Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

24.02.2015 року представник Публічного акціонерного товариства КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним Договором №54МФ/2006 від 23.06.2006 року вилучити у відповідача [PERSON] та передати в заклад ПАТ КБ "Приватбанк" предмет застави автомобіль MERCEDES-BENS модель 308D, рік випуску 1991, тип ТЗ - автобус, мікроавтобус-D № кузова/шасі WDB6023771P187533 реєстраційний номер 00149НІ, що належить йому на праві приватної власності та стягнути з відповідача понесені судові витрати на користь позивача. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, або ж його представник в судове засідання не з'явилися повторно. Про дату, час та місце судового розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 23.06.2006 року між Публічного акціонерного товариства КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладено кредитний договір №54МФ/2006 відповідно до якого [PERSON] отримав кредит 1 розмірі 14500,00 (доларів США) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,00% на рік суми залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 22.06.2009 року. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Кредитним договором [PERSON] уклав договір застави рухомого майна та надав в заставу автомобіль MERCEDES-BENS модель 308D, рік випуску 1991, тип ТЗ - автобус, мікроавтобус-D № кузова/шасі WDB6023771P187533, реєстраційний номер 00149НІ. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Договором застави передбачено, що у випадку порушення Заставодавцем/Позичальником зобов'язань за кредитним договором, або за договором застави, Заставодавець зобов'язаний передати предмет застави Заставодержателю в заклад. В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконує, застави в заклад банку не передав. Через неналежне виконання умов кредитного Договору у відповідача станом на 13.01.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 22338,72 (доларів США) грн., яка складається з: 6260,22 долорів США - заборгованість за кредитом, 6991,30 доларів США. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 9087,20 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов"язань за договором. Відповідно до ст.19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про заставу». Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (ч. 6 ст. 20 ЗУ «Про заставу»). Згідно з договором застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та умов цього договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання Заставодержателем договору купівлі-продажу Предмету застави від імені Заставодавця. Приймаючи до уваги, що ПАТ КБ "Приватбанк" заявлено позов саме з підстав, вказаних у попередньому абзаці, виконання рішення суду стосовно звернення стягнення на предмет застави шляхом надання права безпосереднього продажу конкретному покупцю, - неможливо без фактичного знаходження предмету застави у володінні ПАТ КБ "Приватбанк". Відповідно до ст. 16 Циільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов'язання в натурі. Примусове виконання зобов'язання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов'язання та полягає в зобов'язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача (заклад). Аналогічна умова міститься в договорі застави. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства КБ "Приватбанк" належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved