Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

В червні 2015 року ТОВ ОТП Факторинг Україна звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 22 563 грн. 78 коп., судових витрат у справі, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно з умовами договору факторингу №15/09/14 від 15 вересня 2014 року ПАТ "ОТП Банк" відступило, а ТОВ "ОТП Факторинг Україна" прийняло право вимоги за кредитним договором № [NUMBER] від 16 вересня 2013 року, укладеного між ПАТ "ОТП Банк" та [PERSON]. Згідно кредитного договору №2005804484 від 16 вересня 2013 року, укладеного між ПАТ "ОТП Банк" та відповідачем, банк надав кредит в сумі 19 030 грн. на споживчі цілі. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу вказані кредитні кошти у строки, зазначені в кредитному договорі, а також сплатити відповідну платню за користування кредитом, в порядку та на умовах, що визначені в кредитному договорі. Однак, позичальником було порушено умови кредитного договору щодо своєчасного погашення заборгованості та станом на 20 квітня 2015 року загальна заборгованість за кредитним договором становить 22 563 грн. 78 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту 17 441 грн. 47 коп., заборгованість за відсотками 1 грн. 31 коп., комісія за РО 5 121 грн.. 20 вересня 2014 року позичальнику було направлено вимогу про дострокове виконання зобовязань за кредитним договором, в звязку з виникненням прострочки. Проте, до цього часу заборгованість не погашена. Позивач у своїй заяві просить справу розглянути без участі його представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не зявилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток, заяви про розгляд справи у її відсутність не подала, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 16 вересня 2013 року між ПАТ "ОТП Банк" та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER]. За умовами даного договору банк надав [PERSON]В споживчий кредит в сумі 19 030 грн. на споживчі цілі та придбання послуг продавців, строком на 36 місяців, з 16 вересня 2013 року по 16 вересня 2016 року та сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,01% річних, та зі сплатою щомісячної комісії в розмірі 569 грн.. У відповідності до п. 1.2.1. кредитного договору банк надав позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов кредитного договору, а позичальник зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним кредитним договором та Додатком №1 "Графік платежів", що є його невідємною частиною, а також виконувати умови кредитного договору. Згідно п. 1.4.1. кредитного договору, позичальник зобовязався повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобовязання, встановлені договором, не пізніше 16 вересня 2016 року. Пунктом 1.4.2. вищевказаного договору визначено, що сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначених в Графіку платежів. В разі порушення позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобовязань за кредитним договором. В цьому разі позичальнику рекомендованим листом надсилається вимога. Підстави виникнення права на вимогу повернення споживчого кредиту, строк виплати якщо ще не настав регулюються чинним законодавством України (п. 1.5.4. кредитного договору). В п. 2.2.1. кредитного договору визначено, що банк відкрив держателю картковий рахунок в гривнях та випустивши кредитну картку типу MasterCard Standart, а також виконує розрахункове обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням кредитної картки, її реквізитів чи без використання картки. Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Судом встановлено, що ПАТ "ОТП Банк" свої зобов'язання за кредитним договором № [NUMBER] від 16 вересня 2013 року виконав у повному обсязі, надавши позичальнику кредит у розмірі 19 030 грн.. З розрахунку заборгованості за кредитним договором суд встановив, що станом на 20 квітня 2015 року сума простроченої заборгованості відповідача перед позивачем за кредитом становить 22 563 грн. 78 коп., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 17 441 грн. 47 коп., заборгованості за відсотками 1 грн. 31 коп., комісії за РО 5 121 грн.. - 2 - У звязку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором ТОВ "ОТП Факторинг Україна" 20 вересня 2014 року надіслало позичальнику [PERSON] повідомлення про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором , однак на час подання позову до суду дані вимоги виконані не були, заборгованість не погашена. Також, судом встановлено, що 15 вересня 2014 року між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" було укладено Договір факторингу № 15/09/14, відповідно до умов якого Банк передав Фактору право грошової вимоги, що належить клієнту, і позивач став кредитором за Кредитними договорами, укладеними між клієнтом і Боржниками, в розмірі Портфеля заборгованості. З Витягу з Додатку до договору факторингу № 15/09/14 вбачається, що до ТОВ "ОТП Факторинг Україна" перейшло право вимоги по кредитному договору № [NUMBER] від 16 вересня 2013 року, боржником якого є відповідач [PERSON]. Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд прийшов до висновку, що відносини, які виникли між сторонами є кредитними відносинами та підлягають врегулюванню відповідно до норм 1054-1056-1 ЦК України та загальних положень про зобов'язання. Стаття 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязань (неналежне виконання). У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Зважаючи на вищевикладене, а також враховуючи, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором №2005804484 від 16 вересня 2013 року щодо повернення кредитних коштів, суд вважає, що заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати сплачена позивачем сума судового збору 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved