Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі - АТ КБ "ПриватБанк") звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача суми боргу за кредитним договором. Обґрунтовуючи вимоги позивач в своїй позовній заяві вказував на те, що відповідач з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 07.12.2007 року, підтвердив свою згоду на те, що підписана заява, разом з Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір, згідно якої відповідач отримав кредит в розмірі 10 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 27.01.2019 року має заборгованість в розмірі 69960,86 грн., з яких: 2729,96 грн. - заборгованість за кредитом; 1004,25 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; 62418,99 грн. нарахована пені; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 3307,66 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача понесені ним судові витрати в розмірі 1921,00 грн. З відзиву відповідача вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає частково. Зазначив, що на договірні правовідносини між ним та позивачем розповсюджується дія ст. 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», згідно якої заборонено нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку. А оскільки він зареєстрований та проживає в м.Білицьке Донецької області, і цей населений пункт відноситься до населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, на території де проводилася антитерористична операція, відповідач вважає необґрунтованим вимоги позивача щодо стягнення з нього кредитної заборгованості у вигляді: 62418,99 грн. заборгованість за пенею та штрафи: 500,00 грн. фіксована частина, 3307,66 грн. процентна складова і заперечує проти їх стягнення. З відповіді на відзив вбачається, що позивач посилається на те, що договір з відповідачем оформлений 07.12.2007 року, остання звірка паспортних даних здійснювалась в 2013 році, тому при зверненні до суду у банка була відсутня достовірна інформація про адресу, за якою на час початку проведення антитерористичної операції проживав відповідач. Банк не маючи доступу до інформації про місце перебування, проживання Боржника станом на 14 квітня 2014 рік фактично не мав підтверджуючих документів для прийняття рішення про зупинення нарахувань. На сьогоднішній день Боржник до Банку з метою списання штрафних санкцій не звертався, хоча Банком і налаштовано прийняття таких заяв як через відділення Банку так і шляхом подачі заяви через сайт Банку. Позивач просить суд задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі, після отримання достовірної інформації про адресу реєстрації, проживання/ перебування Боржника, Банком буде виконано вимоги передбачені ст. 2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглянути справу за відсутності представника позивача. Відповідач до судового засідання не з`явився. Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Між сторонами склалися кредитні правовідносини. Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов`язання" (ст. ст. 530, 631 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст.1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Як вбачається із анкети-заяви від 07.12.2007 року, відповідач подав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.12). З вказаної анкети-заяви також вбачається, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, з якими він був ознайомлений і згоден, складають між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Таким чином, між позивачем та відповідачем укладено договір приєднання, який у відповідності до вимог ст. 634 ч. 1 ЦК України є договором, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що згідно до умов договору від 07.12.2007 року відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку кредитка, зі сплатою за користування кредитом 2,5% на місяць на суму залишку заборгованості. Відповідно до п.1.1.7.11 Умов та Правил надання банківських послуг вбачається, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Згідно пунктів 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг вбачається, що клієнт дав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішення Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який час змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Відповідно до п. 2.1.1.12.6. Умов та Правил надання банківських послуг, встановлено, що на боргові зобов`язання за Кредитом і Овердрафтом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено. Судом встановлено, що свої обов`язки за кредитним зобов`язанням відповідач в повній мірі не виконав та кошти не повертав, у наслідок чого перед позивачем утворилась заборгованість. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Згідно витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна GOLD», а саме вказаний вид кредитування був обраний відповідачем, передбачено щомісячне погашення заборгованості по кредиту, розмір платежу, що включає в себе як частину кредиту, так і нараховані проценти, складає 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості. (а.с.13). Станом на 27.01.2019 року заборгованість за кредитом у відповідача становить 69960,86 грн., що складається із наступних сум: 2729,96 грн. - заборгованість за кредитом; 1004,25 грн. нараховані відсотки за користування кредитом; 62418,99 грн. нарахована пеня; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 3307,66 грн. - штраф (процентна складова). Вказана заборгованість підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с.6-11). Відповідно до п. 2.1.1.12.10 Умов та правил надання банківських послуг, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим Договором. Відповідно до ст..81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з вимогами ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач є зареєстрованим за адресою [ADDRESS] з 23.11.1988 року, що підтверджується копією паспорта відповідача (а.с.29,49-50),повідомленням з виконавчого комітету Білицької міської ради від 20.02.2019 р. №156 (а.с.40) та довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 04.03.2019 року (а.с.52). Враховуючи наведене, суд вважає, що на договірні правовідносини між сторонами у справі розповсюджується дія Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Відповідно до ст. 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що проводять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р, до таких населених пунктів віднесено і и.Білицьке міста Добропілля Донецької області, де зареєстрований відповідач. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення пені за період з 14.04.2014 року по 27.01.2019 року задоволенню не підлягають на підставі ст..2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» З розрахунку заборгованості вбачається, що пеня в розмірі 62418,99 грн. є нарахованою після 14.04.2014 року, тобто є такою що не підлягає стягненню відповідно до ЗУ від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Також не підлягає стягненню штрафи, які нараховані відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, так як вони нараховані після 14.04.2014 року. Зважаючи на викладене, розмір заборгованості за кредитним договором, яка підлягає задоволенню в даному випадку становить 3734,21 грн., з яких: 2729,96 грн. - заборгованості за кредитом; 1004,25 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом. В решті позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» необхідно відмовити. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно ч. 1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.36 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014\~року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вбачається, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом\~№ 3674-VI). \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевказані положення ЦПК України, а також роз`яснення постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014\~року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 102,53 гривень, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (5,34%). Решту судового збору в сумі 1818,47 гривень слід залишити за позивачем. .

Outcome: partial