Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

У серпні 2014 року позивач публічне акціонерне Банк "ТРАСТ" (далі - ПАТ Банк "ТРАСТ") звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 30 грудня 2011 року між ПАТ Банк "ТРАСТ" та [PERSON] укладено договір №R011.0011327 (далі - кредитний договір), відповідно до умов якого позивачем відкрито відповідачеві поточний рахунок [NUMBER] та надано відповідачеві кредит у сумі 12160,00 грн для споживчих потреб на строк 24 місяці з 30 грудня 2011 року до 30 грудня 2013 року. Процентна ставка за користування кредитом становила 8,995% річних, комісія за супроводження кредиту - 2,29% річних щомісячно. Повернення кредиту повинно було здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі та в порядку, визначеному договором. Сторони погодили, що договір складається з заяви позичальника про надання кредиту на споживчі цілі, умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі (запрошення укласти оферту), тарифів (R)* ПАТ Банк "ТРАСТ" на розрахунково-касове обслуговування поточних рахунків фізичних осіб, які відкриті при одержанні споживчого кредиту, графік платежів, розпис сукупної вартості кредиту з зазначенням в ньому реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту. П. 2.2., 3.1.1., п. 7.2. умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі (запрошення укласти оферту) передбачено обов'язок позичальника погашати заборгованість із сплати кредиту, процентів за користування ним, комісії за супроводження кредиту згідно з графіком платежів шляхом перерахування коштів на рахунок. Проте позичальник за час дії договору не дотримувалася умов кредитного договору, не сплачувала кредит, проценти за користування ним та комісію за супроводження кредиту у розмірі та порядку, визначеному договором. Станом на 08 серпня 2014 року загальна сума заборгованості [PERSON] становила 25500,62 грн, в тому числі заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 9307,13 грн, заборгованість зі сплати комісії за супроводження кредиту у сумі 3185,51 грн, пеня за прострочення термінів сплати кредиту та інших платежів за договором у сумі 13007,98 грн. З цих підстав ПАТ Банк "ТРАСТ" просило стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором у сумі 25500,62 грн та судові витрати у справі у сумі 255,01 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялася, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, між ПАТ Банк "ТРАСТ" та [PERSON] укладено договір від 30 грудня 2011 року №R011.0011327, за умовами якого банк зобов'язався відкрити позичальнику поточний рахунок [NUMBER] та надати їй кредит у сумі 12160,00 грн для споживчих потреб на строк 24 місяці з 30 грудня 2011 року до 30 грудня 2013 року. Процентна ставка за користування кредитом становила 8,995% річних, комісія за супроводження кредиту - 2,29% річних щомісячно. Повернення кредиту повинно було здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі та в порядку, визначеному договором. Сторони визначили, що цей договір складається з наступних невід'ємних частин: з заяви позичальника про надання кредиту на споживчі цілі, умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі (запрошення укласти оферту), тарифів (R)* ПАТ Банк "ТРАСТ" на розрахунково-касове обслуговування поточних рахунків фізичних осіб, які відкриті при одержанні споживчого кредиту, графік платежів, розпис сукупної вартості кредиту з зазначенням в ньому реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту. За своєю правовою природою договір від 30 грудня 2011 року №R011.0011327 є змішаним, оскільки містить елементи кредитного договору і договору банківського рахунка. Судом встановлено, що кредитні кошти в обсязі, визначеному договором, були надані ПАТ Банк "ТРАСТ" відповідачеві [PERSON], які вона використала для споживчих потреб у повному обсязі. П. 2.2., 3.1.1., п. 7.2. умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі (запрошення укласти оферту) передбачено обов'язок позичальника погашати заборгованість із сплати кредиту, процентів за користування ним, комісії за супроводження кредиту згідно з графіком платежів шляхом перерахування коштів на рахунок. Ст. 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак [PERSON] неналежним чином виконувала взяті на себе за кредитним договором від 30 грудня 2011 року №R011.0011327 зобов'язання щодо своєчасного та у повному обсязі погашення кредиту, допустила заборгованість зі сплати кредиту та комісії за супроводження кредиту. За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Повністю повернути кредитні кошти позичальник зобов'язалася у термін до 30 грудня 2013 року, проте вказане зобов'язання [PERSON] не виконала. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Ч. 1 ст. 550 ЦК України встановлено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно з п. 4.3. умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі (запрошення укласти оферту) за несвоєчасне виконання зобов'язань з погашення заборгованості за кредитом, кредитодавець нараховує, а позичальник сплачує пеню у розмірі 0,3% від суми прострочених зобов'язань за кожний день прострочення. Пеня за прострочення позичальником термінів сплати за прострочення термінів сплати кредиту та інших платежів за договором нарахована банком з урахуванням положень п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України та складає 13007,98 грн. За положеннями ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з позичальника [PERSON] на користь ПАТ Банк "ТРАСТ" заборгованість за кредитним договором від 30 грудня 2011 року №R011.0011327 у сумі 25500,62 грн, в тому числі заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 9307,13 грн, заборгованість зі сплати комісії за супроводження кредиту у сумі 3185,51 грн, пеню за прострочення термінів сплати кредиту та інших платежів за договором у сумі 13007,98 грн. Згідно зі ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 255,01 грн. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 15, 16, 526, 530, 533, 536, 549, 550, 610, 625, 1049, 1050, 1054, 1055, 1068, 1069, 1070, 1071, 1072 Цивільного кодексу України, та,

Outcome: approved