Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» правонаступником прав та обов`язків якого є акціонерне товариство «Альфа Банк», державного реєстратора Жовнівської сільської ради Бережанського району Тернопільської області Шелюжака В.Я., Жовнівської сільської ради Бережанського району Тернопільської області про скасування рішення державного реєстратора, припинення права власності на квартиру, у якому просить скасувати рішення державного реєстратора Шелюжака В.Я., Жовнівська сільська рада Бережанського району Тернопільської області, індексний номер 40126248 від 15.03.3018 року про реєстрацію за публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» права власності на квартиру [ADDRESS] , а також припинити право власності публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на зазначену квартиру. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що йому на праві власності належала квартира [ADDRESS] . 07.05.2008 року, він уклав з АКБ «Укрсоцбанк» договір іпотеки зазначеної квартири для забезпечення своїх зобов`язань за договором відновлювальної кредитної лінії №770/38-424-08 від 07.05.2008 року та договором про надання відновлювальної кредитної лінії №770/38-425-08 від 07.05.2008 року. 23 серпня 2018 року із інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, позивачу стало відомо, що 12.03.2018 року ПАТ «Укрсоцбанк» подав до державного реєстратора Шелюжака В.Я. заяву про реєстрацію за ним, як Іпотекодержателем права власності на належну йому квартиру на підставі повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки номер 104553 від 02.11.2017 року та іпотечного договору від 07.05.2008 року. 15.03.2018 року державним реєстратором Шелюжаком В.Я. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 40136148 про реєстрацію права власності на належну позивачу квартиру за ПАТ «Укрсоцбанк». Позивач вважає, що ПАТ «Укрсоцбанк» незаконно набув право власності на належне йому спірне майно, оскільки реєстрація переходу права власності на спірну квартиру проведено з порушенням встановленого порядку. Так, на його думку, державний реєстратор всупереч норм п.1,6 ч.1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» здійснив державну реєстрацію права власності на належну позивачу спірну квартиру за ПАТ «Укрсоцбанк» на підставі договору іпотеки від 07.05.2008 року, яке не містило іпотечного застереження. Вважає, що пунктом 4.5 спірного договору передбачено лише способи звернення стягнення на предмет іпотеки, який на думку позивача, не може вважатись іпотечним застереженням, оскільки між сторонами не досягнуто згоди з усіх істотних умов, які необхідні для договору про задоволення вимог іпотекодержателя. Крім цього, зазначив, що квартира, на яку банк звернув стягнення шляхом набуття права власності, є місцем постійного проживання позивача та його сім`ї, іншого нерухомого майна для проживання у нього не має, а тому вважає, що відповідачем не дотримано вимоги ч.1 ст.1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Також, позивач зазначив, що сума заборгованості, в рахунок погашення якої банком набуто право власності на іпотечне майно, є спірною та за нею сплив строк позовної давності. Крім цього вважає, що державний реєстратор здійснив державну реєстрацію переходу права власності на предмет іпотеки не маючи повного переліку документів, які необхідні для такої реєстрації. Так, повідомлень від банку про необхідність погашення боргу позивач не одержував, а тому державним реєстратором при прийнятті рішення, на думку позивача, не дотримано вимоги пункту 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України від 25.12.2015 року №1127. Вважає, що наведені обставини обумовлюють протиправність дій державного реєстратора щодо передчасного прийняття документів із заявою про державну реєстрацію прав при відсутності належних документів про завершення 30-денного строку з моменту отримання Іпотекодавцем та боржником письмової вимоги, як обов`язкової умови, передбаченої підпунктом 2 пункту 61 зазначеного Порядку. Відповідач - публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», правонаступником якого є акціонерне товариство «Альфа Банк» подав відзив на позов, відповідно до якого зазначив, що позивач [PERSON] взятих на себе зобов`язань за кредитним договором від 07.05.2008 року, укладеним між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] відповідно до якого Банк надав позичальнику кредит в межах максимального ліміту 99 000 доларів США належним чином не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 17.10.2017 року становить 93 575,83 долари США, з яких 37400 доларів США строкова заборгованість; 23100 доларів США прострочена заборгованість; 33075,83 долари США прострочена заборгованість по нарахуванню відсотків. Згідно п.п.4.5.3 п.4.5 укладеного іпотечного договору від 17.09.2008 року між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] , Іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із таких способів як шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Згідно із ч.3 ст.33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підстав рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя. Частиною 1 статті 36 зазначеного Закону передбачено, що позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між Іпотекодавцем і Іпотекодержателем про задоволення вимог Іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сила рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. За частиною другою статті 36 Закону України «Про іпотеку», договір про задоволення вимог Іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього закону. Застереження в Іпотечному договорі щодо позасудового способу звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття Іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки також є договором про задоволення вимог Іпотекодержателя. Зазначив, що відповідач надав державному реєстратору повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням, надісланої позивачу 03.11.2017 року рекомендованим листом. Також вказав, що спосіб реєстрації права власності на підставі погодженого добровільно сторонами іпотечного застереження в п.4.5.3 проводиться в позасудовий спосіб, а тому оскільки Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» передбачає примусове стягнення нерухомого житлового майна на підставі рішення суду, він не може бути застосований як підстава для відмови у державній реєстрації права власності. Враховуючи наведені обставини, вважає, що підстави для задоволення позову [PERSON] відсутні. Відповідач - державний реєстратор Жовнівської сільської ради Бережанського району Шелюжак В.Я. відзиву на позов не подавав. На вимогу суду надав належним чином завірену копію реєстраційної справи №1507479561101. Відповідач - Жовнівська сільська рада Бережанського району Тернопільської області відзиву на позов не подавала. 09.10.2019 року у даній справі ухвалою Тернопільського міськрайонного суду закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду 18.12.2019 року, занесену до протоколу судового засідання, замінено сторону відповідача із акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на його правонаступника акціонерне товариство «Альфа-банк». Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала повністю та просить їх задовольнити. Представник акціонерного товариства «Альфа-банк» в судовому засіданні позов не визнав, вважає, що у його задоволенні слід відмовити, з підстав зазначених у відзиві на позов. Крім цього, додатково зазначив, що позивачем на його думку не вірно обрано спосіб свого захисту та вважає, що його вимога про скасування рішення державного реєстратора не підлягає до задоволення, оскільки належною вимогою буде скасування запису про державну реєстрацію. Відповідач - державний реєстратор Жовнівської сільської ради Бережанського району Тернопільської області Шелюжак В.Я., а також представник Жовнівської сільської ради Бережанського району Тернопільської області в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про місце та час судового розгляду, що підтверджено документально. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив. 07 травня 2008 року між акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (Кредитор) та [PERSON] (Позичальник) укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №770/38-424-08, відповідно до п.1.1 якого, кредитор надає Позичальникові грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру. Підпунктом 1.1.1 зазначеного договору передбачено, що надання кредиту здійснюється окремими частинами, «траншами», зі сплатою 14 відсотків річних та комісій в розмірі та в порядку визначеному у додатку №1 до цього договору, що є невід`ємною частиною, в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 99 000 доларів США. Крім цього, 07 травня 2008 року між акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (Кредитор) та [PERSON] (Позичальник) укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №770/38-425-08, відповідно до п.1.1 якого, кредитор зобов`язується надати Позичальникові грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Підпунктом 1.1.1 зазначеного договору передбачено, що надання кредиту здійснюється окремими частинами, «траншами», зі сплатою 24 відсотків річних за кредитом, в межах максимального ліміту заборгованості Позичальника за кредитом в сумі 2 015 гривень. Відповідно до п.п. 1.1.2 зазначеного договору, кожна наступна видача траншу кредиту здійснюється в межах максимального ліміту заборгованості, визначеного в п.п.1.1.1 цього договору, за умови повного погашення попереднього траншу та у випадку нездійснення позичальником сплати за рахунок власних коштів чергового страхового платежу за договором страхування іпотеки №D778-019/08/СМ від 07 травня 2008 року, надалі договір страхування, укладеного між позичальником та ВАТ НАСК «Оранта», що здійснює страхування нерухомості, іпотека якої забезпечує виконання кредитних зобов`язань позичальника за договором 07 травня 2008 року між акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (Іпотекодержатель) та [PERSON] (Іпотекодавець) укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір, відповідно до п.1.1, 1.2 якого, Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю у якості забезпечення виконання Іпотекодавцем зобов`язань за договором відновлювальної кредитної лінії №770/38-424-08 від 07 травня 2008 року та договором про надання відновлювальної кредитної лінії №770/38-425-08 від 07 травня 2008 року, укладеним між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем, наступне нерухоме майно: чотирикімнатну квартиру, загальною площею 110,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить Іпотекодавцю на праві приватної власності. Загальна вартість предмету іпотеки за погодженням сторін становить 670 842 грн., що в еквіваленті складає 132 840 доларів США. Розділом 4 зазначеного іпотечного договору сторонами погоджено порядок звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізація. Так, п.4.5 вказаного договору іпотеки передбачено, що Іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із наступних способів, а саме : п.п.4.5.1 - на підставі рішення суду; п.п.4.5.2 - на підставі виконавчого напису нотаріуса або п.п.4.5.3 - шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; або п.п.4.5.4 - шляхом продажу предмету іпотеки Іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку»; або п.п.4.5.5 - шляхом організації Іпотекодержателем продажу предмета іпотеки через укладення договору купівлі-продажу предмета іпотеки між Іпотекодавцем та відповідним покупцем в порядку встановленому статтею 6 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати» Відповідно до пункту 6.2 зазначеного іпотечного договору, усі повідомлення за цим договором будуть вважатися зробленими належним чином, у випадку якщо вони здійснені у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, кур`єром, телеграфом, або вручені особисто за зазначеними адресами сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення, або дата поштового штемпеля відділення зв`язку одержувача. 12 березня 2018 року публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» через уповноваженого представника Мальцеву А.В. звернулось із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на об`єкт нерухомого майна - квартиру [ADDRESS] до державного реєстратора Жовнівської сільської ради Бережанського району Тернопільської області Шелюжака В.Я.. Як вбачається із копії матеріалів реєстраційної справи, наданої державним реєстратором Шелюжаком В.Я., до поданої заяви представником заявника було надано копію іпотечного договору від 07 травня 2008 року, укладеного між акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] , повідомлення ПАТ «Укрсоцбанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням від 02.11.2017 року №104553, адресоване [PERSON] , розрахунок заборгованості від 22.12.2017 року станом на 17.10.2017 року. Як вбачається із копії повідомлення ПАТ «Укрсоцбанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням від 02.11.2017 року №104553 ПАТ «Укрсоцбанк», адресованого позивачу, у ньому зазначено, що ПАТ «Укрсоцбанк» має право вимоги заборгованості по кредитному договору №770/38-425-07 від 07 травня 2008 року (надалі кредитний договір), згідно якого являється Іпотекодержателем нерухомого майна, а саме чотирьохкімнатної квартири [ADDRESS] , що є предметом договору іпотеки. Зазначеним повідомленням банк вимагав сплатити борг за кредитним договором, розмір якого станом на 03 жовтня 2017 року складає 93 575, 83 долари США, з яких строкова заборгованість - 37400 доларів США, прострочена заборгованість 23100 доларів США, прострочена заборгованість по нарахуванню відсотків 33075,83 долари США та попередив, що у разі невиконання цієї вимоги протягом тридцяти денного строку, він має намір звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку передбаченому статтею 37 Закону України «про Іпотеку». Із копій матеріалів реєстраційної справи, наданої державним реєстратором Шелюжаком В.Я. вбачається наявність у ній копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення [PERSON] 10 листопада 2017 року. Проте, представником відповідача ПАТ «Альфа-банк» на вимогу суду в порядку ч.6 ст.95 ЦПК України, оригіналу зазначеного рекомендованого повідомлення для огляду у судовому засіданні, не надано. Також, у матеріалах реєстраційної справи міститься копія довідки розрахунку заборгованості від 22.12.2017 року станом на 17.10.2017 року, відповідно до якої зазначено, що заборгованість [PERSON] по договору №770/38-424-08 від 07.05.2008 року складає 93575,83 доларів США, з яких строкова заборгованість - 37400 доларів США; прострочена заборгованість 23100 доларів США, прострочена заборгованість по нарахованих відсотках -33075,83 долари США. 15 березня 2018 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Жовнівської сільської ради Бережанського району Тернопільської області Шелюжаком В.Я., за результатами поданої заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на об`єкт нерухомого майна, прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за №40136148 нерухомого майна - квартиру, що розташована: [ADDRESS] за суб`єктом - публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк». Як вбачається із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.03.2018 року, номер 117228194, право власності на зазначений об`єкт нерухомості зареєстроване за ПАТ «Укрсоцбанк». Як вбачається із довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб, видану [PERSON] об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Опільського 5» від 24.01.2020 року, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані та проживають [PERSON] , а також члени його сім`ї: дружина [PERSON] , син [PERSON] . Також, як вбачається із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 20.02.2020 року №201088307, у власності [PERSON] відсутнє інше нерухоме майно. Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовано зокрема Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV від 01.07.2004 року, Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015. Пунктом 1 частини 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції Закону на момент вчинення спірної реєстраційної дії, встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до п. 1, 2 ч.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. Частиною 2 ст.18 зазначеного Закону передбачено, що перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Державна реєстрація прав, відповідно до п. 6 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 (далі - Порядок) у редакції, що діяла на момент прийняття спірного рішення, проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком. Відповідно до пункту 61 зазначеного Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, у редакції чинній на момент прийняття спірного рішення, для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Умовами спірного іпотечного договору 07.05.2008 року, укладеного між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] , зокрема п.п. 4.5.3 п.4.5 передбачено, що Іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із наступних способів: шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (ст. 3 Закону України «Про іпотеку»). Приписами ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку», у редакції чинній на момент прийняття спірного рішення, передбачено, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положеннями ст. 37 Закону України «Про іпотеку» (яка діяла на час укладення договору іпотеки), визначено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки. Із внесенням змін до цієї норми згідно із Законом України "Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва" від 25 грудня 2008 року №800-VI, норми статті 37 Закону України "Про іпотеку" передбачають, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Приписами ст. 36 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, яка діяла на час укладення договору іпотеки) передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. 07 червня 2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» п.п. 1 п. 1 якого передбачено, що не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: - таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; - загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Пунктом 4 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» передбачено, що протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм. Відповідно до частини 3 статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. В частині 2 статті 36 цього ж Закону зазначено, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Отже, Закон України «Про іпотеку» прямо вказує, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, є одним із шляхів звернення стягнення на предмет іпотеки. Підписавши іпотечне застереження сторони визначили лише можливі шляхи звернення стягнення які має право використати іпотекодержатель. Стягнення є примусовою дією іпотекодержателя направленою до іпотекодавця з метою задоволення своїх вимог. При цьому, до прийняття Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки (як в судовому, так і в позасудовому способі) не залежало від наявності згоди іпотекодавця, а залежало від наявності факту невиконання боржником умов кредитного договору. Таким чином, Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» ввів тимчасовий мораторій на право іпотекодержателя відчужувати майно іпотекодателя без згоди останнього на таке відчуження. Аналогічна правова позиція наведена у постанові Великої палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі 3802/1340/18а. За змістом ч.1 ст.12 ЦПК України, Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно із ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ч.2, 5, 6 ст.95 ЦПК України, письмові докази подаються і оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях) повинен зазначати про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Суд проаналізувавши матеріали справи, оцінивши та дослідивши докази надані сторонами вважає, що позов [PERSON] до акціонерного товариства «Альфа Банк», державного реєстратора Жовнівської сільської ради Бережанського району Тернопільської області Шелюжака В.Я., Жовнівської сільської ради Бережанського району Тернопільської області про скасування рішення державного реєстратора, припинення права власності на квартиру підлягає до задоволення, а тому слід визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Шелюжака В.Я., індексний номер 40126248 від 15 березня 2018 року про реєстрацію за публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» права власності на квартиру [ADDRESS] , припинивши право власності публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на зазначену квартиру. При цьому, задовольняючи позовні вимоги, суд зазначає, що як вбачається із письмового повідомлення ПАТ «Укрсоцбанк» від 02.11.2017 року за №104553 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням, яке було надіслано [PERSON] та яке було надано державному реєстратору Шелюжаку В.Я., як підставу для прийняття спірного рішення, у ньому зазначено, що заборгованість [PERSON] по кредитному договору за №770/38-425/07 від 07 травня 2008 року станом на 03 жовтня 2017 року складає 93575,83 долари США. Однак, як вбачається із укладеного кредитного договору №770/38-425-08 від 07 травня 2008 року між зазначеними сторонами, максимальний ліміт заборгованості позичальника за кредитом по ньому передбачено в сумі 2 015 гривень, який було укладено з метою сплати позичальником чергового страхового платежу за договором страхування іпотеки №D778-019/08/СМ від 07 травня 2008 року. Таким чином, державний реєстратор Шелюжак В.Я. не перевірив відповідність надісланого повідомлення боржнику, наявність факту виконання умов правочину, з якими закон або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації. При цьому, державним реєстратором не звернуто увагу на розбіжність між довідкою розрахунком заборгованості від 22.12.2017 року, наданої представником ПАТ «Укрсоцбанк» станом на 17.10.2017 року, відповідно до якої зазначено, що заборгованість [PERSON] на суму 93575,83 долари США виникла по кредитному договору №770/38-424-08 від 07.05.2008 року та повідомленням ПАТ «Укрсоцбанк» від 02.11.2017 року за №104553, надісланого [PERSON] , у якому зазначено, що заборгованість останнього у сумі 93575,83 долари США виникла по іншому кредитному договору за №770/38-425/07 від 07 травня 2008 року. При цьому, суд зазначає, що [PERSON] 07 травня 2008 року було укладено два договори про надання відновлювальної кредитної лінії, а саме: №770/38-424-08 в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 99 000 доларів США; №770/38-425-08 в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 2 015 грн. Крім цього, суд в силу вимог ч.6 ст.95 ЦПК України, не бере до уваги як письмовий доказ наданий представником відповідача ПАТ «Альфа банк» копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, адресованого [PERSON] , оскільки на вимогу учасника справи, зокрема представника позивача, яка поставила під сумнів зазначений доказ, оригінал такого письмового доказу відповідачем на вимогу суду, не надано. При цьому, представник позивача [PERSON] у судовому засіданні заперечила факт надіслання зазначеним відповідачем [PERSON] такого повідомлення та його одержання, оскільки останній відповідно до даних Державної прикордонної служби України від 18.07.2019 року №184/Ш-10446, 10.11.2017 року о 15 год. 29 хв. в`їхав на територію України у пункті пропуску «Шегині», а тому враховуючи відстань до місця свого проживання та часу необхідного щоб її подолати, фізично не міг його отримати. Також, суд вважає, що квартира [ADDRESS] , яка має загальну площу 110,7 кв.м. та яка використовується як місце постійного проживання позивача та членів його сім`ї, що підтверджено довідкою про склад сім`ї, видану [PERSON] об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Опільського 5» від 24.01.2020 року, за відсутності у власності [PERSON] іншого нерухомого майна, не може бути примусово стягнута (шляхом перереєстрації права власності на нерухоме майно на відповідача) на підставі дії Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", в тому числі шляхом реєстрації права власності за ПАТ «Укрсоцбанк», як забезпечення виконання [PERSON] умов кредитного договору №770/38-424-08 від 07.05.2008 року, укладеного в іноземній валюті. Крім цього, суд вважає, що в силу вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, слід стягнути із акціонерного товариства «Альфа банк», державного реєстратора Жовнівської сільської ради Бережанського району Тернопільської області Шелюжака В.Я., Жовнівської сільської ради Бережанського району Тернопільської області на користь [PERSON] сплачений ним судовий збір у розмірі 6708 44 коп., тобто по 2 236 грн.. 14 коп., із кожного. На підставі наведеного,

Outcome: approved