Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

21.04.2020 року до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява Органу опіки та піклування Слов`янської міської ради Донецької області в інтересах малолітньої [PERSON] , [INFO] , до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про позбавлення батьківських прав стосовно малолітньої дитини(а.с. 1-4). В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] підозрюється у вчиненні кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та відносно неї застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою в Бахмутській УВП (№ 6). Батько дитини - [PERSON] , не займається вихованням та утриманням дитини. [PERSON] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та вона була влаштована в сім`ю опікуна [PERSON] , [INFO] . Батько малолітньої, [PERSON] , [INFO] , самоусунувся від виконання батьківських обов`язків щодо виховання, утримання малолітньої - [PERSON] , [INFO] , не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає для її нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі. У зв`язку з викладеним, представник позивача просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] . У судовому засіданні представник позивача просить позов задовольнити у повному обсязі, позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої дитини. Третя особа, [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що є опікуном малолітньої [PERSON] . Батько дитини [PERSON] на зв`язок з дитиною не виходить, ігнорує її. Не заперечував проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, для участі в судовому засіданні не прибув, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі та відзиву на позовну заяву суду не надав. Ухвалою суду від 20.10.2020 року було прийнято рішення про розгляд справи в заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05.11.2007 року, [PERSON] народилася [INFO] в м. Донецьк Донецької області, батьками зазначено: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Згідно з ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Дюміної Н.О. від 11.03.2019 року (справа №243/2282/19, провадження № 1 -кс/243/764/2019), задоволено клопотання слідчого СВ Слов`янського ВП ГУНП В Донецькій області Марченко Д.І. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно [PERSON] у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №12019050510000461 від 06.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України (а.с. 10-11). Відносно підозрюваної [PERSON] застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою в Бахмутській УВП №6 Південно - Східного межрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та апробації Міністерства юстиції України. Згідно з рішенням виконавчого комітету Слов`янської міської ради від 03.05.2019 №1003 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON] », малолітній [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 8). Згідно з рішенням виконавчого комітету Слов`янської міської ради від 19.06.2019 №1426 «Про встановлення опіки над [PERSON] », малолітня [PERSON] була влаштована в сім`ю опікуна [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Згідно з актом про виявлення дитини, переміщеної із тимчасово окупованої території або району проведення антитерористичної операції, яка залишилася без батьківського піклування від 01.04.2019 року, складеним [PERSON] , начальником служби у справах дітей Слов`янської міської ради, [PERSON] , начальником Слов`янського МВ ГУ ДМС України в Донецькій області, [PERSON] , інспектором Слов`янського ВП ГУНП України у Донецькій області, батько дитини - [PERSON] , не займається вихованням та утриманням дитини (а.с. 9). [PERSON] навчається в Святогірській загальноосвітній санаторній школі-інтернаті І-ІІ ступенів № 12 Донецької обласної ради в шостому класі з 02.09.2019 року (а.с. 15). Згідно з психологічно-педагогічною характеристикою, складеною директором Святогірської загальноосвітньої санаторної школи-інтернату І-ІІ ступенів № 12 Донецької обласної ради, [PERSON] притаманна моральна повноцінність, дотримання соціальних норм та правил поведінки. Схильність до асоціальності у дитини не виявлено. Цінності в сфері соціальної взаємодії виражені на високому рівні. Проживає дитина разом з опікуном-дідусем [PERSON] , який приділяє достатньо уваги навчанню та вихованню дівчинки, регулярно відвідує школу, спілкується з педагогами, матеріально забезпечує онуку. Батько дитини, [PERSON] нагляд за навчанням і вихованням доньки не здійснює, батьківські збори не відвідує, буд-яких контактів з педагогами не підтримує (а.с. 14). Так, судом достовірно встановлено, що батько дитини [PERSON] своїх батьківських обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні своєї дитини. [PERSON] з батьком не проживає, її вихованням опікується дідусь [PERSON] . Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою ВР від 27.02.1991 року № 789-ХІІ в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Дитина з моменту народження має право на піклування своїх батьків. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 року № 3 визначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні матір`ю, батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, не зважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Пунктом 16 Постанови пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 року № 3 роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення від виконання обов`язків по вихованню дітей знайшло повне відображення в поведінці відповідача, яка тривалий час не піклується ані про фізичний, ані про духовний розвиток дитини. Таким чином, відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, які покладені на неї Конституцією України та сімейним законодавством, бо має змогу їх виконувати. При цьому судом не встановлено, що відповідачу будь-хто чи щось перешкоджало належним чином виконувати свої батьківські обов`язки. Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Як вбачається з висновку № 29/03-867 від 17.04.2020 року, орган опіки та піклування Слов`янської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його дитини - [PERSON] , [INFO] , оскільки він повністю відсторонився від виконання своїх батьківських обов`язків (а.с. 16-17). Суду надано достатньо доказів, що відповідач [PERSON] злісно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, внаслідок чого, суд приходить до висновку, що позбавлення відповідача батьківських прав не буде суперечити правам та законним інтересам дитини. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Частиною 3 статті 166 СК України визначено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Отже суд, захищаючи інтереси дитини, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання її малолітньої дитини. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платників аліментів, наявність чи відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому суд дійшов висновку про те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.04.2020 року та до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. 1 ст. 166 ЦПК України у разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання її малолітньої доньки, перераховуючи кошти на особистий рахунок у відділенні АТ "Державний ощадний банк України", та зобов`язати позивача відкрити особистий рахунок у відділенні Державного ощадного банку України на ім`я [PERSON] для перерахування аліментів При вирішенні питання про відшкодування судових витрат, суд враховує наступне. Позивач, згідно приписів Закону України "Про судовий збір", звільнений від сплати судового збору. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір у разі задоволення позову, покладається на відповідача. Крім того, згідно з п. 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року N 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" роз`яснено, що подані до суду позовні заяви можуть містити кілька самостійних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору. Так, згідно з положенням ст. 6 Закону України "Про судовий збір", судовий збір сплачується окремо за кожну позовну вимогу майнового характеру, за кожну позовну вимогу немайнового характеру та окремо за вимогу майнового та немайнового характеру. Якщо пред`явлено позов з кількома майновими або немайновими вимогами, то судовий збір сплачується з кожну вимогу окремо. Враховуючи викладене, а також те, що судом позовні вимоги задоволені в повному обсязі, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у сумі 2942,80 гривень (за вимогу щодо позбавлення батьківських прав - 2102,00 грн., та за вимогу щодо стягнення аліментів - 840,80 грн.). Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved