Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON], який є правонаступником [PERSON], на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість у розмірі 14449,69 грн. за кредитним договором б/н від 23.01.2013 року та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 23.01.2013 року ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] уклали кредитний договір б/н від 23.01.2013 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 1300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо змін кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", і "Тарифами Банку" складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов'язання за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту, (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту) оплати винагороди банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, таким чином відповідач зобов'язання за договором не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язання за кредитним договором відповідач станом на 31.01.2016 року має заборгованість - 14449,69 грн., яка складається з наступного: 1283,43 грн. - заборгованість за кредитом; 9151,99 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2850 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно договору: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 664,27 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з'явився, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судові засідання у справі не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином через оголошення у пресі, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин на підставі ст. 74 ЦПК України та ч. 4 ст. 169 ЦПК України відповідач вважається повідомленим про день та час судового засідання, що є підставою для вирішення справи на підставі наявних у ній даних і доказів і постановлення заочного рішення. З урахуванням викладеного суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по справі на підставі наявних у ній даних і доказів, згідно ч. 2 ст. 158, 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 23.01.2013 року ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] уклали кредитний договір б/н від 23.01.2013 року, відповідно до якого [PERSON] отримав від ПАТ КБ "ПриватБанк" кредит у розмірі 1300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що він був ознайомлений з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", і "Тарифами Банку". Крім того відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", і "Тарифами Банку" складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. (а.с. 7-34). Відповідно до свідоцтва про смерть від 27.09.2013 року, актовий запис № 721, [PERSON] помер [INFO] (а.с. 69). З матеріалів справи вбачається, що за життя [PERSON] свої зобов'язання за вказаним кредитним договором не виконував, та на день смерті 25.09.2013року мав заборгованість - 1546,38 грн., яка обрахована банком на кінець місяця станом на 30.09.2013 року, та яка складається з наступного: 1051,79 грн. - заборгованість за кредитом; 231,64 грн. - сальдо простроченої заборгованості за кредитом; 162,95 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 100 грн. - заборгованість за пенею та комісією, що підтверджується розрахунком заборгованості ПАТ КБ "ПриватБанк" (а.с. 6). Таким чином, зважаючи на те, що позичальник порушив свої зобов'язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати передбачених договором відсотків, станом на день його смерті за ним рахувалась заборгованість в розмірі 1796,38 грн., яка підлягає стягненню. Однак, позивачем в позовній заяві заявлена заборгованість станом на 31.01.2016 року в сумі 14449,69 грн., яку суд вважає необгрунтованою та не доведеною, оскільки правовідносини між сторонами за кредитним договором припинились з настанням смерті відповідача тобто [INFO], та вимог про повернення боргу до спадкоємця позивачем не пред'являлись. Згідно з витребуваної судом спадкової справи № 2/2014 (а.с. 67-83) за відомостями нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини спадкоємцями після смерті [PERSON] є син померлого - [PERSON], який подав заяву на прийняття спадщини після смерті батька, а тому є підстави для стягнення з нього заборгованості спадкодавця як єдиного спадкоємця який прийняв спадщину, оскільки він повинев відповідати перед кредитором за даним кредитним зобов'язанням у межах спадкової маси. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк ... зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник який прострочив виконання зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів на встановлений договором або законом. Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов'язанні. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що в разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов'язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. З урахуванням положення ст. 1282 ЦК України, спадкоємці боржника, за умови прийняття спадщини, є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку, тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Зазначена позиція відображена в т.ч. і у п.32 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин». З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги частково обгрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором б/н від 23.01.2013 року в сумі 1796,38 грн., що існувала на момент смерті боржника ([INFO]), яка обрахована банком в розрахунках на кінець місяця, тобто станом на 30.09.2013 року, а інша частина заявлених позовних вимог щодо стягнення суми заборгованості станом на 31.01.2016 року і штрафів задоволенню не підлягає, оскільки вони не були нараховані померлому [PERSON] за час його життя та не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцю. Відповідно ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути судові витрати у справі.

Outcome: partial