Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість у розмірі 15282,12 грн. за кредитним договором б/н від 03 липня 2008 року та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 03 липня 2008 року АТ КБ "ПриватБанк" та відповідач уклали кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо змін кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з пам`яткою клієнта, "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку" складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов надання банківських послуг, - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов`язання за договором, на вимогу банку відповідач зобов`язався виконати зобов`язання з повернення кредиту, (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту) оплати винагороди банку. Власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, таким чином відповідач зобов`язання за договором не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язання за кредитним договором відповідач станом на 04 липня 2018 року має заборгованість в сумі 15282,12 грн., яка складається з наступного: 531,62 грн. - тіло кредиту, 2864,15 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом; 10920,53 грн. - нараховано пені, а також штрафи відповідно договору: 250 грн. - штраф (фіксована частина); 715,82 грн. - штраф (процентна складова). 03 вересня 2018 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 08 жовтня 2018 року було ухвалено заочне рішення, яке було скасоване ухвалою від 01 березня 2019 року і справа була призначена до нового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 06 травня 2019 року відповідач подав відзив на позов, у якому просив стягнути з нього на користь позивача заборгованість за кредитним договором б/н від 03 липня 2017 року у розмірі 1311,97 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом у розмірі 531,62 грн., заборгованість за процентами у розмірі 151,43 грн., заборгованість за пенею за період з 01 липня 2017 року по 04 серпня 2018 року у розмірі 628,92 грн., застосувавши спеціальну позовну давність, в іншій частині позовних вимог позивачу відмовити. Зазначив, що дійсно, 03 липня 2008 року між ним та позивачем був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого він отримав кредитну картку «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» з встановленим кредитним лімітом у розмірі 500 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 22,8 % річних (1,9% на місяць) на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач просить суд стягнути заборгованість за процентами у розмірі 14316,30 грн. Він не погоджується з розміром заборгованості за процентами, оскільки їх нарахування не відповідає умовам кредитного договору. Тарифами передбачений розмір процентної ставки: базова процентна ставка складає 22,8 % на рік (1,9 % в місяць). Постійна прострочена заборгованість за кредитним договором утворилась з 24 березня 2017 року у розмірі 531,62 грн. Він розрахував розмір заборгованості за процентами відповідно до формули, якою користуються банки України, в тому числі ПриватБанк, при розрахунку заборгованості за процентами згідно ставкам, передбаченим кредитним договором, враховуючи те, що згідно розрахунку заборгованості розмір процентної ставки на поточну і прострочену заборгованість є однаковий. Формула розрахунку заборгованості за процентами є наступна: «Тіло кредиту*Процентна ставка/100/Кількість днів у році*Кількість днів, за які здійснюються нарахування». Нараховані проценти згідно вищезазначеної формули складають: з 01 квітня 2017 року по 01 липня 2018 року (456 днів): 531,62 грн.*22,8/100/365*456 = 151,43 грн. Позивач не надав докази до суду, що відсоткова ставка збільшилася в 18,9 разів, а розрахунком заборгованості, який є доказом позивача, доведено, що відсоткова ставка не збільшувалася до вищезазначеного розміру. Крім того, відповідач не давав згоди щодо зміни умов договору відносно збільшення процентної ставки більше, ніж в 18,9 разів. Також він заперечує проти розміру нарахованої пені та комісії у сумі 10920,53 грн. Відповідно до п.2.1.1.12.8 Умов та правил надання банківських послуг, Банк стягує комісію за обслуговування згідно з Тарифами. Однак Тарифи не передбачають нарахування комісії. Проаналізувавши витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», яким не передбачений розмір комісії, можливо припустити, що вищевказана заборгованість є пенею, хоча в розрахунку заборгованості вищезазначена заборгованість вказана як заборгованість за комісією. Згідно Тарифів, пеня (1)=базова процентна ставка по договору/30 (нараховується за кожен день прострочки кредиту), пеня (2)=1% від суми загальної заборгованості, але не менше 10,00 грн. в місяць, нараховується один раз в місяць при наявності прострочки за кредитом чи процентами. З розрахунку заборгованості вбачається, що позивач просить суд стягнути з нього заборгованість за пенею за період з 01 квітня 2017 року по 04 липня 2018 року. Він вважає, що позивач при поданні позовної заяви до суду порушив річний строк позовної давності стосовно стягнення пені. Згідно розрахунку заборгованості, в межах позовної давності за період з 01 липня 2017 року по 04 липня 2018 року позивач нараховував пеню по 100 грн. щомісячно на загальну суму 1200 грн. Однак, пеня (1), згідно Тарифів, за вказаний період, складає - 22,8 (базова процентна ставка договору) / 30 = 0,76 * 356 (кількість днів прострочення) = 270,56 грн. Пеня (2), згідно Тарифів складає: -з 01 липня 2017 року по 31 липня 2017 року: 716,27*1/100 = 7,16 грн. = 10,00 грн.; -01 серпня 2017 року по 31 серпня 2017 року: 948.04*1/100 = 9.4804 грн. = 10,00 грн.; -01 вересня 2017 року по 30 вересня 2017 року: 1202.89*1/100 = 12,03 грн.; -01 жовтня 2017 року по 31 жовтня 2017 року: 1483.24*1/100 = 14,83 грн.; -01 листопада 2017 року по 30 листопада 2017 року: 1790.95*1/100 = 17,91 грн.; -01 грудня 2017 року по 31 грудня 2017 року: 2127,34*1/100 = 21,27 грн.; -01 січня 2018 року по 31 січня 2018 року: 2495,27*1/100 = 24,95 грн.; -01 лютого 2018 року по 28 лютого 2018 року: 2896,19*1/100 = 28,96 грн.; -01 березня 2018 року по 31 березня 2018 року: 3333,41*1/100 = 33,33 грн.; -01 квітня 2018 року по 30 квітня 2018 року: 3809,61*1/100 = 38,10 грн.; -01 травня 2018 року по 31 травня 2018 року: 4324,28*1/100 = 43,24 грн.; - 01 червня 2018 року по 30 червня 2018 року: 4883,64*1/100 = 48,84 грн.; - 01 липня 2018 року по 04 липня 2018 року: 5489,67*1/100 = 54,90 грн.; на загальну суму 358,36 грн. Таким чином, пеня складається з пеня (1) + пеня (2) = 270,56 грн. + 358,36 грн. = 628,92 грн. Він вважає, що позовна вимога позивача стосовно штрафів (фіксованої частини і процентної складової) на загальну суму 965,82 грн. є незаконною, оскільки ніхто не може бути притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне правопорушення. Згідно Постанови ВСУ № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строки грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільної відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином, він вважає вимогу про стягнення штрафів незаконною, яка протирічить Конституції України і цивільному законодавству. 24 травня 2019 року представник позивача надав відповідь на відзив, в якому зазначив, що при укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦПК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднанні другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Нарахування відсотків на заборгованість за кредитом здійснюється за відповідною ставкою на максимальний залишок відповідної заборгованості по тілу/простроченому тілу кредита за формулою: N*M*2*12/Y*1*=7,56, де N - складова заборгованості; М - % ставка в місяць (по даній складовій заборгованості); 2 - коефіцієнт (у разі прострочення); 12 - кількість місяців у році; Y- базіс (кількість днів у році 365/366; для VIP базіс 360 днів); 1 - кількість днів; *перед множенням на кількість днів проводится математичне округлення. Розмір коефіцієнта залежить від погашення заборгованості Клієнтом. Якщо погашення здійснюється в пільговому періоді або вимога погашена, то розрахунок здійснюється з коефіцієнтом 0. Якщо пільговий період погашення вже сплив, то розрахунок здійснюється с коефіцієнтом 1. Якщо вимога прострочена, то розрахунок здійснюється с коефіцієнтом 2. Дані вимоги передбачені п.п. 2.1.1.12.2 (коефіцієнт 1), 2.1.1.12.2.1 (коефіцієнт 2) УіП. Під час укладення кредитного договору діяла процентна ставка по кредиту в розмірі 22,80 на рік. Згідно до п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору. Повідомлення про підвищення процентної ставки відповідачу були направлені 15 серпня 2014 року, 15 березня 2015 року та на сьогоднішній день заяв про розірвання кредитного договору від відповідача до банку не надходило. Сторони досягли згоди і уклали кредитний договір, в якому передбачили умови сплати пені та штрафу. Нарахування пені за кредитними картами здійснюється з 01 травня 2009 року в розмірі 1% від суми заборгованості, але не менше 30 грн., що затверджено Наказом СП-2009-289 від 07 квітня 2009 року. Наказом СП-2013-6500941 від 28 січня 2013 року розмір пені було збільшене до 50 грн., яка нараховується щомісячно у разі виникнення прострочки по кредиту на суму від 100 грн. 19 вересня 2013 року СП-2013-6776448 від 19 вересня 2013 року внесені зміни до тарифів щодо розміру пені, а саме: у разі виникнення прострочки на протязі одного місяця - сплачується пеня в розмірі 50 грн.; у разі виникнення прострочки другий місяць поспіль - сплачується пеня в розмірі 100 грн. Сторони за договором передбачили у разі порушення позичальником термінів платежів по будь-якому з грошових зобов`язань більше ніж на 30 днів Банком нараховується штраф за формулою: "" 500"" грн. + "" 5"" % від заборгованості за кредитом. Цей штраф за жодними обставинами не виражається у твердій грошовій сумі, оскільки хоча в розрахунку він і складається з двох частин (фіксовані складова + процентна складова), але юридично вони складові формули, за якою обчислюється нероздільна (цілісна) сума в залежності від розміру невиконаних або неналежно виконаних зобов`язань. Відповідач мав можливість самостійно знайомитися з балансом свого карткового рахунку шляхом отримання інформації через Інтернет. Згідно п. 1.1.5.26. неотримання виписки або несвоєчасне отримання не звільняє власника від виконання своїх зобов`язань за договором. Умови про порядок внесення змін до Тарифів по кредиту були закладені з самого початку, тобто відповідач перед підписанням кредитного договору мав можливість ознайомитися з його умовами (умовами кредитного договору) і в разі незгоди із запропонованими умовами відмовитися від укладення такої угоди, під час підписання договору відповідача влаштовували умови вищевказаного договору, про що свідчить його підпис, а тому заперечення відповідача є необгрунтованими і задоволенню не підлягають. Зазначає, що в розрахунку заборгованості, в колонці під «сума комісії та пені» фактично зазначено лише пеню, оскільки нарахування комісії умовами кредитного договору не передбачено. Пеня та штраф не є окремими видами відповідальності, а є різновидом штрафних санкцій. У межах одного виду відповідальності можуть застосовуватися різний набір санкцій. Штраф і пеня мають різне призначення і функції у цивільних правовідносинах. Штраф - разове покарання, яке застосовується за порушення виконання зобов`язання, а пеня - покарання за несвоєчасність виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання, яке має на меті домогтися якнайшвидшого виконання зобов`язання. Цивільний кодекс України не містить обмежень і заборон на одночасне застосування стороною за договором до винної сторони таких штрафних санкцій як штраф і пеня. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частинами 1 та 3 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Згідно ст. 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно ст. 625 та ст. 1052 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та у разі невиконання ним обов`язків, встановлених договором позики, позикодавець (позивач) має право вимагати від відповідача дострокового повернення позики та сплати належних йому процентів. Судом встановлено, що 03 липня 2008 року сторони уклали кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що він був ознайомлений з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", і "Тарифами Банку". Крім того відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з пам`яткою клієнта, "Умовами та правилами надання банківських послуг" і "Тарифами Банку" складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 12, 13, 14-28). На теперішній час, відповідач свої зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконав та станом на 04 липня 2018 року має заборгованість в сумі 15282,12 грн., яка складається з наступного: 531,62 грн. - тіло кредиту, 2864,15 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом; 10920,53 грн. - нараховано пені, а також штрафи відповідно договору: 250 грн. - штраф (фіксована частина); 715,82 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 8-9, 10-11). Як встановлено судом, відповідачем було порушено вимоги Умов та правил надання банківських послуг, тобто укладеного сторонами договору, та ст.ст. 1049, 1054 ЦК України, а саме: прострочено повернення заборгованості по кредиту, в зв`язку з чим, позивач має право вимагати погашення тіла кредиту, відсотків та пені. Відповідач у відзиві на позов просив зменшити розмір нарахованої позивачем неустойки (пені та штрафів). Згідно ч. 1, 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд вважає, що розмір неустойки (пені), яку позивач просить стягнути з відповідача за порушення ним своїх зобов`язань за кредитним договором необхідно зменшити до розміру заборгованості за тілом кредиту, а саме 531,62 грн., оскільки з урахуванням процентів за користування кредитом, які сплачені та підлягають стягненню з відповідача, розмір неустойки перевищує можливий розмір збитків, завданих позивачу невиконанням зобов`язань відповідачем за кредитним договором. Крім того, як видно з наданого позивачем розрахунку заборгованості, банком крім пені також нараховані штрафи: 250 грн. - штраф (фіксована частина); 715,82 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Статтею 61 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Отже, враховуючи положення ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому заявлені позивачем вимоги про одночасне їх стягнення з відповідача за прострочення сплати суми кредиту та відсотків суперечать вимогам ч. 1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, та зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення постановою у справі № 6-2003цс 15 від 21 жовтня 2015 року. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення штрафів такими, що суперечать наведеним вище законодавчим актам і правовим позиціям Верховного суду України, а тому останні задоволенню не підлягають. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, суд приходить до висновку, що укладений між сторонами договір відповідає вимогам закону, зобов`язання по договору відповідачем у встановлений строк не виконані, тож з відповідача на користь позивача має бути стягнута заборгованість за кредитним договором в розмірі 3927,39 грн., яка складається з наступного: 531,62 грн. - тіло кредиту, 2864,15 грн. - відсотків за користування кредитом; 531,62 грн. - пені. Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути судові витрати у справі, пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial