Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

У грудні 2018 р. [PERSON] звернувся з вказаним позовом, у якому просить стягнути на його користь з Міського комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства № 7 (далі - Підприємство № 7)у якості відшкодування матеріальної шкоди - 70 874,60 грн., у якості відшкодування моральної шкоди - 10 000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , де він зареєстрований та проживає, а Підприємство № 7 є надавачем послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території. Через неналежне надання Підприємством № 7 послуг з утримання будинку належна [PERSON] квартира 14.06.2018 р. та 30.06.2018 р. була залита, що завдало йому матеріальну та моральну шкоду. Ухвалою від 02.01.2019 р. відкрито провадження у справі. Підприємство № 7 проти позову заперечило та просить відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що затоплення квартири, належної [PERSON] , яке сталось 14.06.2018 р., відбулось внаслідок настання непереборної сили. В період часу з 14.06.2018 р. по 31.06.2018 р. від [PERSON] будь-яких заяв про те, що в його квартирі відбувається затоплення, не надходило. Затоплення квартири [PERSON] , яке сталось 30.06.2018 р., відбулось по причині аварійної ситуації (затору зливної каналізаційної мережі внаслідок навмисного засунення в трубу пластикової пляшки невідомими особами). Під час планового огляду будинку, у яком розташована належна [PERSON] квартира, з метою підготовки його до експлуатації в весняно-літній період, несправностей конструкції дощезбірної системи (зливово-каналізаційної мережі) виявлено не було, будь-яких заяв від мешканців будинку щодо несправностей або затору цієї системи до Підприємства № 7 не надходило. Пошкодження майна [PERSON] внаслідок затоплення сталось не з вини Підприємства № 7. Причинами пошкодження майна у квартирі [PERSON] може бути не лише затоплення, а зруйнування від старості та внаслідок недбалого користування. Вартість відшкодування окремих пошкоджень майна [PERSON] , якщо вони і пов`язані з залиттям, не може відповідати вартості повного ремонту всього приміщення, що запропоновано експертом у висновку. Судом з`ясовано, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , де він проживає та адреса якої є його зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 04.06.1996 р. та відміткою у його паспорті (а. с. 12, 13). Між Підприємством № 7 та [PERSON] укладено договір № 1157 від 02.09.2014 р про надання послуг з утримання будинків і споруд прибудинкових територій (далі - Договір № 1157), відповідно до пункту 1.1 якого його предметом є забезпечення Підприємством № 7 надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у будинку по [ADDRESS] (а. с. 11). Підприємством № 7 та [PERSON] не заперечується, що Договір № 1157 діяв на момент виникнення спірних правовідносин та на момент розгляду справи. Згідно з пунктом 14 частини першої статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа-підприємець або юридична особа-суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Таким чином Підприємство № 7 є управителем багатоквартирного будинку [ADDRESS] , на нього покладено обов`язки з забезпечення належного утримання та ремонту спільного майна багатоквартирного будинку по [ADDRESS] , прибудинкової території цього будинку та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб співвласників будинку. В актів від 15.06.018 р., складеного комісією у складі працівників Підприємства № 7 майстра [PERSON] та покрівельника [PERSON] , зазначено, що, зокрема, за заявою [PERSON] 15.06.2018 р. була обстежена квартира [ADDRESS] , з приводу затоплення, затоплення відбулось внаслідок затору зливової (дощової) мережі, що зумовило затікання з покрівлі будинку під час сильного зливового дощу 14.06.2018 р. (а. с. 120). В акті від 02.07.2018 р., складеного комісією у складі працівників Підприємства № 7 головного інженера [PERSON] та майстра [PERSON] , вказано, що, зокрема, при обстеженні 02.07.2018 р. квартири [ADDRESS] , власник - [PERSON] , на предмет затоплення, було виявлено залиття приміщень квартири та пошкодження майна, затоплення відбулось 30.06.2018 р. по причині аварійної ситуації (затору зливової каналізації мережі внаслідок навмисного засунення в трубу пластикової пляшки невідомими особами) (.а с. 16). Свідок [PERSON] дала показання про те, що вона проживає в квартирі [ADDRESS] з грудня 2017 р. За час проживання у цій квартирі у неї не виникало ніяких претензій до Підприємства № 7 щодо водостічної труби. 14.06.2018 р. у вечірній час внаслідок сильної зливи було затоплено її квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вона викликала працівників Підприємства № 7, але, зважаючи на те, що це вже був кінець робочого дня, ніхто довго не приїжджав. Майстер з Підприємства № 7 приїхав лише після того, як сусід разом з її чоловіком самотужки винесли воду, велика кількість води залишилася на даху. Сусіда, який живе поверхом вище, на той момент в квартирі не було. Того ж дня представники Підприємства № 7 більше нічого не робили, майстер [PERSON] лише подивилася на ситуацію, яка склалася. Наступного дня вона звернулася до Підприємства № 7 із заявою, щоб до них прийшли і склали акт обстеження. Ніхто з представників Підприємства № 7 не приходив, на її телефонні дзвінки відповідали, що це так швидко не робиться. Лише після 19:00 прийшла майстер і сказала, що вона по закінченню свого робочого дня зробила їй послугу - прийшла, щоб скласти акт обстеження. Вона звернулася до майстра з проханням надати журнал заявок від мешканців, однак їй його не дали. Також з цим проханням вона зверталася у філію на Червоній Горі , однак там була лише бухгалтер, яка такою інформацією не володіє. Свою першу заяву до Підприємства № 7 від 15.06.2018 р. вона не зареєструвала, тому офіційного підтвердження її звернення немає. Також вона зверталася у Виконавчий комітет Бердичівської міської ради, де вона написала заяву на ім`я заступника міського голови про те, щоб він проконтролював дії працівників Підприємства № 7 щодо ремонту даху будинку, на даний час відповіді з Виконавчого комітету вона так і не отримала. На наступний день після затоплення чи через декілька днів, вона точно не пам`ятає, приходили працівники Підприємства № 7 та сказали, що вони оглянули зливну трубу, що там все добре, вона чиста. Потім, 30.06.2018 р. по обіді знову була сильна злива і їх квартиру затопило. Її чоловік приїхав та контролював працівників Підприємства № 7, які очищали дах, коли вони чистили зливну трубу, там виявилася пластикова пляшка, яку не виявили першого разу. Коли після другого затоплення вона заходила в квартиру [PERSON] , який мешкає поверхом вище, бачила, як на стінах коридору, справа, був грибок, вся стіна була від цього різнокольоровою, двері розбухли, їх тяжко було відкрити, квартира була повністю затоплена, вода текла зі стелі, витікала з дверей до під`їзду. Після звернення до керівника Підприємства № 7 після першого затоплення квартири, вона не пояснила причин, з яких сталося затоплення. Після другого затоплення вона зверталася із заявою до Підприємства № 7 з проханням відшкодувати завдані затопленням збитки, однак їй відповіли, що Підприємства № 7 не має такої змоги. Внаслідок зливи також була затоплена квартира [ADDRESS] та ще одна квартира у шостому під`їзді. Свідок [PERSON] дав показання про те, що живе у своїй квартирі (№ 52) вже протягом майже трьох років. 14.06.2018 р. ввечері він був вдома з сім`єю. В цей час на вулиці йшов дощ, він почув, що вдома по натяжній стелі крапає вода. Коли він вийшов на сходовий майданчик, побачив, що з даху тече вода, піднявся на п`ятий поверх та побачив, що квартири [PERSON] з-під дверей тече вода. Після цього він пішов у шостий під`їзд, де є вихід на дах, та, коли піднявся на дах, побачив, що там стоїть вода, рівень якої був приблизно 10 см. Дах покритий руберойдом, вода потрапила під нього. Він взяв відро і почав черпати воду, йому допомагали сусіди. Він побачив, що вентиляційні канали частково зруйновані, з них опадали частини цеглин, які разом з іншим сміттям забили водостічну трубу. Він намагався очистити її, щоб стекла вода, але це не дало належного результату. Потім дощ припинився і вода почала відходити. Він спустився на горище і побачив трубу "лівньовку", з якої текла вода у велику бочку, а з неї вода виливалася безпосередньо на підлогу. Вода також текла просто з даху. Там був присутній майстер Підприємства № 7, [PERSON], яка все це бачила. Після того він ще зустрічав цього майстра та запитував у неї, чи прочистили водостічну трубу, щоб подібна ситуація не повторилася, вона його запевнила, що все в порядку. 30.06.2018 р. знову була сильна злива та ситуація повторилася, але цього дня вдома був сусід, який живе поверхом вище, його квартира була повністю затоплена і він намагався якимось чином вимочити воду. Він знову піднімався на дах будинку, де стояла вода. Зі спілкування з працівниками Підприємства № 7 йому стало відомо, що водостічна труба була повністю забита. Від його імені дружина зверталася до Підприємства № 7 з письмовою заявою з вимогою почистити трубу двічі, у Підприємстві № 7 повідомили, що водостічна труба працює, вода стікає. Він звертався також з письмовою заявою у до Виконавчого комітету Бердичівської міської ради, однак на даний час відповіді так не отримав. Він також звертався безпосередньо до начальника Підприємства № 7, вона повідомила йому, що плановий ремонт даху проводився, проблем не має бути. Його дружина витребовувала журнал ремонту їх будинку у Підприємства № 7, однак журнал не надали, повідомили на словах, що ремонт проводився. Крім їх квартири, затопило також квартиру сусіда зверху, та квартиру напроти, а також трохи квартиру на третьому поверсі. Свідок [PERSON] (працює у Підприємстві № 7 на посаді майстра) пояснила, що затоплення відбулося 30 чи 31.06.2018 р. у вихідний день, вона була чергова, заявку передали у міськвиконком. В той день було багато заяв, крім того, в районі її обслуговування перебуває 150 будинків, тому вони разом з покрівельником та головним інженером під`їхали через деякий час на виклик до будинку [ADDRESS] , до шостого під`їзду. Було виявлено, що забита зливова труба, чимось засмічена. Вони почали тросиком її прочищати, після цього вода почала потрохи сходити. Вони дочекалися, поки вода зійде зовсім, потім викликали зварювальника, щоб вичистити трубу від засмічення. Зварювальник на горищі вирізав в трубі отвір та дістав пластикову пляшку, після цього трубу заварили знову. Поки вода лилася, квартири мешканців затопило. Вона точно не пам`ятає чи зверталися мешканці цього будинку до Підприємства № 7, щодо затоплення квартир 14.06.2018 р. Плановий огляд будинків проводиться весною та восени, під час планового огляду цього будинку у травні жодних зауважень не було. З кожного під`їзду повинна сходити окрема зливова труба, над шостим під`їздом також був затор в трубі, але його вдалося швидко ліквідувати. Раніше мешканці цього будинку зверталися до Підприємства № 7 з проханням налагодити покрівлю, так як вона протікала, вони перекрили покрівлю, а потім звернень не було. Решітка на зливових трубах у більшості випадків встановлюють самі мешканці. У цьому під`їзді решітку на зливну трубу поставили вже після затоплення 30.06.2018 р. Будь-які роботи у будинку виконуються одразу за заявами мешканців. Вихід на дах будинку є в другому, шостому та десятому під`їздах, всі вони закриті, ключі знаходяться у мешканців. Дах на цьому будинку рівний, уклону немає. Свідок [PERSON] (працює у Підприємстві № 7 на посаді головного інженера) дав показання про те, що влітку, не пам`ятає якого року, було звернення до Підприємства № 7 з приводу затоплення квартири по [ADDRESS] , якої саме квартири та від кого було звернення він не пам`ятає. Звернення було з приводу затоплення, що б вийшла комісія від Підприємства № 7 та склала акт про затоплення квартири. Після резолюції директора на заяві мешканця вийшла комісія Підприємства № 7 у складі його та майстра технічної дільниці [PERSON] склали акт з описом затоплених стін, стелі, точніше не пам`ятає що там в акті. До цього надходило звернення від мешканця нижчої квартири з приводу його затоплення. Він з майстром [PERSON] прийшли і побачили, що в нього зі стелі тече вода. Ще були покрівельники, але вони у квартиру не заходили. Він, майстер та працівники, залізли на дах , подивились. Виявилось, що дощові стоки не сходять з покрівлі у зливову каналізацію, тобто були затори. Почали приймати заходи з ліквідації виявленого затору, засмічення. Частково вода зійшла, але у трубі на глибині, не готовий сказати, де саме, щось було. Було прийнято рішення розрізати мережу зливної каналізації на даху, для того, що б вийняти сторонній предмет. Розрізали, витягнули пляшку пластикову, або літрову, або півтора літрову, зім`яту. Самостійно вона ніяке не могла потирити туди, так як отвір був менший за її діаметр. Її хтось зім`яв, скрутив, вона була дуже деформована. Її навмисно хтось туди засунув, так як отвір був завузький і навіть деформована пляшка не могла туди сама потрапити. Вони витягнули пляшку у другому коліні. Спочатку вона була за першим коліном, але її не було видно. Вони її проштовхнули вона пішла далі, там вони розрізали "лівньовку" та витягнули пляшку. Він показував пляшку сусіду з низу. Далі заварили "лівньовку" назад, загерметизували. Закінчили роботу, вода сходила. Огляд будинків проводиться в осінній та весняний періоди. По будинку зауважень не було. Вони обстежують візуально дахи, але ж не все можна побачити, що у глибині. У той період були сильні зливи. У подальшому, свідок [PERSON] , відповідаючи на питання, пояснив, що вони приїхав після другого звернення. Акт складався по другому затопленню, після того, як вони прочистили трубу. Оцінивши наведене, Суд приходить до наступних висновків: - 14.06.2018 р. та 30.06.2018 р. сталось затоплення квартири [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , внаслідок яких були пошкоджені приміщення вказаної квартири; - 14.06.2018 р. та 30.06.2018 р. сталось затоплення квартири [ADDRESS] , у якій проживають [PERSON] та [PERSON] , яка знаходиться під квартирою [ADDRESS] ; - майстру Підприємства № 7 [PERSON] у вечорі 14.06.2018 р. було відомо про затоплення квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] , внаслідок затору зливової (дощової) мережі; - іншим працівникам Підприємства № 7 15.06.2018 р. було відомо про затоплення квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] , внаслідок затору зливової (дощової) мережі; - затор зливної (дощової) каналізаційної мережі стався внаслідок навмисного засунення в трубу пластикової пляшки невідомими особами; - Підприємство № 7 після 15.06.2018 р. і до 30.06.2018 р. не надало послуги з ремонту майна будинку по [ADDRESS] , а сама - не усунуло причину затору зливової (дощової) мережі, через що 30.06.2018 р. сталось повторне залиття квартир [ADDRESS] [ADDRESS] , внаслідок затору зливової (дощової) мережі. Суд відхиляє заперечення Підприємства № 7 про те, що 14.06.2018 р. затоплення сталось внаслідок непереборної сили, а саме - через те, що у другій половні та ввечері цього дня неодноразово спостерігались грози, що супроводжувались зливами, за шість годин дощу кількість опадів слала 21,3 мм, що відповідає 63% норми за другу декаду червня або 24% місячної норми, що підтверджується листом від 18.06.2018 р. Житомирського обласного центру з гідрометеорології (а. с. 68), оскільки Підприємством № 7 не подано доказів того, що у той день трапились випадки затоплення квартир в інших будинках, у яких воно є управителем, у тому числі - квартир в інших під`їздах у будинку по [ADDRESS] , що дійсно могло б вказувати на те, що причиною затоплення є саме надмірне випадіння опадів у виді дощу, а не несправність внутрішніх водостоків. Суд також відхиляє заперечення Підприємства № 7 про те, що причинами пошкодження майна у квартирі [PERSON] може бути не лише затоплення, а зруйнування від старості та внаслідок недбалого користування, оскільки, по-перше, вони спростовуються наведеними вище доказами (актом від 02.07.2018 р., складеним комісією у складі працівників Підприємства № 7 головного інженера [PERSON]. та майстра [PERSON] , та показаннями свідків), а по-друге, Підприємством № 7 не подано будь-яких доказів на підтвердження цих заперечень. Суд критично оцінює заперечення Підприємства № 7 про те, затоплення квартири [PERSON] сталось не з його вини, оскільки сталось через затор зливної (дощової) каналізаційної мережі внаслідок навмисного засунення в трубу пластикової пляшки невідомими особами, так як вбачається з показань свідка [PERSON] , у будинку по [ADDRESS] , був вільний доступ на дах (покрівлю). Ці показання підтверджуються показаннями свідка [PERSON] , який не повідомляв про те, що вхід на дах був зачиненим і що перед тим, як попасти на дах, він з іншими працівниками Підприємства № 7 звертався до певних осіб за ключами, щоб відкрити цей вхід. Між тим, пунктом 3.2.5 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 р. № 76 (далі - Правила утримання будинків), передбачено, що вхідні двері або люки (для горищних приміщень із запасними, напірними і розширювальними баками) виходу на покрівлю повинні бути утеплені, обладнані ущільнювальними прокладками, завжди замкнені (один комплект ключів зберігається в чергового диспетчера ОДС або кімнаті техніка - майстра виконавця послуг, а другий - у консьєржа чи двірника), про що робиться відповідний напис на люку чи дверях. Вхід у горищне приміщення і на дах дозволяється тільки працівникам виконавця послуг, безпосередньо відповідальним за технічний нагляд, і тим, котрі виконують ремонтні роботи, а також працівникам експлуатаційних організацій, обладнання яких розміщене на даху й у горищному приміщенні. Тобто саме на Підприємство № 7 покладається обов`язок забезпечення замкнення виходів на покрівлю будинку по [ADDRESS] , який, як випливає з наведеного вище, воно не виконало, внаслідок чого на покрівлю будинку безперешкодно проникла стороння особа, яка здійснила поміщення у трубу зливної (дощової) каналізаційної мережі пластикової пляшки, що у подальшому призвело до затоплення квартир. Крім того, як зазначалось вище, у будь-якому разі Підприємству № 7 вже було відомо про затоплення 14.06.2018 р. квартир, однак воно не здійснило будь-яких дій, направлених на усунення причини затоплення, через що 30.06.2018 р. сталось повторне затоплення. Як вказувалось вище, в силу положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги" Підприємство № 7 є управителем багатоквартирного будинку [ADDRESS] , на нього покладено обов`язки з забезпечення належного утримання та ремонту спільного майна цього будинку. Також пунктом 1 частини четвертої статті 8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний: забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг. Пунктом 4.5.5 Правил утримання будинків встановлено, що внутрішні водостоки з дахів повинні безперебійно відводити дощові і талі води. При цьому пунктами 6, 13 частини першої статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що: - індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. - споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач. Тобто [PERSON] є індивідуальним споживачем. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач має право: одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Таким чином Підприємство № 7 зобов`язано забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку [ADDRESS] та його прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, зокрема, забезпечити, що б внутрішні водостоки з даху цього будинку безперебійно відводили дощові і талі води, а [PERSON] має право одержувати від Підприємства № 7 своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги. Однак, як випливає з встановленого Судом вище, Підприємство № 7 цього обов`язку не виконало, чим порушило права [PERSON] , внаслідок чого двічі сталось затоплення належної йому квартири [ADDRESS] , що призвело до пошкодження належного йому майна (приміщень квартири). Згідно з пунктом 1 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Частиною першою статті 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частинами першою та другою статті 1166 Цивільного кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Пунктом 3 частини першої статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що споживач має право: на відшкодування збитків, завданих його майну, шкоди, заподіяної його життю або здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг та незаконного проникнення в належне йому житло (інший об`єкт нерухомого майна). Зважаючи на наведене, Суд вважає, що [PERSON] має право на відшкодування Підприємством № 7 у повному обсязі майнової шкоди, а саме - збитків, зокрема, витрат, які він мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Розмір цих витрат (збитків) становить 70 874,60 грн., що підтверджується висновком від 12.11.2018 р. № 669/09/2018 експертного дослідження за результатами проведення будівельно-технічного дослідження (з додатками), складеним судовим експертом Свістуновим І.С. (а. с. 23 - 55). Підприємство № 7 не подало будь-яких доказів, які б спростовували або ставили під сумнів зазначений висновок, зокрема, під час розгляду справи клопотань про призначення відповідної судової експертизи для вирішення питання щодо розміру збитку, завданого [PERSON] внаслідок затоплення квартири, на заявляло. Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що позов [PERSON] в частині вимоги про стягнення на його користь з Підприємства № 7 у якості відшкодування матеріальної шкоди грошових коштів у розмірі 70 874,60 грн. підлягає задоволенню. Щодо вимоги про стягнення з Підприємства № 7 у якості відшкодування моральної шкоди грошових коштів у розмірі 10 000,00 грн., Суд зазначає таке. У позовній заяві [PERSON] посилається, зокрема, на те, що внаслідок дій Підприємства № 7 щодо неналежного утримання будинку, у якому розташована належна йому квартира, він душевно страждав та перебував у стані стресу, оскільки квартира стала на певний час непридатна для проживання, він вимушений був декілька місяців просити у знайомих дозвіл переночувати у них, для нього стали неможливими нормальні (звичні) та комфортні умови проживання у квартирі. Відповідно до частин першої та п`ятої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. В порушення наведених норм Цивільного процесуального кодексу України [PERSON] не подав будь-яких доказів, що квартира стала на певний час непридатна для проживання, і що він вимушений був декілька місяців просити у знайомих дозвіл переночувати у них, для нього стали неможливими нормальні (звичні) та комфортні умови проживання у квартирі. Разом з тим, як було з`ясовано раніше, внаслідок неналежного виконання Підприємством № 7 обов`язків управителя було пошкоджено належне [PERSON] майно, а саме - приміщення квартири, у якій він проживає. Очевидним є те, що у даному випадку пошкодження мана, належного [PERSON] , яке є його житлом, викликало у [PERSON] душевні страждання. Також воно стало причиною неодноразових звернень [PERSON] до Підприємства № 7, що підтверджується відповідними заявами (а. с. 14, 18,19, 20 - 22), а також до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області з позовом, який розглядається, що, також очевидно, викликало у [PERSON] душевні страждання, оскільки таки дії вимагали від нього докладення додаткових зусиль, вчинення певних дій, витрачання часу тощо, що негативно вплинуло на його звичне життя. Згідно з частинами першою та другою статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Частиною першою статті 1167 Цивільного кодексу України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Випадки, встановлені частиною другою статті 1167 Цивільного кодексу України, не стосуються спірних правовідносин. Таким чином [PERSON] має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав споживача неправомірною бездіяльністю Підприємства № 7, ця шкода має бути відшкодована Підприємством № 7. Частинами третьою - п`ятою статті 23 Цивільного кодексу України передбачено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, Суд враховує, що моральна шкода була завдана Підприємством № 7 внаслідок його бездіяльності, у матеріалах справи відсутні будь-яких докази, які б дозволяли Суду оцінити глибину душевних страждань [PERSON] , однак очевидним є наявність цих страждань, Підприємство № 7, дізнавшись про випадок затоплення квартири [PERSON] 14.06.2018 р . , мало реальну можливість не допустити повторного затоплення квартири, яке відбулось 30.06.2018 р., проте будь-яких дій для цього не вчинило. Зважаючи на це, враховуються вимоги розумності і справедливості, Суд вважає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди має становити 3 000,00 грн., тобто позов [PERSON] в частині вимоги про стягнення з Підприємства № 7 у якості відшкодування моральної шкоди грошових коштів у розмірі 10 000,00 грн. підлягає частковому задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. [PERSON] за подання позовної заяви сплатив судовий збір у розмірі 1 413,55 грн. (а. с. 1, 2, 3, 4). Між тим, ціна позову складає 80 874,60 грн. (70 874,60 грн. + 10 000,00 грн.), а відтак за подання позову [PERSON] мав сплатити судовий збір у розмірі 808,75 грн., а тому судові витрати розподіляються Судом, виходячи саме з цього розміру судового збору. При цьому Суд роз`яснює, що пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Також [PERSON] сплатив 3 432,00 грн. за підготовку експертного дослідження за результатами проведення будівельно-технічного дослідження (а. с. 135). Таким чином на підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з Підприємства № 7 на користь [PERSON] у якості відшкодування судових витрат підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 3 873,70 грн.

Outcome: partial