Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

28 квітня 2020 року АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого позивач посилається на те, що 03 березня\~2010 року між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладений кредитний договір №\~б/н, на підставі якого банк надав відповідачеві кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [INFO] [PERSON] помер. За життя позичальник належним чином не виконував умови кредитного договору, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у сумі 7\~798,01\~грн., яка складається з наступного: 6\~800\~грн. заборгованість за тілом кредиту; 998,01\~грн. проценти за користування кредитом. Спадкоємцем, який прийняв спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини є відповідач [PERSON] . На виконання вимог частини другої статті 1281 Цивільного кодексу України банк направив претензію кредитора до приватного нотаріуса Шевченка\~О.\~М., 14 серпня\~2019 року позивачем було отримано відповідь нотаріуса, у якій зазначено, що спадкоємцем померлого [PERSON] , який звернувся із заявою про прийняття спадщини, є [PERSON] . Крім того, 15\~жовтня\~2019 року до спадкоємця [PERSON] було направлено лист-претензію, проте заборгованість спадкоємцем не погашено. Оскільки відповідач не відмовлявся від прийняття спадщини та до складу спадщини увійшли в тому числі і кредитні зобов`язання померлого, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором. Ухвалою суду від 04 травня\~2020 року позовну заяву було залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків. 15 травня\~2020 року позивач усунув недоліки позовної заяви. Ухвалою суду від 18 червня 2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, а також витребувано докази спадкову справу. Ухвалою суду від 12 жовтня 2020 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. У судове засідання представник позивача не з`явився. Про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві позивач зазначив, що у разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника позивача, тому суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи суду не подавав, тому суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 03 березня\~2010 року [PERSON] звернувся до ПАТ «Приватбанк» (правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк») з метою отримання банківських послуг кредиту. Кредитний договір складають заява, підписана [PERSON] , Умови надання і Правила банківських послуг та Тарифи Банку. Розмір кредиту в перелічених документах не зазначений. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. У порядку ст. 1281 ЦК України АТ КБ «ПриватБанк» 28 січня\~2019 року направило претензію кредитора від 10\~січня\~2019\~року приватному нотаріусу Шевченку\~О.\~М., у відповідь на яку 17\~липня\~2019\~року нотаріусом позивачу було повідомлено, що спадкоємцем померлого [PERSON] , який звернувся із заявою про прийняття спадщини, є [PERSON] . З копії спадкової справи, витребуваної судом вбачається, що спадкову справу після смерті [PERSON] було заведено на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини. Спадкоємець померлого [PERSON] подав заяву про відмову від спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (ст.с.\~1218, 1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини, визначені у ч. 3, 4 ст. 1268 та в ст. 1269 ЦК України. Так, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Судом установлено та не заперечується сторонами, що відповідач прийняла спадщину після померлого\~ [PERSON] . Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України "Здійснення права на спадкування") та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України «Оформлення права на спадщину»). Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.\~3 ст. 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Разом з тим, суд враховує наступне. Згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу, суд, за позовом кредитора, звертає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Системне тлумачення ст. 16 та ч. 2 ст. 1282 ЦК України дозволяє зробити висновок, що: по-перше, норма ч. 2 ст. 1282 ЦК України є спеціальною у площині захисту прав кредиторів спадкодавця у межах спадкових правовідносин, в якій передбачено належний спосіб захисту прав кредиторів спадкодавця; по-друге, до відносин між кредитором і спадкоємцями позичальника не повинні застосовуватися норми закону, які врегульовують загальні наслідки невиконання стороною договірних зобов`язань, зокрема примусове виконання обов`язку в натурі (пред`явлення в судовому порядку вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором). Аналіз ч. 2 ст.1282 ЦК України свідчить, що задоволення вимоги кредитора до спадкоємців позичальника шляхом одноразового платежу, тобто шляхом сплати грошових коштів, можливе лише в позасудовому порядку. Судовий спосіб захисту порушеного права кредитора, у разі відмови спадкоємців від одноразового платежу, полягає у пред`явленні до спадкоємців позову про звернення стягнення на майно. За таких обставин, обраний позивачем спосіб захисту прав не відповідає вимогам ч.\~2 ст. 1282 ЦК України, тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості не можуть бути задоволені. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed