Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

1. Позиції сторін, процесуальні дії 1.1. [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, посилаючись на наступне. [PERSON] з 23.07.1981 по 23.04.2020 перебувала у трудових правовідносинах з ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» на посаді провідного інженера лабораторії неорганічних виробництв Центральної лабораторії підприємства. Згідно наказу Голови правління ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» №0058-КП(ув) від 21.04.2020 позивач була звільнена з роботи 23.04.2020 за п. 1 ст. 40 КЗпП України (у зв`язку із скороченням чисельності працівників) на підставі наказу № 350 від 10.05.2019. Вона вважає, що відповідачем не дотримано вимог, встановлених п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, наказ про скорочення є неправомірним та правові підстави щодо скорочення чисельності працівників відсутні. Зокрема, в наказі про звільнення позивача підставою є наказ №350 від 10.05.2019. Згідно наказу № 350 її було звільнено 15.08.2019, але на підставі рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 14.02.2020 по справі №428/10353/19 вона була поновлена на роботі, оскільки було порушено порядок звільнення, що призвело до порушення прав та інтересів позивача. Наказом №0044-КП від 17.02.2020 [PERSON] була поновлена на роботі, про що зроблено відповідний запис у трудовій книжці. Відповідач допустив її на робоче місце, але не забезпечив можливість виконувати свої обов`язки в повному обсязі, а саме не надав посадову інструкцію, спецодяг, не провів інструктаж з охорони праці. Позивач звернулася до Голови правління ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» [PERSON] з заявою про надання їй копії штатного розпису Центральної лабораторії, але відповідь вона не отримала, у зв`язку з чим вона зробила висновок, що відповідач не виконав рішення суду про поновлення її на роботі та не вніс зміни до штатного розпису станом на день її звільнення. 18.02.2020 [PERSON] була попереджена про можливе звільнення згідно ч. 1 ст. 40 КЗпП України відповідно до наказу № 350 від 10.05.2019, відповідно до якого вона була звільнена вперше. В попереджені про можливе вивільнення не вказана дата звільнення, але вказано, що скорочення відбудеться відповідно до процедури, передбаченої СТП 036-2012 «Порядок прийому, звільнення, переведення працівників і обліку даних в автоматизованій системі управління ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот». Разом з попередженням її ознайомили за списком наявності вільних робочих місць і вакантних посад станом на 18.02.2020. Про продовження строку дії наказу № 350 від 10.05.2019 позивачу не відомо, з будь-якими змінами вона не була ознайомлена під підпис. [PERSON] не відомо в якому розпорядчому документі вказано на кого саме покладений обов`язок проведення процедури її скорочення, а також не вказана повна дата припинення трудових відносин. Попередження не є розпорядчим документом, тому не може бути підставою для скорочення. Наказ № 350 від 10.05.2019 також не дає підстав для проведення скорочення, оскільки був виконаний у повному обсязі 15.08.2019. В період з 15.08.2019 по 18.02.2020 Наглядовою Радою ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» рішення про зміни в організації виробництва і праці самого підприємства як юридичної особи, у тому числі про зміну її внутрішньої (організаційної) структури підприємства та скорочення чисельності не приймалося. Таким чином, відповідач безпідставно провів скорочення посади, яку займала позивач. Крім того, відповідачем була порушена ст. 43 КЗпП України. Так, до Президії Профспілкового комітету Профспілкової організації ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» від відповідача надійшло подання правління №01/ПП-97 від 25.03.2020 на дачу згоди на звільнення по п. 1 ст. 40 КЗпП України [PERSON] - провідного інженера лабораторії неорганічних виробництв Центральної лабораторії підприємства. Члени Президії вважали, що станом на 07.04.2020 Правління ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» не повністю виконало рішення суду №2/428/783/2020 від 14.02.2020 в частині сплати платежу за один місяць, у зв`язку з чим не надали згоди на звільнення. В період з 18.02.2020 по 23.04.2020 позивача три рази знайомили зі Списком наявності вільних робочих місць і вакантних посад на підприємстві, але деякі посади відповідачем були приховані, тим самим були порушені ст. 42, ст. 49-2 КЗпП України та п. 7.2.1.2 СТП 036-2012. Жодна з запропонованих посад не відповідає фаху позивача та її професії, тому відповідач неналежним чином виконав свій обов`язок щодо працевлаштування працівника, який підлягає скороченню. Позивач вважає, що відносно неї була порушена ст. 2-1 КЗпП України у зв`язку із тим, що за період з 11.12.2017 по 14.02.2020 вона двічі була звільнена згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України та за рішенням суду двічі поновлена. 23.04.2020 позивач була звільнена втретє. З моменту поновлення на роботі її відсторонили від трудового процесу, соціально та інформаційно ізолювали, не забезпечили спецодягом та спецвзуттям, не забезпечили засобами індивідуального захисту. Всі дії адміністрації були спрямовані на прийняття позивачем рішення про добровільне звільнення. Вказані дії привели її до тяжкого психоемоційного стану, важких моральних страждань, подразливості, загострення хронічних захворювань. Позивач постійно знаходиться у пригніченому стані, втратила спокій, її самопочуття та психологічний стан погіршилися. Її постійно переслідують думки про вчинене щодо неї, що призводить до роздратованості, замикання в собі і своїх проблемах та відповідно погіршує відносини з оточуючими її людьми, близькими та рідними. Вона вимушена витрачати свій час на те, щоб поновити свої порушені права. Зазначені моральні страждання негативно відобразилися і на її здоров`ї. Від постійного психологічного тиску та протизаконних дій з боку посадових осіб відповідача вона отримала розлад нервової системи, постійні головні болі та безсоння тривале за часом. Свої моральні страждання позивач оцінює у 10000 грн. У зв`язку із викладеним, позивач була змушена звернутися з цим позовом до суду та просить визнати неправомірним і скасувати наказ №0058-КП(зв) від 23.04.2020 про її звільнення, поновити її на посаді, стягнути з відповідача на її користь середню заробітну плату за час вимушеного прогулу, а також завдану моральну шкоду в розмірі 10000 грн. 1.2. Представник відповідача подала до суду відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» не визнає позовні вимоги [PERSON] . Згідно наказу Голови Правління ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» № 0127-КП(зв) від 12.08.2019р., [PERSON] була звільнена з роботи 15.08.2019р. у зв`язку зі скороченням чисельності працівників (п.1 ст.40 КЗпП України). Однак, відповідно до рішення Сєвєродонецького міського суду від 14.02.2020р. (справа - № 428/10353/19) та на підставі наказу Голови Правління ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» № 0044-КП від 17.02.2019р., [PERSON] була поновлена на роботі на посаді провідного інженера лабораторії неорганічних виробництв Центральної лабораторії. Однак, оскільки рішення Наглядової Ради ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» від 19.03.2019, та наказ Голови Правління № 350 від 10.05.2019 щодо зміни структури підприємства (зокрема ліквідації Центральної лабораторії) та скорочення всієї чисельності працівників Центральної лабораторії, були визнані Сєвєродонецьким міським судом законними, а також у зв`язку з тим, що з поновленням [PERSON] на роботі, зазначенні рішення Наглядової Ради та наказ Голови Правління, не були повністю виконані, Головою Правління ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» було прийняте рішення про повторне звільнення [PERSON] у зв`язку зі скороченням чисельності працівників (п.1 ст.40 КЗпП України), про що був виданий наказ № 126 від 18.02.2020. Оскільки зміна чисельності працівників відповідно відображається у штатному розписі, то зі скороченням чисельності відбувається і скорочення штатних одиниць. Рішення Наглядової ради від 19.03.2019 передбачало саме скорочення чисельності працівників на 160 штатних одиниць. Виконуючи зазначене рішення на підприємстві було скорочено 86 вакантних штатних одиниць. Наказом №350 від 10.05.2019 передбачалося скорочення 74 штатних одиниць, які не були вакантними. Тобто, фактично відбулося скорочення чисельності працівників в кількості 160 штатних одиниць. [PERSON] до 11.12.2017 працювала провідним інженером лабораторії неорганічних виробництв Центральної лабораторії, та була звільнена у зв`язку зі скороченням чисельності працівників. Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 03.05.2018 (справа № 428/360/18) [PERSON] була поновлення на посаді провідного інженера саме в Центральній лабораторії. У зв`язку з тим, що Центральна лабораторія фактично не функціонувала та не виконувала ніяких виробничих завдань, вона рішенням Наглядової ради від 19.03.2019 була ліквідована та виведена з організаційної структури ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот». Також були скорочені всі штатні одиниці цього структурного підрозділу, про що свідчать Зміни до штатного розпису керівників, спеціалістів та службовців Центральної лабораторії від 16.08.2019. Після поновлення [PERSON] на роботі, відповідно до наказу 0044-КП від 17.02.2020, шатна одиниця провідного інженера лабораторії неорганічних виробництв Центральної лабораторії в штатному розпису підприємства відновлена не була, оскільки таке відновлення суперечило б рішенню Наглядової Ради від 19.03.2019, яке передбачало скорочення чисельності працівників на 160 штатних одиниць, та наказу № 350 Голови Правління від 10.05.2019, який саме передбачав скорочення штатної одиниці провідного інженера лабораторії неорганічних виробництв ЦЛ. Оскільки [PERSON] була поновлена в структурний підрозділ який був ліквідований і фактично з 2017 року не функціонував, то ніяка робота позивачу не доручалася, але їй було надано місце перебування в робочий час і виплачувалася заробітна плата, відповідно до її посади. Після поновлення [PERSON] на роботі адміністрацією підприємства знов планувалося скорочення штатної одиниці, яку вона займала і звільнення працівника. Слід зазначити, що оскільки відповідно до рішення Наглядової Ради від 19.03.2019р. та наказу Голови Правління № 350 від 10.05.2019р., Центральна лабораторія підлягала ліквідації та виводу з організаційної структури, а також підлягали скороченню всі штатні одиниці цього структурного підрозділу, то визначення кола осіб, що мають переважне право залишення на роботі, на підприємстві не проводилося. 18.02.2020 відповідно до ч. 1 та 3 ст.49-2 КЗпП України, [PERSON] була попереджена про наступне можливе вивільнення, про що свідчить її підпис па відповідному документі. Одночасно з попередженням про звільнення, адміністрація запропонувала позивачу іншу роботу на підприємстві і надала для ознайомлення Список наявності вільних робочих місць та вакантних посад на ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» на 08.01.2020, 06.03.2020, а також 23.04 2020. Крім того, у відділі кадрів позивачу пропонувалася вакансія лаборанта хіманалізу 5 розряду ЛАТК, про що свідчить Акт від 28.02.2020. Ознайомившись з запропонованими вакансіями, [PERSON] згоди на переведення її на запропоновану роботу не надала, а в своїй позовної заяві зазначила, що ні одну з запропонованих посад не могла зайняти з причини відсутності відповідної освіти. Втім, за своєю освітою та кваліфікацією вона могла виконувати деякі з запропонованих їй робіт. Так, 28.02.2020 начальником відділу кадрів ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» позивачу була запропонована вакансія лаборанта хіманалізу 5-го розряду лабораторії з контролю виробництва міндобрив і продуктів поділу повітря ЛАТК, а за своєю першою освітою і першою професією вона була саме лаборантом хіманалізу. Крім того, [PERSON] була запропонована вакантна посада техніка з праці 2-ї категорії цеху виробництва сечовини (карбаміду). Однак, вона від неї також відмовилася, [PERSON] в своєму позові зазначає, що вона могла б зайняти посаду архіваріуса Департаменту роботи з персоналом та соціальним питанням, яка нібито була вакантна, але в Списках наявності вільних робочих місць та вакантних посад на ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» була відсутня. Таке твердження не є правдивим, оскільки на посаду архіваріуса архіву Департаменту з управління персоналом та соціальним питанням, що займала працівниця, яка померла [INFO] , 09.01.2020 була переведена слюсар КИПіА виробництва «Поліетилен» [PERSON] (наказ №0003-КП(пер) від 09.01.2020), тому на момент попередження [PERSON] про наступне можливе вивільнення, яке відбулося 18.02.2020, ця штатна одиниця вже була зайнята і в Списках вакансій фігурувати не могла. Позивачем суду не надано ніяких об`єктивних доказів, що підтверджують перенесення нею моральних страждань. 1.3. Позивач надала суду відповідь на відзив, в якій зазначено, що роботодавець забезпечив її неналежними умовами праці задля покарання за її звернення до суду. Крім того, якщо поновлений працівник був звільнений у зв`язку з скороченням чисельності або штату, то в штатний розпис необхідно внести скорочену одиницю, видавши наказ про внесення змін в штатний розпис структурного підрозділу. Тільки в такому разі поновлення працівника можна вважати завершеним, а судове рішення виконаним. Незалежно від законності рішення Наглядової Ради від 19.03.2019 і наказу № 350 від 10.05.2019 згідно з п.7.2.1.2 СТП 036-2012 в разі необхідності проведення скорочення чисельності або штату працівників необхідно процедуру почати знову, а саме видати рішення Наглядової Ради, на підставі чого видати наказ Голови Правління про скорочення і далі за процедурою, вказаною в п.п.7.2.1.3 - 7.2.1.21 СТП 036-2012. Представником відповідача надані зміни штатного розпису керівників, спеціалістів та службовців Центральної лабораторії з 16.08.2019, в якому виключено з штатного розпису посаду провідного інженера лабораторії неорганічних виробництв. Наданий документ свідчить про те, що відповідач виконав рішення Наглядової Ради від 19.03.2019 та наказу № 350 від 10.05.2019 в строк, вказаний в цих двох документах, а саме 15.08.2019. 1.4. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Додатково пояснила, що на її думку, їй мали бути запропоновані вакантні посади охоронника (відеонагляду) та начальника зміни цеху ПиОК, які утворилися згідно із наданим відповідачем на виконання ухвали суду переліком звільнених та переведених працівників. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, посилаючись на доводи, викладені у письмовому відзиві. Додатково пояснила, що посада начальника зміни цеху ПиОК згідно із посадовою інструкцією вимагає дворічного стажу роботи по оперативному управлінню виробництвом котельними, якого у позивача немає. Посада ж охоронника (відеонагляду) не відповідає попередньому досвіду роботи позивача та була скорочена 03.03.2020, а тому не могла бути запропонована позивачу. 2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1. Відповідно до копії трудової книжки, заведеної [INFO] на ім`я [PERSON] , з 23.07.1981 позивач перебувала з ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» у трудових відносинах. Згідно із записом № 18 у трудовій книжці, 15.08.2019 [PERSON] звільнена у зв`язку зі скороченням чисельності працівників на підставі п. 1. ст. 40 КЗпП України та на підставі наказу №0127-КП від 12.08.2019. Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 14.02.2020 по справі №428/10353/19 позовні вимоги [PERSON] задоволені частково і ухвалено визнати неправомірним та скасувати наказ від 12.08.2019 року №0127-КП (зв) в частині звільнення [PERSON] на підставі ч.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням чисельності працівників та поновити її на роботі на посаді провідного інженера лабораторії неорганічних виробництв Центральної лабораторії Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот», а також стягнути з Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період 16.08.2019 року по 14.02.2020 року, включно, в сумі 35854 (тридцять п`ять тисяч вісімсот п`ятдесят чотири) грн. 52 коп., визначений без утримання податків та інших обов`язкових платежів, та моральну шкоду в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. Згідно з копією наказу Голови Правління ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» [PERSON] № 0044-КП від 17.02.2020 на підставі рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області у справі №428/10353/19 від 14.02.2020 поновлено на роботі у лабораторію неорганічних виробництв центральної лабораторії на посаді провідного інженера [PERSON] звільнену 15.08.2019 наказом №0127-КП (зв) від 12.08.2019 у зв`язку з скороченням чисельності працівників п. 1 ст. 40 КЗпП України. Допущено [PERSON] до виконання трудових обов`язків. Головному бухгалтеру Сіленко Н.В. забезпечити виплату [PERSON] середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах одного місяця. 17.02.2020 до трудової книжки позивача внесено запис про те, що запис № 18 є недійсним, [PERSON] поновлена на роботі провідним інженером у лабораторію неорганічних виробництв Центральної лабораторії (наказ №0044-КП від 17.02.2020). Згідно з копією наказу Голови Правління ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» [PERSON] №0058-КП(ув) від 21.04.2020, позивач була звільнена з роботи 23.04.2020 у зв`язку із скороченням чисельності працівників за п. 1 ст. 40 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку відповідно до ст. 44 КЗпП України на підставі наказу № 350 від 10.05.2019. 2.2. Згідно з пп. 12.8.34, 12.8.38 статуту Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот», затвердженого рішенням позачергових Загальних зборів акціонерів ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» (протокол № 18 від 31.08.2018), до компетенції Наглядової ради Товариства належить вирішення питань про створення та/або ліквідацію структурних підрозділів Товариств, затвердження організаційної структури Товариства; затвердження чисельності працівників Товариства. Підпунктами 13.17.8, 13.17.10 вищевказаного Статуту передбачено, що Голова Правління забезпечує виконання рішень Загальних зборів акціонерів, наглядової ради та правління Товариства, засвідчує та видає витяги з протоколів Загальних зборів акціонерів, а також видає накази, затверджує внутрішні нормативні документи, в тому числі положення та інструкції, обов`язкові для виконання всіма працівниками Товариства, які пов`язані із оперативною діяльністю Товариства. З копії виписки №11 від 19.03.2019 з Протоколу №19/03/19 заочного голосування (опитування) Наглядової Ради Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» вбачається, що на порядку денному розглядалося питання про внесення змін до організаційної структури та чисельності працівників ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот», затвердження організаційної структури ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» у новій редакції та скорочення чисельності працівників ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот». За підсумками підрахунку голосів вирішили, зокрема, ліквідувати з 15.08.2019 та вивести з організаційної структури ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» наступний структурний підрозділ з усіма штатними одиницями - Центральну лабораторію. Також вирішили скоротити з 15.08.2019 чисельність працівників ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» на 160 штатних одиниць. Голові Правління ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» Бугайову Л .С . доручили здійснити всі необхідні дії щодо змін в організації виробництва і праці, скорочення чисельності працівників, введення нової організаційної структури ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» та строку її введення з дотриманням вимог чинного законодавства та Колективного договору. Відповідно до копії наказу Голови Правління ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» [PERSON] № 350 від 10.05.2019 на виконання рішення Наглядової ради від 19.03.2019 директору департаменту з управління персоналом та соціальним питанням [PERSON] необхідно у відповідності до п. 4.1. Колективного договору провести консультації з профспілковими організаціями, що діють на підприємстві в строк до 15.05.2019, провести скорочення чисельності працівників підприємства (відповідно додатку 1) у відповідності з нормами діючого законодавства та колективного договору в строк до 15.08.2019, прийняти міри щодо працевлаштування вивільнених працівників на вакансії, що маються у структурних підрозділах підприємства, а за неможливості працевлаштування - звільнити згідно діючого законодавства України. Керівникам структурних підрозділів, перерахованих у Додатку 1, попередити вивільнених працівників про скорочення у відповідності з процедурою, передбаченою СТП 036/2012 «Порядок прийому, звільнення, переводу працівників та обліку даних в автоматизованій системі управління ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» в строк до 15.06.2019. У додатку 1 до вищевказаного наказу зазначено, що скороченню підлягає, зокрема, посада провідного інженеру Лабораторії неорганічних виробництв Центральної лабораторії. Відповідно до зміни штатного розпису керівників, спеціалістів та службовців Центральної лабораторії, затвердженого 16.08.2019 директором з економіки та фінансів ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» [PERSON] , виключено зі штатного розпису, зокрема, провідного інженера лабораторії неорганічних виробництв. Відповідно до копії наказу в.о. Голови Правління ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» Голубєва В.В. №126 від 18.02.2020 начальнику Лабораторії аналітичного та технічного контролю Резнік Т.С. необхідно попередити провідного інженера лабораторії неорганічних виробництв Центральної лабораторії [PERSON] про скорочення у відповідності з процедурою, передбаченою СТП 036/2012 «Порядок прийому, звільнення, переводу працівників та обліку даних в автоматизованій системі управління ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» та ознайомити зі списком наявності вільних робочих місць та вакантних посад на ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» в строк до 20.02.2020. З копії попередження про можливе вивільнення від 18.02.2020 вбачається, що [PERSON] ознайомлена з попередженням про можливе вивільнення та розірвання з нею трудового договору у відповідності з п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням кількості працівників (п. 1 ст. 40 КЗпП України). Крім того, відповідно до списків наявності вільних робочих місць та вакантних посад на ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» станом на 18.02.2020, 01.04.2020, 23.04.2020 [PERSON] ознайомлена із вказаними списками. Відповідно до копії акту від 28.02.2020, складеного о 09-45 в кабінеті начальника відділу кадрів про те, що провідний інженер лабораторії неорганічних виробництв Центральної лабораторії [PERSON] у присутності провідного спеціаліста відділу кадрів [PERSON], провідного спеціаліста відділу кадрів [PERSON], спеціаліста 2 категорії служби цивільного захисту [PERSON] була ознайомлена начальником відділу кадрів [PERSON] з вакансією, що звільнилася 28.02.2020, - лаборанта хімічного аналізу 5 розряду лабораторії з контролю виробництва мінеральних добрив та продуктів розділення повітря лабораторії аналітичного та технічного контролю. Провідний інженер лабораторії неорганічних виробництв Центральної лабораторії [PERSON] , порадившись зі своїм адвокатом, від запропонованої вакансії відмовилась. 2.3. Згідно з копією подання Голови Правління ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» [PERSON] №01/ПП-92 від 25.03.2020 у зв`язку з попередженням від 18.02.2020 [PERSON] попереджена про можливе вивільнення та їй запропонована інша робота на підприємстві у відповідності з вимогами ст. 49-2 КЗпП України. До теперішнього часу згоду на переведення на іншу роботу [PERSON] не надано. З огляду на викладене Голова Правління просить профспілкову організацію надати згоду на звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням чисельності працівників [PERSON] , провідного інженера лабораторії неорганічних виробництв Центральної лабораторії. Відповідно до копії витягу з протоколу засідання Президії Профспілкового комітету Профспілкової організації Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» №100-1 від 07.04.2020 розглядалося подання Правління №01/ПП-97 від 25.03.2020 про надання згоди на звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням чисельності працівників [PERSON] , провідного інженера лабораторії неорганічних виробництв Центральної лабораторії. Президія Профспілкового комітету вважає, що Правління ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» станом на 07.04.2020 не повністю виконало рішення суду №2/428/783/2020 від 14.02.2020 в частині виплати платежу за один місяць, у зв`язку з цим Президія Профспілкового комітету не дає згоди на звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП України в зв`язку зі скороченням чисельності працівників [PERSON] , провідного інженера лабораторії неорганічних виробництв Центральної лабораторії. 3. Релевантні джерела права та акти їх застосування 3.1. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Частиною другою статті 40 цього Кодексу встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Згідно з частинами першою та третьою статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. 3.2. Відповідно до частин 1, 7 статті 43 КЗпПрозірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2 - 5, 7 статті 40 пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства. Рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника). Згідно з частиною шостою статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» рішення профспілки про ненадання згоди на розірвання трудового договору має бути обґрунтованим. У разі, якщо в рішенні немає обґрунтування відмови у згоді на звільнення, роботодавець має право звільнити працівника без згоди виборного органу профспілки. 3.3. Відповідно до статті 235 КЗпП у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника підлягає негайному виконанню. Згідно із статтею 65 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону. Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. 3.4. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року по справі № 711/8138/18 вказано, що законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення на роботі працівника в разі його незаконного звільнення. Цей обов`язок полягає в тому, що роботодавець зобов`язаний видати наказ про поновлення працівника на роботі відразу після оголошення рішення суду незалежно від того, чи буде це рішення суду оскаржуватися. У разі невиконання цього обов`язку добровільно рішення суду підлягає виконанню у примусовому порядку. 3.5. У постанові Верховного Суду України від 22 жовтня 2014 року у справі № 163цс14 вказано, що суд, розглядаючи трудовий спір, повинен з`ясувати, чи містить рішення профспілкового комітету власне правове обґрунтування відмови у наданні згоди на звільнення працівника. І лише у разі відсутності у рішенні правового обґрунтування відмови у наданні згоди на звільнення працівника власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації і таке звільнення є законним у разі дотримання інших передбачених законодавством вимог для звільнення. Разом з тим, оскільки у зазначеному висновку не досліджувалося питання значення терміну "обґрунтованості" або "необґрунтованості" рішення профспілкового комітету, Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України під час розгляду справи № 6-703цс15 вважала за необхідне зазначити наступне. В аспекті положень частини сьомої статті 43 КЗпП України і частини шостої статті 39 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" та з урахуванням вище зазначеного висновку слідує, що оскільки необґрунтованість рішення профспілкового комітету породжує відповідне право власника на звільнення працівника, а обґрунтованість такого рішення виключає виникнення такого права, то суд зобов`язаний оцінювати рішення профспілкового органу на предмет наявності чи відсутності ознак обґрунтованості. Враховуючи, що у зазначених нормах зміст поняття обґрунтованості рішення профспілкового органу закон не розкриває, то така обґрунтованість повинна оцінюватись судом виходячи із загальних принципів права і засад цивільного судочинства (стаття 8 Конституції України, стаття 3 ЦК України, статті 1, 213 ЦПК України) та лексичного значення (тлумачення) самого слова "обґрунтований", яке означає "бути достатньо, добре аргументованим, підтвердженим науково, переконливими доказами, доведеним фактами". Отже рішення профспілкового органу про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути достатньо, добре аргументованим та містити посилання на правове обґрунтування незаконності звільнення працівника або посилання на неврахування власником фактичних обставин, за яких розірвання трудового договору з працівником є порушенням його законних прав. З огляду на те, що висновок про обґрунтованість чи необґрунтованість рішення профспілкового комітету про відмову у наданні згоди на звільнення працівника може бути зроблений судом лише після перевірки відповідності такого рішення нормам трудового законодавства, фактичних обставин і підстав звільнення працівника, його ділових і професійних якостей, то посилання на відсутність у суду повноважень здійснювати перевірку та давати юридичну оцінку рішенню профспілкового комітету (яке відповідно до вимог ЦПК є одним із доказів у справі і не має для суду наперед встановленого значення), не можна визнати правильним. Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 08 квітня 2019 року по справі № 176/2096/16-ц, від 24 квітня 2019 року по справі № 704/268/16-ц, від 25 вересня 2019 року по справі № 266/1124/16-ц. 3.6. У постанові від 18 жовтня 2017 року по справі № 6-1723цс17 Верховний Суд України вказав, що оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення. Крім того, суд, розглядаючи справу про поновлення на роботі, має належним чином з`ясувати чи не користувався позивач переважним правом на залишення на роботі. 4. Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1. Перш за все суд зазначає, що рішення Наглядової Ради Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» від 19.03.2019 про скорочення чисельності працівників ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот», а також наказ Голови Правління ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» [PERSON] № 350 від 10.05.2019 про скорочення чисельності працівників підприємства станом на час розгляду цієї справи є чинними. На думку суду, факт звільнення позивача на підставі вищевказаного наказу у зв`язку із скороченням штату та наступне поновлення позивача на роботі на підставі рішення суду не позбавляють підприємство права повторно оголосити позивачу відразу після поновлення її на роботі про її наступне звільнення у зв`язку із скороченням посади на підставі раніше виданого наказу. В такому випадку у підприємства не виникає обов`язку видавати інший наказ про скорочення чисельності працівників підприємства або про скорочення посади позивача, адже посада позивача фактично залишається скороченою і підприємство не має наміру знову вводити в штатний розпис відповідну посаду. Такий підхід відповідає принципу самостійного визначення підприємством своєї організаційної структури, чисельності працівників і штатного розпису (ч. 3 ст. 64 Господарського кодексу України). Аргументи позивача про неможливість її повторного звільнення на підставі наказу № 350 від 10.05.2019 про скорочення чисельності працівників підприємства стосуються формальної сторони процедури її звільнення та не впливають на реальне дотримання або порушення її прав під час процедури повторного звільнення. Суд повторює, що волевиявлення підприємства в особі Голови Правління щодо скорочення посади позивача залишилося незмінним після поновлення позивача на роботі, адже наказ про скорочення чисельності працівників підприємства від 10.05.2019 скасований або змінений не був. Отже, видання або невидання повторного наказу про скорочення посади позивача не вплинуло на дотримання прав позивача під час процедури звільнення. 4.2. Наданими з боку відповідача доказами в повній мірі підтверджується той факт, що з дня попередження позивача про вивільнення та до дня розірвання трудового договору підприємством було запропоновано позивачу всі наявні вакантні посади, які вона могла зайняти згідно із своєю спеціальністю, кваліфікацією, освітою та стажем роботи. Проте, позивач не виявила бажання зайняти жодну із запропонованих їй посад. Посилання позивача на те, що вона могла б зайняти посаду архіваріуса, яка була від неї прихована, є неспроможними. Копією наказу Голови правління ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» від 09.01.2020 № 0003-КП підтверджується, що на вказану посаду було переведено іншу особу з 09.01.2020, тобто ще до попередження позивача про наступне звільнення. Після огляду списку всіх прийнятих, переведених, звільнених працівників ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» в період з 18.02.2020 по 23.04.2020, позивач в судовому засіданні 29.07.2020 вказала, що із наявних у цьому списку вакантних посад їй мали бути запропоновані вакантні посади охоронника (відеонагляду) та начальника зміни цеху ПиОК. Разом з тим, згідно із посадовою інструкцією начальника зміни цеху ПиОК кваліфікаційною вимогою для зайняття цієї посади є стаж роботи з оперативного управління виробництвом котельними не менш як два роки. Такого стажу позивач немає, що було визнано нею в судовому засіданні, а тому ця посада не мала бути запропонована позивачу. Стосовно посад охоронника (відеонагляду) та старшого охоронника (відеонагляду), які стали вакантними після переведення [PERSON] з посади старшого охоронника (відеонагляду) на посаду інженера-електроніка та наступного переведення [PERSON] з посади охоронника (відеонагляду) на посаду старшого охоронника (відеонагляду), суд зазначає наступне. По-перше, вказані посади абсолютно не відповідають професії, спеціальності та попередньому досвіду роботи позивача. Зі змісту частини 3 статті 49-2 КЗпП України вбачається, що власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу за відповідною професією чи спеціальністю. В судовому засіданні позивач визнала, що вона ніколи не мала досвіду роботи за професіями, пов`язаними із охоронною або правоохоронною діяльністю або досвіду відеонагляду в режимі охорони. По-друге, посада старшого охоронника (відеонагляду) згідно із посадовою інструкцією потребує стажу роботи охоронником (відеонагляду) не менше двох років та професійно-технічної освіти або професійної підготовки на виробництві. По-третє, посада охоронника (відеонагляду) згідно із протоколом заочного голосування (опитування) наглядової ради ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» від 14.02.2020, а також згідно із випискою зі змін до штатного розпису робітників Департаменту по режиму та безпеці була скорочена з 03.03.2020, тобто через три дні після утворення відповідної вакансії. 4.3. Неналежними є посилання позивача на те, що після поновлення на роботі їй не було надано посадову інструкцію, спецодяг, не проведено інструктаж з охорони праці, не надані засоби індивідуального захисту. Вказані обставини не стосуються процедури звільнення позивача та не впливають на законність такого звільнення. Крім того, необґрунтованими є посилання позивача на те, що попереднє рішення суду про поновлення її на роботі не було виконано у повному обсязі у зв`язку із невнесенням відповідних змін до штатного розпису підприємства. На думку суду, по-перше, рішення суду про поновлення на роботі згідно вимог статті 65 Закону України «Про виконавче провадження» вважається виконаним з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача. Вказані дії були у повному обсязі виконані відповідачем. Факт виконання рішення про поновлення на роботі підтверджується тим, що з часу поновлення на роботі в лютому 2020 року до часу звільнення 23.04.2020 позивачу платили заробітну плату, що було визнано нею в судовому засіданні. По-друге, сам факт невнесення змін до штатного розпису підприємства під час поновлення позивача на роботі не свідчить про таке порушення її трудових прав, наслідком якого є неможливість наступного звільнення позивача за п. 1 ст. 40 КЗпП. Суд звертає увагу на те, що в даному випадку на наступний день після поновлення позивача на роботі її знову було попереджено про звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП. За таких обставин, внесення змін до штатного розпису підприємства лише на 1 день для того, щоб на наступний день знову скоротити посаду, на якій було поновлено позивача, було нерозумним та неефективним з точки зору діяльності підприємства, а також не впливало на трудові права позивача. Повторне поновлення позивача на роботі лише з цієї підстави, що під час її попереднього поновлення не було внесено відповідних змін до штатного розпису підприємства, буде проявом надмірного формалізму з боку суду та призведе до задоволення позову з тих підстав, які не пов`язані з фактичним порушенням трудових прав позивача. 4.4. Надаючи оцінку рішенню Президії Профспілкового комітету Профспілкової організації Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» про відмову наданні згоди на звільнення позивача, суд приходить до висновку, що це рішення є необґрунтованим. Неповне виконання раніше ухваленого рішення суду в частині виплати позивачу платежу за один місяць не призводить до неможливості звільнення позивача на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП. 4.5. Підводячи підсумок суд зазначає, що позивачем не було доведено фактів порушення її прав під час процедури її звільнення на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП, внаслідок чого її слід було би поновити на роботі. У зв`язку із цим у задоволенні позову належить відмовити у повному обсязі, адже всі заявлені позивачем вимоги пов`язані із недоведеним твердженням про її незаконне звільнення. 5. Розподіл судових витрат 5.1. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що у задоволенні позову відмовлено і відповідачем не було надано доказів понесення судових витрат. Отже, судові витрати, які підлягають розподілу, у цій справі відсутні.

Outcome: dismissed