Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Позивач за первісним позовом свої вимоги мотивує тим, що він є власником 78/100 частини домоволодіння [ADDRESS], а інша частина - 22/100 вказаного домоволодіння на праві власності належить [PERSON], дане домоволодіння розташоване на земельній ділянці 0,0761 га, яка згідно рішення Сумської міської ради передана у приватну власність йому та [PERSON]. Фактично будинки та надвірні будівлі розташовані на земельній ділянці таким чином, що провести розподіл земельної ділянки в рівних частинах є неможливим. Згідно рішення Зарічного районного суду м. Суми від 27.12.2012 року [PERSON] виділено у користування земельну ділянку площею 279 кв.м., а йому 482 кв.м., однак право власності за даними земельної ділянки визначено не було. Тому просить суд провести розподіл земельної ділянки площею 0,0761 га в [ADDRESS] та виділити йому у власність земельну ділянку площею 0,0482 га., що становить 63/100 частини земельної ділянки площею 0,0761 га., що відповідає 2 варіанту висновку судово-будівельної експертизи №1805/2760. Позивач за зустрічним позовом свої вимоги мотивує тим, що є власником 22/100 частини домоволодіння за адресою [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності. Належне йому та відповідачу домоволодіння складається з двох житлових будинків, позначених на плані літ. "А" і "Л" і надвірних будівель, які розташовані на земельній ділянці площею 0,761 га. Згідно рішення Сумської міської ради вказана земельна ділянка передана їм у власність, однак будинки та надвірні будівлі розміщені таким чином, що розподіл земельної ділянки таким чином є неможливим. На підставі вищевикладеного просить постановити рішення, яким провести розподіл земельної ділянки площею 0,0761 га. в [ADDRESS], виділивши у власність земельну ділянку площею 0,0279 кв.м. га., що становить 37/100 частини земельної ділянки площею 0,0761 га., що відповідає 2 варіанту висновку судово-будівельної експертизи №1805/2760. Позивач за первісним позовом в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява, в якій просить суд слухати справу в його відсутність, свої позовні вимоги підтримує, зустрічний позов визнає. Відповідач до суду не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи в його відсутність, власні позовні вимоги підтримує, зустрічні позовні вимоги визнає. Представник Сумської міської ради в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність. Згідно ст. 197 ЦПК України вважає за можливе провести розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про право власності [PERSON] належить на праві спільної часткової власності 78/100 частини домоволодіння, що складається з двох житлових будинків під літ "А-1" та літ "Л" з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS], а [PERSON] відповідно належить 22/100 вказаного домоволодіння (а.с. 5,66). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 27.12.2012 року [PERSON] було виділено у користування земельну ділянку площею 279 кв.м., а [PERSON] було виділено у користування земельну ділянку площею 482 кв.м. (а.с.12-13). Згідно варіанту 2 висновку судово-будівельної експертизи № 1805/2760 від 29.11.2012 року, земельна ділянка площею 279 кв.м. виділена у користування [PERSON] і становить 37/100 земельної ділянки, на якій розташоване домоволодіння, а земельна ділянка площею 482 кв.м. виділена [PERSON] та становить 63/100 земельної ділянки (а.с.22-36). Позивачі як за первісним так і за зустрічним позовом погоджуються з розподілом земельної ділянки відповідно вказаного висновку експертизи, оскільки він відповідає фактичному виростанню особами вказаної земельної ділянки. Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На підставі ч.ч.1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а також має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 7 ст. 319 ЦК України, діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності (ст. 386 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно ч.ч. 1, 3, 4 ст. 88 Земельного кодексу України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Зідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року, за №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки (у тому числі й разом з іншими учасниками, які цього вимагають) або виплати рештою учасників грошової компенсації за цю частку при неможливості її виділення та отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру його частки. Таким чином, враховуючи, що між співвласниками зазначених земельних ділянок досягнуто згоди стосовно їх розподілу, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved