Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

У березні 2018 року позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] в якому просить змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідачана підставі рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 28.05.2012 року (єдиний унікальний номер справи 2524/608/2012), та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання законної сили новим рішенням та до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що розмір аліментів, з часу прийняття судового рішення про стягнення аліментів не є актуальним та не відповідає розміру достатньому для утримання спільної дитини, повноцінного харчування та забезпечення всебічного розвитку дитини, оскільки зросли ціни на продукти харчування, одяг, шкільне приладдя, оплату гуртків. Позивач вважає, що для забезпечення потреб дитини доцільним є змінити розмір аліментів шляхом стягнення з відповідача аліментів в частці від доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Посилаючись на статті 192, 180,183, 181 та внесені зміни до статті 182 Законом\~№ 2037-VIII від 17.05.2017\~року просить позов задовольнити. Позивач у судове засідання не з`явилась, до суду надала заяву в якій просить розгляд справи провести без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До початку розгляду справи по суті подав заяву відповідно до якої позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 28.05.2012 року (єдиний унікальний номер справи 2524/608/2012 ), яке набрало законної сили 08.06.2012 року стягнуто з [PERSON] [INFO], уродженця та мешканця [INFO], на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей - дочок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини доходу щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 14 травня 2012 року до досягнення дітьми повноліття. На підставі вказаного рішення судом видано виконавчий лист №2524/608 від 30.05.2012 року. Вказаний виконавчий лист знаходиться на виконанні в Центральному відділі державної виконавчої служби міста Чернігів. На даний час [PERSON], [INFO] досягла повноліття. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕЛ №071939 [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В силу ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення\~\~ нею повноліття. Зі змісту ст. 182 СК України вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2\~ст.182 СК України\~(в редакції Закону\~№ 2037-VIII від 17.05.2017\~року),\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На даний час донька сторін - [PERSON], [INFO] досягла повних 12 років. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з \~1 січня 2018 року становить 1860 гривень. З наведеного вбачається, що на даний час мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 930 грн. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.\~ст. 182 - 184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Частина перша\~статті 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").Така позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року за результатами розгляду цивільної справи №6-143цс13. Як вбачається з позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Виходячи з критеріїв розумності та справедливості, зважаючи на зміни у законодавстві щодо мінімального розміру аліментів на дитину, який\~має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, враховуючи те, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб і є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в наслідок чого визнання відповідачем позову слід прийняти і задовольнити позов. Крім того, суд вважає за необхідне, після вступу даного рішення в законну силу, відкликати виконавчий лист №2524/608 від 30.05.2012 року, виданий Щорським районним судом Чернігівської області про стягнення з [PERSON] [INFO], уродженця та мешканця [INFO], на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей - дочок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини доходу щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 14 травня 2012 року до досягнення дітьми повноліття. Частиною першою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У статті 1 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті\~суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки при зверненні до суду позивач не сплачувала судового збору у розмірі 704,80 грн., як особа звільнена від його сплати, враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, тому 50% судового збору слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved