Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

У вересні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про витребування нерухомого майна з незаконного володіння. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що за договорами купівлі-продажу №921 та №922 від 26.08.2016 року він придбав у [PERSON] котедж [ADDRESS] Як стверджував позивач, згадане нерухоме майно належало [PERSON] на праві приватної власності. Позивач вказав, що [PERSON] набула право власності на об'єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS], відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №31077214 від 25.08.2016 року, прийнятого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу [PERSON] Підставою виникнення права власності у [PERSON] було рішення Апеляційного суду Харківської області від 01.08.2016 року у справі №641/9346/16-ц. Як стверджував [PERSON], попереднім до [PERSON] власником нерухомого майна за адресою: [ADDRESS], був [PERSON] [PERSON] зазначив, що з часу набуття (державної реєстрації) ним права власності на згадане нерухоме майно відповідач перешкоджає позивачу користуватись належним йому на праві власності майном, стверджуючи, що дане нерухоме майно належить саме йому на праві приватної власності. З цих підстав [PERSON] просив суд витребувати з незаконного володіння [PERSON] належне позивачу на праві власності нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. До початку розгляду справи по суті [PERSON] звернувся з зустрічним позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON], про визнання права власності та витребування майна від добросовісного набувача, мотивуючи це тим, що поданням первісного позову [PERSON] намагається узаконити викрадення, незаконне позбавлення права власності на предмет позову, що насправді належить [PERSON] Як стверджував позивач за зустрічним позовом, наказом Головного управління житлового забезпечення від 16.12.2004 року №2366-С/ЖБ було видано свідоцтво право власності від 27.12.2004 року (серія [NUMBER]), яке посвідчує, що котедж №8 площею 359 кв.м, за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної власності [PERSON] Право власності на підставі зазначеного свідоцтва було зареєстровано КП "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" 30.12.2014 року за реєстровим №44293. З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивач довідався, що 26.08.2016 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В. були посвідчені два договори купівлі-продажу: 1) серії та номер 921 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №31110255 від 26.08.2016 року) про відчуження ? частини котеджу; 2) серії та номер 922 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №31110798 від 26.08.2016 року) про відчуження ? частини котеджу, відповідно до яких право власності на котедж №8, загальною площею 359 кв.м, за адресою: [ADDRESS], перейшло до [PERSON] Як стало відомо [PERSON], [PERSON] уклав зазначені вище договори купівлі-продажу з [PERSON], яка, в свою чергу, нібито набула право власності на котедж №8, загальною площею 359 кв.м, за адресою: [ADDRESS], на підставі рішення апеляційного суду Харківської області від 01.08.2016 року у справі №641/9346/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності. [PERSON] вказав, що згадане рішення Апеляційного суду Харківської області від 01.08.2016 року у справі №641/9346/16-ц є підробленим. Позивач зазначив, що станом на дату подання позову у Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутні ухвали, рішення, постанови або окремі думки по справі №641/9346/16-ц. Крім того, справа №641/9346/16-ц відсутня також при пошуку на офіційному веб-порталі "Судова влада України" у розділі "Інформація щодо стадій розгляду судових справ". Також на письмове звернення позивача Апеляційний суд Харківської області листом від 29.08.2016 року №08-08/4/02-04/16 повідомив, що в провадженні суду справа №641/9346/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності не перебувала, а тому відповідно рішення Апеляційним судом Харківської області від 01.08.2016 року у справі №641/9346/16-ц не приймалось. Окрім цього, в Апеляційному суді Харківської області не міститься жодної інформації щодо справи №641/9346/16-ц, в тому числі сторін справи та предмету спору. Посилаючись на вищевикладене, [PERSON] просив суд на підставі ст.ст.386, 388 ЦК України визнати за ним право власності на котедж №8, загальною площею 359 кв.м, за адресою: [ADDRESS], витребувати вказане нерухоме майно з володіння [PERSON]; визнати недійсним та скасувати запис про іпотеку №16320066, здійснений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В., щодо державної реєстрації іпотеки котеджу №8, загальною площею 359 кв.м, за адресою: [ADDRESS]; визнати недійсним та скасувати запис про обтяження №16320141, здійснений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В., щодо державної реєстрації обтяження (заборони) на нерухоме майно - котедж №8, загальною площею 359 кв.м, за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 21.12.2016 року первісний позов [PERSON] до [PERSON] про витребування нерухомого майна з незаконного володіння було залишено без розгляду у зв'язку з повторною неявкою позивача в судове засідання. Таким чином, в провадженні Оболонського районного суду м. Києва залишився зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON], про визнання права власності та витребування майна від добросовісного набувача. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник в судове засідання не з'явився, відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Залучена судом до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, наказом Головного управління житлового забезпечення від 16.12.2004 року №2366-С/ЖБ видано свідоцтво про право власності від 27.12.2004 року серії [NUMBER], згідно якого котедж №8 загальною площею 359 кв.м , який розташований в [ADDRESS], дійсно належить [PERSON] на праві приватної власності (а.с.65). Право власності на підставі зазначеного свідоцтва було зареєстровано КП "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" 30.12.2014 року за реєстровим №44293. З матеріалів справи вбачається, що за договорами купівлі-продажу від 26.08.2016 року серії та номер 921 та 922, посвідченими приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., [PERSON] (покупець) придбав у [PERSON] (продавець) котедж [ADDRESS] (а.с.66-68,70). Після укладення договору позивач зареєстрував право власності на вказане нерухоме майно (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №31110798 та №31110255 від 26.08.2016 року). Як стало відомо позивачу від відповідача, останній уклав зазначені вище договори купівлі-продажу з [PERSON], яка нібито набула право власності на котедж №8, загальною площею 359 кв.м, за адресою: [ADDRESS], на підставі рішення Апеляційного суду Харківської області від 01.08.2016 року у справі №641/9346/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності. Листом Апеляційного суду Харківської області від 31.10.2016 року №П-320/16/24003 повідомлено, що згідно реєстраційних даних станом на 28.10.2016 року в провадження апеляційного суду Харківської області не надходила цивільна справа №641/9346/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок. Цивільні справи, відповідачем у яких є [PERSON], в провадженні апеляційного суду Харківської області також не перебували (а.с.71 а). Також згідно листа голови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31.10.2016 року №03-09/6/5210/2016-Вих. Комінтернівський районний суд м. Харкова повідомив, що згідно КП "Д 3" цивільна справа №641/9346/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок Комінтернівським районним судом м. Харкова не розглядалась. Одночасно повідомлено, що згідно КП "Д 3" цивільні справи за участю [PERSON] в суді не розглядались (а.с.72). Таким чином, суд приймає до уваги пояснення, надані представником позивача у судовому засіданні, оскільки вони є логічними, послідовними та кореспондуються з зібраними у справі доказами. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. За приписами п.2 ч.1 ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння. Судом встановлено, що відповідач набув у власність спірне майно, яке нібито належало [PERSON] на підставі неіснуючого рішення апеляційного суду Харківської області від 01.08.2016 року у справі №641/9346/16-ц. За положеннями ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. П.3 ч.1 ст.388 ЦК України визначено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Згідно з нормою ч.5 ст.12 ЦК України добросовісність набувача презюмується. Якщо набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі й те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача і є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна. Ст.60 ЦПК України покладено на кожну із сторін обов'язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Оскільки позивачем та його представником не доведено, що [PERSON], набувач майна за договорами купівлі-продажу від 26.08.2016 року, знав чи міг знати про наявність перешкод для укладення вказаних договорів, в тому числі й те, що продавець [PERSON] не мала права відчужувати котедж [ADDRESS], суд вважає [PERSON] добросовісним набувачем спірного нерухомого майна. Зважаючи на те, що котедж [ADDRESS] вибув з володіння його власника [PERSON] не з його волі, суд приходить до висновку про необхідність витребувати його на користь позивача у добросовісного набувача [PERSON] Також суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на котедж №8, загальною площею 359 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Суд відмовляє у задоволенні позовних вимог [PERSON] в частині визнання недійсним та скасування запису про іпотеку №16320066 та запису про обтяження №16320141, здійснені приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., щодо державної реєстрації іпотеки та щодо державної реєстрації обтяження (заборони) котеджу №8, загальною площею 359 кв.м, за адресою: [ADDRESS], позаяк рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації. Крім того, відповідач не уповноважений на вчинення вищевказаних дій, про які просить позивач у прохальній частині позову (скасування запису про іпотеку та запису про обтяження), оскільки в даному випадку не ним порушено права позивача. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 6890,00 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст.ст.12, 15, 16, 321, 387, 388 Цивільного кодексу України, та,

Outcome: partial