Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно кредитного договору від 17.11.2010 р. позивач надав відповідачу кредитну картку, 18.04.2013 р. відповідачу було переофрмлено кредитну картку на престижну кредитну картку "Універсальна Gold 55 днів" відповіно до тарифів якої, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 18000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором виконував не належним чином, у зв'язку із чим станом на 31.07.2015 р. утворилась заборгованість у розмірі 28321,18 грн. У судове засідання сторони не з'явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, вказав, що на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації, про причини неявки суд не сповістив. Справа розглядалася судом у порядку заочного провадження з дотриманням вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, перевіривши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що 17.11.2010 р. між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем укладено договір кредиту, який складається із заяви позичальника та Умов та правил надання банківських послуг, 18.04.2013 р. відповідачу було переофрмлено кредитну картку на престижну кредитну картку "Універсальна Gold 55 днів" відповіно до тарифів якої, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 18000,00 грн.. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитним договором з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки /а.с.10-33/. Як слідує із наданого розрахунку заборгованості, Банк виконав свої зобов'язання за Договором, видавши відповідачу кредитну картку, із кредитним лімітом у 7200,00 грн., тоді як відповідач систематично порушував умови договору. В зв'язку з чим за ним обліковується заборгованість: станом на 31.07.2015 р. утворилась заборгованість у розмірі 28321,18 грн., яка складається з наступного: - 18995,65 грн. - заборгованість за кредитом; - 7107,71 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 393,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 1324,82 грн. - штраф (процентна складова). /а.с.5-6/. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст.526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, згідно умов договору, відмова від виконання зобов'язання не припускається. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки, якою є штраф та пеня, може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, що мають, істотне значення. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. За змістом ст. 549 ЦК України пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Отже, банк просить застосувати до відповідачів подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне і те саме порушення договірного зобов'язання, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року, у справі № 6-2003цс15, яка в силу ст.360-7 ЦПК України має враховуватись загальними судами при застосуванні норм права. Враховуючи вищевикладене, суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача лише заборгованість за пенею та комісією у розмірі 393,00 грн., а у стягненні штрафу (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн. та штрафу (процентна складова) у розмірі 1324,82 грн. - відмовити. Таким чином, загальна сума заборгованості становить 26496,36 грн. (28321,18 грн. -500,00 грн. - 1324,82 грн.=26496,36 грн). На підставі викладеного, суд вважає вимогу позивача про стягнення боргу часткового обгрунтованою, в зв'язку з чим заборгованость в сумі 26496,36 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно ст.88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем (судовий збір у розмірі 1218,00 грн.) - підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 1139,52 грн. (26496,36 грн. х 1218,00 грн. / 28321,18 грн. = 1139,52 грн.)

Outcome: partial