Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить, з урахуванням уточнених позовних вимог, ухвалити рішення про визнання транзакцій № 6572243, №9336495, №9335382, №9335404 від 25.11.2015 недійсними та стягнення коштів в розмірі 13 695,47 грн., які були списані з рахунку № 098815330, моральної шкоди в розмірі 6 000 грн. В обґрунтування пред'явлених вимог вказав на те, що 09.12.2014 між сторонами укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0217/82/0572883. Разом з тим, після укладення договору 25.11.2015 невідомою особою у позивача викрадено кредитну картку ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» [NUMBER] та дізнався, що в цей же день за допомогою цієї картки було здійснено чотири транзакції № 6572243, №9336495, №9335382, №9335404 на загальну суму 26 942 грн. В період з 25.11.2015 по 26.10.2016 згідно договору з рахунку було списано кошти на загальну суму 13 695,47 грн., які були направлені на погашення заборгованості позивача, що виникла на підставі спірних транзакцій, а відтак списання коштів відбулось безпідставно. В судове засідання позивач не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши письмові докази у справі, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 09.12.2014 між позивачем та відповідачем укладено договір № 010/0217/82/0572883 про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування, за умовами якого відповідач надав позивачу кредит шляхом зарахування грошових коштів на картковий рахунок позивача. 13.07.2015 та 14.08.2015 відповідач проінформував позивача про збільшення кредитних лимітів. Враховуючи відсутність заяви про відмову у запровадженні таких змін, відповідачем було збільшено розмір поточного ліміту. Статтею 3 п. 3.10 договору визначено, що позивач самостійно контролює наявність заборгованості за Кредитом, суму та наявність невиконаних грошових зобов'язань за Кредитом. Для цього позивач має право в будь-який час здійснити запит відповідної інформації, зателефонувавши до Інформаційного центру Банку, або шляхом запитування з використанням офіційної сторінки Банку в мережі Інтернет виписки по КР, в якій зазначається інформація щодо розміру грошових зобов'язань Клієнта за Кредитним договором, що підлягають погашенню. Наслідки неналежного виконання взятих на себе кредитних зобов'язань, викладені у статті 8 п.п. 8.1 та 8.3 Кредитного договору. Листом АТ "Райффайзен Банк аваль " від 01.02.2016 позивача було повідомлено, що співробітниками АТ "Райффайзен Банк Аваль" було перевірені авторизаційні дані операцій та встановлено, що транзакції були здійснені з використанням картки та введенням ПІН-коду. Згідно договору № 0990021300 від 26.11.2014, укладеного між [PERSON] та АТ "Райффайзен Банк Аваль" та Правил банківського обслуговування фізичних осіб в АТ "Райффайзен Банк Аваль" від 13.09.2013 передбачено, що всі операції, здійснені з використанням ПК із застосуванням ПІН-коду та/або реквізитів ПК, у тому числі довіреними особами Клієнта, безумовно визнаються Клієнтом як такі, що ним здійснені свідомо, особист підписані, та спрямовані Клієнтом на вчинення правочинів. Власник рахунку несе повну відповідальність за проведення всіх операцій по картці, здійснених з використанням ПІН-коду та після крадіжки або втрати картки до моменту повідомлення проце Банк. Клієнт зобов"язаний забезпечити належне зберігання ПК, не розголошувати ПІН і не передавати ПК у користування третім особам. У випадку втрати/крадіжки ПК, розголошення ПІН-коду, а також в інших випадках, пов"язаних із необхідністю заблокувати ПК, негайно повідомити Банк за телефонами Інформаційного центру, з обов"язковим зазначенням своїх персональних даних (номер рахунку, номер картки, ПІБ) і слова-пароля. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували той факт, що позивач повідомив банк про крадіжку, втрату ПК або її компрометацію (розголошення ПІН-коду, тощо) з метою внесення Банком платіжної картки до стоп-списку(блокування ПК), як це передбачено п.8.2.3. Правил банківського обслуговування фізичних осіб в АТ "Райффайзен Банк Аваль". Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Між тим, відповідно до ч. 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог. Частина 2 даної статті ЦПК України передбачає, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частина 2 статті 16 ЦК України, яка містить перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, крім іншого передбачає право суб'єкта цивільно-правових відносин звернутись до суду з позовом про визнання правочину недійсним. Проте, оспорювана позивачем транзакція за своєю юридичною природою не має визначених ст. 202 ЦК України ознак правочину як дії особи, спрямованої на настання цивільно-правових наслідків. Таким чином, з огляду на обраний позивачем спосіб захисту, позовні вимоги в цій частині не ґрунтуються на нормах закону. Оскільки вимоги [PERSON] про стягнення коштів та відшкодування шкоди є похідними від вищенаведених вимог, позов в цій частині також задоволенню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed