Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

Позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернулися до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання. В якому прохали стягнути: стягнути з відповідача заборгованість за послуги теплопостачання з врахуванням індексу інфляції та 3% річних в сумі 58 890,97 грн. Стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 2 270 грн. (а.с.1). 25 березня 2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі №№554/2476/2021, 2/554/1588/2021. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Призначено справу до судового розгляду по суті на 16.00 годин 20 квітня 2021 року (а.с.19). 13 квітня 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача [PERSON] , в якому зазначила, що позивач просить стягнути із, [PERSON] , заборгованість за спожиті послуги теплопостачання в сумі 52 879, 61 грн. Вказаний позов, визнає частково з огляду на наступне. Позивачем, ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» надаються послуги теплопостачання центрального опалення та постачання гарячої води, згідно з Тарифами, встановленими Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг. Постачальником послуг з теплопостачання нараховано заборгованість за спожиті послуги за адресою проживання: [ADDRESS] , у розмірі 52 879,61 грн. за період з 01.01.2016 по 01.01.2020. З розрахунку заборгованості вбачається, що за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачам нараховано індекс інфляції в сумі 3 911,32 грн. та 3% річних в сумі 2 100,04 грн. Письмовий договір між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та [PERSON] з надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за вказаною адресою укладено 11.03.2014. Позивач звернувся до суду з позовом 11.02.2021. Позовні вимоги заявлені щодо стягнення заборгованості за послуги теплопостачання та підігріву гарячої води за період з 01.01.2016 по 01.01.2020. Розрахунки заборгованості ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» не відображають обставин визнання відповідачем боргу з теплопостачання, крім того, позивачем не було надано доказів, а саме квитанцій про сплату боргу із зазначенням призначення платежів, платників, періодів оплат, що було б підставою, передбаченою частиною першою статті 264 ЦК України, для переривання перебігу позовної давності. А тому, підстав про переривання перебігу строків позовної давності не має. Звертаючись до суду з цим позовом, ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» просить стягнути з [PERSON] заборгованість за послуги з теплопостачання, яка виникла за період з 01.01.2016 по 01.01.2020. Отже, період, за який заявлено вимогу про стягнення заборгованості частково виходить за межі трирічного строку позовної давності, що за змістом п.5 ч. 1ст. 165 ЦПК України, є підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині. За таких обставин, ставить вимогу про застосування строків позовної давності під час розгляду вищевказаного позову. Виходячи з наведеного вище, стягненню підлягає заборгованість за централізоване опалення, яка виникла в межах трирічного строку позовної давності, згідно розрахунку заборгованості за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надано позивачем: за 2018 рік 7631,91 грн..; за 2019 рік 7396, 28 грн.; за 2020 рік 6015,46 грн. Всього 21 043,65 грн. та компенсація інфляційних втрат в розмірі 3% річних. [PERSON] погоджується також з позовом в частині того, що має заборгованість і за використання послуг централізованого постачання гарячої води. Разом з тим, сума яку вказує позивач у позовній заяві та доданих до неї розрахунках, є не коректною. При цьому слід відмітити, що заборгованість, як за використане тепло, так і за послуги користування гарячою водою, позивач називає боргом за теплопостачання та об`єднує в одну загальну суму, що є неприпустимим з огляду на наявність за адресою боржника встановлених лічильників обліку води. Зокрема, згідно розрахунку заборгованості за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надано позивачем, вбачається, що заборгованість за користування гарячою водою у відповідача утворилась за період з 01.01.2020 по 01.01.2021. При цьому є спірною сума за період - червень 2020 року, що становить 27 976,21 грн. Відповідно до наявного у відповідача рахунку на оплату послуги з центрального постачання гарячої води за червень 2020 року, яка офіційно надійшла на її адресу від позивача, вбачається, що борг по рахунку [NUMBER] , що відповідає адресі проживання, за користування гарячою водою, станом на червень 2020 року , становить 7 230,84 грн. В аналогічному «Рахунку...» за вересень 2020 року вказано заборгованість за використання гарячої води в сумі 36 914,75 грн., яка не могла реально утворитися за такий короткий проміжок часу в 2 місяці. Тобто, наданий позивачем розрахунок боргу за централізоване постачання гарячої води суперечить наявним у мене розрахункам, є завищеним та не відображає реальної суми заборгованості. Оскільки не містить показників лічильника та суми нарахувань на ці показники. В зв`язку з чим прохає : застосувати строк позовної давності у справі за позовомПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання; відмовити позивачу в позові в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиті послуги теплопостачання за період з 01.01.2016 по 01.01.2018; прийняти рішення про стягнення з [PERSON] , на користь позивача боргу за послуги теплопостачання в сумі 21 043,65 грн. та компенсацію інфляційних втрат в розмірі 3% річних (а.с.25-30). 07 травня 2021 року до суду надійшла відповідь на відзив ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» в якій зазначили, що підприємство надає послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в квартиру [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] . Взаємовідносини підприємства "Полтаватеплоенерго" та відповідача по наданню послуг з теплопостачання регулюються ЖК України, ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", "Про теплопостачання" та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005. Відповідно норм ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку встановленому законодавством. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Таким чином, в розумінні норм ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" відповідач [PERSON] є споживачем послуг, що надаються підприємством для забезпечення належного санітарного стану квартири [ADDRESS] . Щодо періоду заявлених підприємством позовних вимог та застосування строків позовної давності, слід зазначити наступне. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань по оплаті за спожиті послуги утворилася заборгованість, щодо стягнення якої підприємство було змушене звернутися до суду. 18.03.2021 підприємство звернулося до Октябрського районного суду м.Полтави з позовною заявою щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги теплопостачання за адресою: [ADDRESS] за період з 01.11.2016 по 01.01.2021 в сумі 52 879,61 грн., нарахованого індексу інфляції в сумі 3 911,32 грн. та трьох відсотків річних в сумі 2 100,04 грн. Щодо оплат, проведених відповідачем за період з 01.01.2016 по 01.01.2018, за який вона просить відмовити, застосувавши строк позовної давності. Відповідно до частин 1, 3 статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Необхідно зазначити, що за період, за який відповідач [PERSON] просить застосувати строк позовної давності проводилися часткові оплати за послуги теплопостачання, які перевищували розмір поточних нарахувань та свідчить про визнання нею вказаної заборгованості. Так, згідно розрахунку заборгованості за послуги теплопостачання, що знаходиться в матеріалах справи, та періоду платежу, що зазначається спожавачем при проведенні оплати, та передається підприємству банківською установою у вигляді електронних реєстрів, підтверджується: оплата від 11.06.2016 в сумі 300,00 грн., період платежу зазначений споживачем - травень 2016 року; оплата від 13.06.2016 в сумі 1200,00 грн., період платежу зазначений споживачем - травень 2016 року; оплата від 20.11.2017 в сумі 300,00 грн., період платежу зазначений споживачем - жовтень 2017 року; оплата від 15.09.2020 в сумі 1000,00 грн., період платежу зазначений спожавачем - серпень 2020 року; оплата від 27.10.2020 в сумі 1000,00 грн., період платежу зазначений споживачем - вересень 2020 року; оплата від 15.11.2020 в сумі 200,00 грн., період платежу зазначений споживачем - жовтень 2020; оплата від 15.11.2020 в сумі 200,00 грн., період платежу зазначений споживачем - жовтень 2020 року. Таким чином, для визначення того, чи порушено право чи охоронюваний законом інтерес позивача, суду необхідно насамперед, дослідити докази і з`ясувати обставини справи повно, всебічно та об`єктивно. Враховуючи викладене, наведені вище оплати, що проводилися відповідачем [PERSON] особисто за період заявлених підприємством позовних вимог та звернення з позовом до Октябрського районного суду м.Полтави 18.03.2021 свідчать про відсутність правових підстав для застосування строків позовної давності. Щодо нарахувань за спожиту послугу з централізованого постачання гарячої в період заявлених позовних вимог, слід зазначити наступне. Квартира [ADDRESS] обладнана вузлом обліку гарячої води. Відповідно до пункту 15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці. Періодична повірка засобів обліку води і теплової енергії проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. За цей час споживач оплачує відповідні послуги у такому порядку: з централізованого постачання холодної та гарячої води - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці; з централізованого опалення - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередній опалювальний період. У разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання. Згідно акту прийняття АВ 35925 приладів обліку гарячої води на абонетський облік від 16.03.2011 ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" приймає на абонетський облік з 07.03.2011 по 27.01.2014 лічильник гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Також вказаним актом визначено дату наступної держповірки лічильників гарячої води, яку необхідно провести до 27.01.2014. Наступну повірку було проведено тільки 11.03.2014, що підтвержується актом прийняття №35925, згідно якого ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" приймає на абонетський облік з 20.02.2014 по 10.02.2017 лічильник гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Також вказаним актом визначено дату наступної держповірки лічильників гарячої води, яку необхідно провести до 10.02.2017. Однак, після закінчення чергової повірки - 10.02.2017 жодних підтверджень робочого стану квартирного лічильника гарячої води за вказаною адресою підприємству надано не було. Враховуючи викладене, з 01.01.2020 нарахування за спожиту послугу з централізованого постачання гарячої води по квартирі [ADDRESS] здійснювалося ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" за нормою споживання, з розрахунку кількості зареєстрованих у квартирі осіб (за обліковими даними підприємства - 4 особи) лише в липні було з`ясовано, що з часу останнього показника лічильника гарячої води споживачем було використано - 389 м.куб., а також відповідно до акту про опломбування (монтаж) вузлів обліку води від 09.11.2020 КП ПОР "Полтававодоканал" після чергової державної повірки було прийнято на абонентський облік лічильник гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи викладене, на підставі наданого акту в листопаді 2020 року підприємством було здійснено перерахунок за послугу з централізованого постачання гарячої води а вказаною вище адресою та нарахування використаних - 13 м.куб., зокрема, за період заявлених позовних вимог, що відображено в розрахунку, який надається на прохання відповідача та вказує на те, що незважаючи на встановлення в квартирі [ADDRESS] лічильника гарячої води його показники споживач ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" не передавалися та нарахування за послугу з централізованого постачання гарячої води тривалий час не проводилося. Враховуючи викладене, підприємство вважає, що заперечення викладені у відзиві щодо застосування строків позовної давності , а також відмови в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за фактично спожиту послугу з централізованого постачання гарячої води за адресою : [ADDRESS] є безпідставними та необґрунтованими, а позовні вимоги підприємства правомірними та такими, що підлягають до задоволення (а.с.54-56). В судовому засіданні представника позивача ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» за довіреністю Пихтіна Ю.А. позовні вимоги підприємства підтримала у повному обсязі. Відносно застосування строків позовної давності заперечувала. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] за ордером Конюшенко М.А. відносно позову заперечувала частково з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Прохала застосувати строк позовної давності до позовних вимог за централізоване опалення за період 01.01.2016 до 31.12.2017. Відносно інших позовних вимог поклалася на розсуд суду. В судовому засіданні відповідач [PERSON] відносно позову заперечувала частково. Підтримала думку адвоката. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Судом встановлено і, як вбачається з матеріалів справи, що квартира за адресою [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] , що підтверджується копією інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №243968819 від 11 лютого 2021 року (а.с.2, 3). Таким чином, квартира за адресою - [ADDRESS] є приватною та належить на праві приватної власності [PERSON] За адресою [ADDRESS] , надаються послуги з теплопостачання, котрі врегульовано договором про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води № [NUMBER] від 11.03.2014, укладеного між ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" та [PERSON] (а.с.11). Як слідує із пункту 1 договору, виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та підігріву води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах , що передбачені договором. Відповідно до п.3 договору характеристика об`єкта надання послуг: опалювальна площа квартири 60,9 кв. метрів. Відповідно до п.4 договору характеристика засобів обліку води і теплової енергії : квартирний [NUMBER] , місце встановлення с/в, д/п 10/02/17. Відповідно до п.10 договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Таким чином, за адресою - [ADDRESS] надаються послуги з теплопостачання, котрі врегульовано договором, через що відповідач зобов`язана виконувати договір про надання послуг теплопостачання у відповідності до його умов та законодавства. Відповідно до ч.2 ст.19 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є : власник, споживач, виконавець, виробник. Згідно з вимогами ст.ст.64, 67 ЖК України та п.п.14, 17, 35 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, квартиронаймачі зобов`язані вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, у тому числі і за послуги теплопостачання, у строки, встановлені чинним законодавством, а повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем житла майнову відповідальність. Згідно з п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, споживачі зобов`язані оплачувати спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов*язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від умов договору не допускається. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Квартира [ADDRESS] обладнана вузлом обліку гарячої води. Відповідно до пункту 15 Правил Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці. Періодична повірка засобів обліку води і теплової енергії проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. За цей час споживач оплачує відповідні послуги у такому порядку: з централізованого постачання холодної та гарячої води - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці; з централізованого опалення - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередній опалювальний період. У разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання. Згідно акта прийняття АВ 35925 приладів обліку гарячої води на абонетський облік від 16.03.2011 ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" приймає на абонетський облік з 07.03.2011 по 27.01.2014 лічильник гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Визначено дату наступної держповірки лічильників гарячої води, яку необхідно провести до 27.01.2014 (а.с.58). Відповідно акту прийняття №35925 від 11.03.2014 повірку було проведено 11.03.2014, згідно якого ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" приймає на абонетський облік з 20.02.2014 по 10.02.2017 лічильник гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Визначено дату наступної держповірки лічильників гарячої води, яку необхідно провести до 10.02.2017 (а.с.59). Після закінчення чергової повірки - 10.02.2017 жодних підтверджень робочого стану квартирного лічильника гарячої води за вказаною адресою підприємству надано не було. Таким чином, з 01.01.2020 нарахування за спожиту послугу з централізованого постачання гарячої води у квартирі [ADDRESS] здійснювалося ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" за нормою споживання, з розрахунку кількості зареєстрованих у квартирі осіб (за обліковими даними підприємства - 4 особи) лише в липні було з"ясовано, що з часу останнього показника лічильника гарячої води споживачем було використано - 389 м.куб. Також відповідно до акту про опломбування (монтаж) вузлів обліку води від 09.11.2020 КП ПОР "Полтававодоканал" після чергової державної повірки було прийнято на абонентський облік лічильник гарячої води за адресою: [ADDRESS] (а.с.60). Враховуючи викладене, на підставі наданого акту в листопаді 2020 року підприємством було здійснено перерахунок за послугу з централізованого постачання гарячої води за вказаною вище адресою та нарахування використаних - 13 м.куб. (а.с.61-63). ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» свої зобов`язання за договором та Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення виконує. Відповідач своїх зобов`язань за договором та Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення та Житловим кодексом України належним чином не виконує. Так, згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, за період з 01.01.2016 по 01.01.2021 утворилась заборгованість в сумі 52 879 грн. 61 коп., крім того за період з 21.02.2016 по 01.01.2021 нараховано індекс інфляції в сумі 3 911 грн. 32 коп. та 3% річних в сумі - 2 100 грн. 04 коп., всього 58 890 грн. 97 коп. (а.с.4-10). Процесуальний строк, що застосовується і у випадках суперечок з приводу надання житлово-комунальних послуг, стягнення заборгованості за їх несплату тощо, встановлюється тривалістю в три роки (стаття 257 Цивільного кодексу України). Період, за який кредитор має право стягувати заборгованість (в тому числі за житлово-комунальні послуги), визначається строком позовної давності. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України). Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та другастатті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті). Аналіз зазначеної норми статті 264 ЦК Українидає підстави для висновку, що йдеться про дві підстави для переривання перебігу позовної давності: а) вчинення особою дії, що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку; б) пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. У дослідженні обставин, пов`язаних із вчиненням зобов`язаною особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку (частина 1статті 264 ЦК України), суду необхідно врахувати, що до дій, які свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає наявність боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у виді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Таких висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постановах від 05 червня 2019 року у справі№ 905/1562/18, від 12 лютого 2020 року у справі № 917/1421/18, від 26 лютого 2020 року у справі № 910/4391/19. Розрахунки заборгованості ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» не відображають обставин визнання відповідачем боргу з теплопостачання, крім того, позивачем не було надано доказів, а саме квитанцій про сплату боргу із зазначенням призначення платежів, платників, періодів оплат, що було б підставою, передбаченою частиною першою статті 264 ЦКУкраїни, для переривання перебігу позовної давності. А тому, підстав про переривання перебігу строків позовної давності не має. З позовом до відповідача про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення позивач звернувся 11.02.2021, з пропуском строку позовної давності встановленого ст. 257 ЦК України, за щомісячними платежами, починаючи з 01.01.2016. по 01.01.2021. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги теплопостачання в межах строку позовної давності, тобто з 01.01.2018 по 01.01.2021 розмірі 44 781 грн. 02 коп., а також індекс інфляції за цей же період - 3 375 грн. 75 коп., три проценти річних - 1 957 грн. 16 коп., всього 50 113 грн. 93 коп. При цьому у розмір вказаної заборгованості враховано заборгованість за постачання гарячої води за період з 01.01.2016 до 01.01.2021, оскільки незважаючи на встановлення в квартирі [ADDRESS] лічильника гарячої води його показники споживачем підприємству не передавалися та нарахування за послугу з централізованого постачання гарячої води тривалий час не проводилося, а перерахунок за послугу з централізованого постачання гарячої води за вказаною вище адресою та нарахування використаних - 13 м.куб., було зроблено лише в листопаді 2020 року. Відповідно до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. На підставі викладеного, враховуючи те, що відповідач належним чином не виконує своїх обов`язків по сплаті коштів за послуги теплопостачання, встановлених наведеними Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення та Житловим кодексом України, суд приходить до висновку про задоволення позову частково та стягнення з відповідача [PERSON] заборгованість за послуги теплопостачання із урахуванням встановленого індексу інфляції, а також трьох відсотків річних від простроченої суми. Судові витрати у справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 2 270 гривні (а.с. 14). Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Також стягнути з [PERSON] судовий збір у розмірі по 2 270 грн. сплачений позивачем при подачі позову.

Outcome: partial