Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків. Свої вимоги мотивує тим, що з 26 червня 2003 року вона є інвалідом ІІ групи за загальним захворюванням. Однак на даний час, стан її здоров'я значно погіршився. В грудні 2015 року її було госпіталізовано та проведено операцію, пов'язану з лікуванням катаракти лівого ока. Крім того, страждає гіпертонічною хворобою другого ступеню, у зв'язку з чим з 15 березня 2016 року по 24 березня 2016 року знаходилась на стаціонарному лікуванні в кардіологічному відділенні КЗ "Нікопольська міська лікарня № 4" ДОР. З 01 січня 2004 року позивач є пенсіонеркою за віком та розмір її пенсії становить 1314,21 грн. Пенсії, яку вона отримує не вистачає для забезпечення нормального рівня життя, оскільки значна її частина витрачається на лікування та оплату комунальних послуг. Сума, яка залишається ледве вистачає на харчування, а побутовими предметами першої необхідності позивач взагалі себе не в змозі забезпечити. Відповідач [PERSON], який доводиться їй рідним сином, добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання своєї непрацездатної матері, тому вона вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на своє утримання у розмірі ? частини його заробітку (доходу) щомісячно довічно. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с.19). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги [PERSON] визнав в повному обсязі, не заперечив проти задоволення позову (а.с.20). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 статті 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними є особи, визнані установленим законом порядком інвалідами, що встановлюється медико-соціальними експертними комісіями МСЕК. Отримання непрацездатними батьками пенсій чи іншого доходу не можуть звільняти повнолітніх дочку, сина від обов'язків утримувати непрацездатних батьків. Критерієм призначення аліментів є те, що отримувані батьками пенсія, інший дохід не забезпечують їхніх потреб на харчування, лікування, на придбання одягу, ліків. Обов'язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв'язків (усиновлення, факт біопоходження); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов'язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. При вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Відповідно до ст. 205 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Як встановлено судом, позивач доводиться рідною матір'ю відповідачу [PERSON] (а.с.6). [PERSON] є інвалідом ІІ групи за загальним захворюванням з 26 червня 2003 року (а.с.4). На даний час, стан здоров'я позивача значно погіршився. В грудні 2015 року її було госпіталізовано та проведено операцію, пов'язану з лікуванням катаракти лівого ока (а.с.9). До того ж, [PERSON] страждає гіпертонічною хворобою другого ступеню, з приводу чого, з 15 березня 2016 року по 24 березня 2016 року знаходилась на стаціонарному лікуванні в кардіологічному відділенні КЗ "Нікопольська міська лікарня № 4" ДОР. Дані обставни підтверджуються епікризом № 833/412 (а.с.10,11). Єдиним джерелом доходів позивача є її пенсія, розмір якої становить 1314,21 грн., що підтверджується довідкою Нікопольського об'єднаного УПФУ Дніпропетровської області. Однак цих коштів не вистачає для забезпечення нормального рівня життя, оскільки значна їх частина витрачається на лікування та оплату комунальних послуг, а суми, яка залишається ледве вистачає на харчування. Таким чином, суд вважає доведеним факт потреби позивача в матеріальній допомозі. Відповідач [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання непрацездатної матері, оскільки працює в ПАТ "НЗФ" та регулярно отримує заробітну плату, однак добровільно такої допомоги не надає. Суд, даючи оцінку доказам наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що відповідач має обов'язок надавати допомогу на утримання своєї непрацездатної матері, але безпідставно ухиляється від виконання своїх обов'язків утримувати її. Враховуючи те, що позивач є непрацездатною та потребує матеріальної допомоги суд, з огляду на вимоги розумності та справедливості, приходить висновку, що з [PERSON] повинні бути стягнуті аліменти на утримання непрацездатної матері [PERSON] у примусовому порядку в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів), щомісяця, довічно. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] має бути стягнутий судовий збір в розмірі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна грн. 20 коп.) на користь держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved