Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія Управління Активами "Прімоколект-Капітал" звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 11 січня 2018 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва у складі судді Осаулова А.А. вказану позовну заяву було передано на розгляд до Подільського районного суду м. Києва за місцем реєстрації відповідачки. 09 березня 2018 року ухвалою Подільського районного суду м. Києва у складі судді Войтенко Т.В. було відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати як малозначну за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено справу до розгляду в судовому засіданні. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Управління Активами "Прімоколект-Капітал" обґрунтовані тим, що 20.12.2007 року між ПАТ "Альфа-Банк" та відповідачкою було укладено кредитний договір №690002607, відповідно до умов якого банк надав відповідачці кредит у вигляді грошових коштів, а відповідачка зобов`язалася повернути банку кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами, в строки і порядку, встановленими кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 20.12.2008 року. Позивач вказує на те, що банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачці грошові кошти в обсязі та у строк, що визначені умовами кредитного договору. Позивач зазначає, що 18.12.2012 року між ПАТ "Альфа-Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-капітал" було укладено договір про відступлення права вимоги №2012-1-2, відповідно до умов якого ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-капітал" набуло статусу кредитора у зобов`язанні та отримало право грошової вимоги до [PERSON] . В подальшому, як зазначає позивач, 27.12.2012 року між ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-капітал" та позивачем ТОВ "Компанія з управління активами "Прімоколект-Капітал" було укладено договір купівлі-продажу (відступлення прав вимоги) №27/12/2012-01, відповідно до умов якого позивач ТОВ "Компанія з управління активами "Прімоколект-Капітал" набув статусу кредитора у зобов`язанні та отримало право грошової вимоги до боржників ПАТ "Альфа-Банк", включаючи і відповідачку. Посилаючись на те, що відповідачка неналежним чином виконувала умови кредитного договору від 20.12.2007 року №690002607, у зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість, яка станом на 23.11.2017 року складає суму 55399,88 гривень, з яких: 19028,20 гривень заборгованість по тілу кредиту, 36371,68 гривень заборгованість по відсотках, позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просив суд стягнути таку заборгованість з відповідачки [PERSON] , а також стягнути 1600 грн. судового збору. В судовому засіданні 15 листопада 2018 року представник позивача Супрун В.В. позов підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги позивача задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував та надав суду усні пояснення по суті спору, які є аналогічними до викладених позивачем у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася відповідно до ч.7 ст. 128 ЦПК України за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Заяв про розгляд справи за її відсутності, про причини неявки, відзив на позовну заяву від відповідачкине надходили. Зважаючи на відсутність заперечень представника позивача, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідачки, яка вважається належним чином повідомленою про розгляд справи відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України, з можливістю ухвалення заочного рішення по справі (ч. 4 ст. 223 ЦПК України). Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову у зв`язку з наступним. З матеріалів справи вбачається, 20.12.2007 року між ПАТ "Альфа-Банк" та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір №690002607, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії у розмірі 12 857,30 грн. шляхом зарахування на картковий рахунок відповідачки, а відповідачка [PERSON] зобов`язалася повернути банку кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами, в строки і порядку, встановленими кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 20.12.2008 року (а.с.11-22). Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, що визначені умовами кредитного договору. В порушення умов кредитного договору відповідач не належним чином виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, припинила вносити банку платежі, передбачені умовами кредитного, у зв`язку з чим у відповідачки утворилася заборгованість перед банком. 18.12.2012 року між ПАТ "Альфа-Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-капітал" було укладено договір про відступлення права вимоги №2012-1-2, відповідно до умов якого та згідно ст.512 ЦК України ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-капітал" набуло статусу кредитора у зобов`язанні та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ПАТ "Альфа-Банк", включаючи і відповідачку [PERSON] (а.с.25-34). 27.12.2012 року між ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-капітал" та позивачем ТОВ "Компанія з управління активами "Прімоколект-Капітал" було укладено договір купівлі-продажу (відступлення прав вимоги) №27/12/2012-01, відповідно до умов якого та згідно ст.512 ЦК України позивач набув статусу кредитора у кредитному зобов`язанні та отримав право грошової вимоги до [PERSON] на суму 55 399,88 грн. (а.с.22, 35-47). У зв`язку з наведеним та посилаючись на приписи статей 526, 625, 629, 1049, 1050 Цивільного кодексу України позивач у своїй позовній заяві просить суд стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором від 20.12.2007 року №690002607, яка станом на 23.11.2017 року складає суму 55 399,88 гривень, з яких: 19028,20 гривень заборгованість по тілу кредиту та 36371,68 гривень заборгованість по відсотках (а.с.22). Належним чином завірений розрахунок заборгованості, доданий позивачем до позовної заяви, перевірено в судовому засіданні, такий розрахунок суд вважає належним доказом розміру заборгованості, що виникла в зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за Кредитним договором від 20.12.2007 року №690002607, оскільки відповідачем такий розрахунок не спростований. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року по справі №279/4216/16-ц, а тому відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України врахований судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин при вирішенні цієї справи. Матеріали справи містять докази виконання ПАТ «Альфі-Банк» зобов`язань щодо надання кредитних коштів відповідачу, проте відповідач як позичальник не довів належними та допустимими доказами повернення цих коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. З наведеного суд приходить до висновку про те, що відповідачем не в повному обсязі виконано умови кредитного договору від 20.12.2007 року №690002607, не повністю сплачено заборгованість за кредитним договором, а відтак, позивач правомірно просить стягнути з відповідача залишок неповернутої суми кредиту у розмірі 55399,88 гривень. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю, а з відповідача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором від 20.12.2007 року №690002607 у сумі 55399,88 гривень, з яких: 19028,20 гривень заборгованість по тілу кредиту, 36371,68 гривень заборгованість по відсотках. Разом з тим, відповідно до статей 133, 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з розглядом справи, до яких належить судовий збір у сумі 1600,00 гривень, що було сплачено позивачем при подачі до суду позовної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved