Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання батьківства та про внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що в період з 08.09.2015 року по 13.02 2019 року відповідач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , який рішенням Чечельницького районного суду Вінницької області від 13 лютого 2019 року було розірвано. Дане рішення набрало законної сили 15.03.2019 року. Вказує, що з квітня 2018 року перебував з відповідачем [PERSON] у дружніх стосунках, які переросли у почуття взаємної любові, дружби та поваги одне до одного, а згодом у фактичні шлюбні відносини. Результатом їх стосунків стало народження [INFO] сина [PERSON] . Тобто, відповідач [PERSON] народила спільного з ним сина [PERSON] за час перебування у шлюбі і будучи офіційно заміжньою жінкою, їхній син був записаний на відповідача [PERSON] .. На сьогодні йому достеменно відомо, що відповідач [PERSON] , колишній чоловік відповідача [PERSON] , батько його сина лише офіційно. І він визнає, що [PERSON] [INFO] його син і він, як біологічний батько, повністю взяв на себе його утримання, виховання, догляд та піклування, тому просить визнати його батьківство щодо [PERSON] [INFO] , та з актового запису №2033 від 21 серпня 2019 року про народження дитини, вчиненого Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві виключи відомості про батька - [PERSON] та внести зміни в даний актовий запис, де у графі "Батько" зазначити [PERSON] , змінити прізвище дитини з " [PERSON] " на " [PERSON] ", та змінити по батькові з " [PERSON] " на " [PERSON] ". Відповідно до п.2 ч.4 ст.19 ЦПК України, загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. В підготовчому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю з підстав викладених у позові, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] у підготовчому засіданні позов визнала повністю, не заперечувала той факт, що позивач є батьком її сина [PERSON] . Відповідач [PERSON] у підготовчому засіданні позов визнав повністю та не заперечує проти його задоволення. Представник третьої особи Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (М.КИЇВ) Б.Братішко 29.01.2020 року направила до суду заяву про слухання справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем про задоволення позову. А тому, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, та, зважаючи на визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, з таких підстав. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] з 08 вересня 2015 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Чечельницького районного суду від 13 лютого 2019 року було розірвано. Дане рішення набрало законної сили 15.03.2019 року. Як вбачається із свідоцтва про народження виданого Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 21 серпня 2019 року, в м.Київ [INFO] народився [PERSON] , про що 21 серпня 2019 року було складено відповідний актовий запис №2033, і його батьком зазначений [PERSON] . Згідно ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Частиною другою статті 122 СК України, визначено, що дитина, яка була народжена до спливу 10 місяців після розірвання шлюбу, вважається такою, що походить від подружжя. Статтею 125 СК України передбачено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини, за рішенням суду. Відповідно до ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.п. 6, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Згідно положень ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п.24 ч. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачами позов визнано, та визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання відповідачами позову може бути прийнято судом, тому відповідно до ст. 206 ч.4 ЦПК України у разі визнання позову відповідачами суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved