Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Універсал Банк" (далі - ПАТ "Універсал Банк") звернулось в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між ВАТ "Універсал Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір № 059-2008-1723 від 30.05.2008 року, згідно якого, відповідач [PERSON] отримав кредит в сумі 130 000,00 доларів США до 10.05.2034 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 30.05.2008 року між ВАТ "Універсал Банк" та відповідачем [PERSON] укладено договір іпотеки, згідно якого в іпотеку банку передано нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 139,0 м.кв., житловою площею 69,8 м.кв., який знаходиться за адресою: [ADDRESS]; земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок, що є виділеною в натурі та межі якої визначено на місцевості та знаходиться за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 0722883400:01:001:0152, з цільовим використанням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. 07.11.2011 року рішенням Луцького міськрайонного суду в цивільній справі за позовом ПАТ "Універсал Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості, стягнуто з [PERSON] в користь ПАТ "Універсал Банк" 1045978,63 грн. заборгованості за кредитним договором. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 21.11.2012 року в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ПАТ "Універсал Банк", про визнання права власності на майно, набуте за час проживання однією сім'єю, визнано за [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку, загальною площею 139 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] вищевказане рішення суду від 07.11.2011 року не виконав, а тому станом на 15.04.2013 року заборгованість відповідачів перед ПАТ "Універсал Банк" за кредитним договором становить 146 404,96 доларів США, що еквівалентно в національній валюті по курсу НБУ - 1 170 214,85 грн., з них: 128 678,17 доларів США, що еквівалентно в національній валюті по курсу НБУ 1 028 524,61 грн. - прострочена заборгованість по кредиту; 17 348,24 доларів США, що еквівалентно в національній валюті по курсу НБУ 138 664,48 грн. - відсотки; 378,55 доларів США, що еквівалентно в національній валюті по курсу НБУ 3 025,75 грн. - підвищені відсотки. На підставі наведеного, позивач ПАТ "Універсал Банк" просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок загальною площею 139,0 м.кв., житловою площею 69,8 м.кв., який знаходиться за адресою: [ADDRESS]; земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок, що є виділеною в натурі та межі якої визначено на місцевості та знаходиться за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 0722883400:01:001:0152, з цільовим використанням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та належить [PERSON] та [PERSON] на праві власності, шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, встановленою в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», для задоволення грошових вимог ПАТ "Універсал Банк" в розмірі 146 404,96 доларів США, що еквівалентно в національній валюті по курсу НБУ станом на дату розрахунку - 1 170 214,85 грн., що виникли з кредитного договору № 059-2008-1723 від 30.05.2008 року, укладеного з [PERSON] Крім того, позивач просить суд, стягнути з відповідачів в його користь понесені судові витрати. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 03.02.2014 року до участі в справі було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Службу у справах дітей Луцької райдержадміністрації. 03.02.2014 року [PERSON] звернулась в суд з зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк", [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Волинської області [PERSON], Реєстраційна служба Луцького районного управління юстиції, Управління Держземагентства у Луцькому район про визнання недійсним договору іпотеки. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 16.03.2007 року проживає однією сім'єю без реєстрації шлюбу із відповідачем [PERSON], що встановлено судовим рішенням Рівненського міського суду від 11.04.2012 року. Вказує, що житловий будинок, загальною площею 139 кв.м., що знаходяться в [ADDRESS] та земельна ділянка, площею 0,10 га, що призначена для будівництва та обслуговування вищевказаного житлового будинку були придбані за спільні кошти із відповідачем [PERSON] та в розуміні ст. 74 СК вони України є їхньою спільною сумісною власністю. Вважає, що укладений між ВАТ "Універсал банк", та [PERSON] договір іпотеки від 30.05.2008 року недійсним, оскільки відповідач [PERSON] передав в іпотеку нерухоме майно без її згоди, як співвласника цього майна. На підставі наведеного, позивач за зустрічним позовом [PERSON] просить суд визнати недійсним договір іпотеки, що був укладений 30.05.08 між ВАТ "Універсал банк" та [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 724, скасувати та вилучити записи про заборону на відчуження та в Державному реєстрі іпотек щодо обтяження іпотекою вищевказаного нерухомого майна. Крім того, просить суд стягнути з відповідачів в її користь понесені судові витрати Ухвалою суду від 03.02.2014 року зустрічний позов прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом. В судовому засіданні від 19.03.2014 року представник [PERSON], [PERSON], уточнив позовні вимоги, просив визнати недійсним договір іпотеки, що був укладений 30.05.2008 року між ВАТ "Універсал банк" та [PERSON]; припинити обтяження житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться по [ADDRESS]; зобов'язати приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу [PERSON] здійснити державну реєстрацію вилучення заборони відчуження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та вилучити запис в Державному реєстрі іпотек щодо обтяження іпотекою об'єктів нерухомого майна. Крім того, просить суд, стягнути з відповідачів в її користь понесені судові витрати. Представник позивача за первісним позовом ПАТ "Універсал банк" в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, проте належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON], в судовому засіданні первісний позов не визнав, просив суд відмовити в його задоволенні. Зустрічний позов з урахування уточнених позовних вимог підтримав повністю, просив суд його задовольнити. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Служби у справах дітей Луцької райдержадміністрації Гордіюк Л.Т. в судовому засіданні при вирішенні первісного та зустрічного позовів покладалась на розсуд суду. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Реєстраційна служба Луцького районного управління юстиції та Управління Держземагентства у Луцькому районі в судове засідання з'явилися, проте падали суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі за наявними матеріалами справи. При розгляді справи покладались на розсуд суду. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Волинської області [PERSON] в судове засідання не з'явилась, проте подала суду письмову заяву про відкладення розгляду справи. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності осіб, які не з'явились за наявними матеріалами справи. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що зустрічний позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк", [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Волинської області [PERSON], Реєстраційна служба Луцького районного управління юстиції, Управління Держземагентства у Луцькому районі про визнання договору іпотеки недійсним підлягає до часткового задоволення, а в задоволенні первісного позову слід відмовити. Судом встановлено, що між ВАТ "Універсал Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір № 059-2008-1723 від 30.05.2008 року, згідно якого, відповідач отримав кредит в сумі 130 000,00 доларів США до 10.05.2034 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 30.05.2008 року між ВАТ "Універсал Банк" та відповідачем [PERSON] укладено договір іпотеки, згідно якого в іпотеку банку передано нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 139,0 м.кв., житловою площею 69,8 м.кв., який знаходиться за адресою: [ADDRESS]; земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок, що є виділеною в натурі та межі якої визначено на місцевості та знаходиться за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 0722883400:01:001:0152, з цільовим використанням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Із рішення Рівненського міського суду від 11.04.2012 року по справі № 17/15/4993/12 за заявою [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу слідує, що відповідачі за первісним позовом проживають однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 16.03.2007 року. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 21.11.2012 року, що набрало законної сили 11.12.2012 року, визнано за [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS], оскільки спірний житловий будинок було набуто за час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] Із витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень слідує, що 19.07.2013 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на ? частину житловий в [ADDRESS]. Статтею 355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Відповідно до ч.1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Згідно до ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Згідно до ст. 578 ЦК України майно, що є у спільній власності, може бути передане у заставу лише за згодою усіх співвласників. Аналогічні вимоги зазначені в ч. 2 ст. 6 Закону України "Про іпотеку", згідно яких майно, що є у спільній власності, може бути передане в іпотеку лише за нотаріально посвідченою згодою усіх співвласників. Співвласник нерухомого майна має право передати в іпотеку свою частку в спільному майні без згоди інших співвласників за умови виділення її в натурі та реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості. В судовому засіданні встановленою, що [PERSON], як співвласник, не надавала [PERSON] жодної згоди на передачу в іпотеку житлового будинку в [ADDRESS] та земельної ділянки, що знаходиться під ним та вказаний будинок в натурі не поділений. Відповідно до ч.1, 3 ст. 5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки може бути нерухоме майно за умови, що воно належить іпотекодавцю на праві власності. Частина об'єкта нерухомого майна може бути предметом іпотеки лише після її виділення в натурі і реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості, якщо інше не встановлено цим Законом. Отже, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] не міг передати в іпотеку житловий будинок та земельну ділянку в [ADDRESS] без згоди співвласниці [PERSON] та без виділення належної йому ? частини житлового будинку в натурі і реєстрації права власності на нього як на окремий об'єкт нерухомості. Статтею 203 ч.1 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства. Підставою недійсності правочину в силу ст. 215 ЦК України є недодержання в момент вчинення вимог, які встановлені ч.1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини справи та положення ч. 1, 3 ст. 319 ЦК України, згідно яких власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав, право власності [PERSON] підлягає захисту шляхом визнання недійсним договору іпотеки, що був укладений між ВАТ "Універсал Банк" та [PERSON] 30.05.2008 року. Позовна вимога [PERSON] про припинення обтяження житлового будинку та земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового в [ADDRESS], що були накладені приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу [PERSON] при посвідченні договору іпотеки від 30.05.2008 року не підлягає до задоволення. Оскільки, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється у разі визнання іпотечного договору недійсним, тобто в силу вимог закону, потреби у припиненні обтяження нерухомого майна іпотекою через рішення суду немає. Ч. 3 ст. 17 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Згідно п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868 "Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно" (надалі - постанова) державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно. Орган державної реєстрації прав проводить: державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно за місцем розташування такого майна; державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно незалежно від місця розташування такого майна; облік безхазяйного нерухомого майна за місцем розташування такого майна. П. 71 Постанови зазначає, що державна реєстрація припинення обтяження нерухомого майна іпотекою проводиться нотаріусом одночасно із зняттям ним заборони, накладеної під час посвідчення договору іпотеки. Отже, суд приходить до висновку, що слід зобов'язати приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу [PERSON] здійснити державну реєстрацію вилучення заборони відчуження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та вилучити запис в Державному реєстрі іпотек щодо обтяження іпотекою об'єктів нерухомого майна, внесені на підставі договору іпотеки від 30.05.2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 724. В задоволенні первісного позову ПАТ "Універсал Банк" до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки слід відмовити за безпідставністю, з наступних підстав. Згідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України правочин вважається недійсним з моменту його вчинення сторонами. Ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Таким чином, немає підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки за недійсним договором іпотеки, що був укладений між ПАТ "Універсал Банк" та [PERSON] 30.05.2008 року. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів ПАТ "Універсал Банк" та [PERSON] слід стягнути в користь [PERSON] суму в розмірі - 730,80 грн. понесених витрат пов'язаних зі сплатою судового збору.

Outcome: partial