давали відповідачу\~підстави для\~втрати\~до неї довір'я не підтверджується відповідними доказами. Отже, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, викладені обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та наявність підстав для його задоволення. Враховуючи викладене, суд вважає що відповідач не довів підстав про звільнення із займаної посади позивачки, відповідно до п. 2\~ст. 41 КЗпП України. За такого, суд приходить до висновку, що позивачка була звільнена без законної підстави, а отже повинна бути поновлена на попередній роботі. На підставі ст. 235 КЗпП України, з відповідача на користь позивача слід стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу. При визначенні середньої заробітної плати суд виходити з положень Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100, з наступними змінами і доповненнями. 19917,95 заробітна плата за останні два календарні місяці роботи згідно Довідки про заробітну плату встановленого зразка / 2 = 382,72 грн. без врахування належних відрахувань податків та зборів. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача 36 154,36 грн. ( (9958,97 грн. Х 3 повні місяці ( з 26 вересня по 26 грудня 2016 року) = 29876,92 грн)) + (6,36 грн.х8 год х 13 робочих днів з 27 грудня 2016 року по 16 січня 2017 року=6277,44 грн.))оплати за час вимушеного прогулу з 26 вересня 2016 року по 16 січня 2017 року ). Стаття 2371 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування шкоди визначається законодавством. Зазначена норма закону містить перелік юридичних фактів, що складають підставу виникнення правовідносин щодо відшкодування власником або уповноваженим ним органом завданої працівнику моральної шкоди. За змістом указаного положення закону підставою для відшкодування моральної шкоди згідно із ст. 2371 КЗпП України є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (зі відповідними змінами) роз'яснено, що відповідно до ст. 2371 КЗпП України (набрав чинності з 13 січня 2000 року) за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Таким чином, захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (наприклад, поновлення на роботі), так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв'язку з посяганням на її трудові права та інтереси. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди обирається потерпілою особою, з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин (ст. ст. 3, 4, 11, 31 ЦПК України). Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи: характер порушення прав позивачки, тяжкість і істотність вимушених змін у житті після незаконного звільнення та зусиль, вжитих для відновлення трудових прав, та вважає за справедливою компенсацію моральної шкоди у розмірі 1000 грн, яка підлягає стягненню на її користь з відповідача. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 1463 гривні 95 копійок ( по 551,20 грн за задоволені позовні вимоги про поновлення на роботі (немайнового характеру) та стягнення моральної шкоди та 361 грн. 54 коп. з 1% від розміру задоволених вимог майнового характеру)

Outcome: approved