Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, уточнивши який (а.с.94-97) просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором про іпотечний кредит № 1248 від 15.11.2006 року у розмірі 9305,28 дол. США (еквівалент 244144,32 грн., станом на 22.09.2017р. 1 дол. США = 26,237181 грн.) та 346234,74 грн.; в рахунок погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит № 1248-н від 15.11.2006 року в розмірі 9305,28 дол. США та 346234,74 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру № 3, що розташована за адресою: Одеська область Біляївський район с. Василівка вул. Леніна, 57, яка належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору купівлі продажу, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, яка буде встановлена на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності на момент продажу, а також стягнути з відповідачів на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» судовий збір в розмірі 3692,65 грн. з кожного. Свої вимоги мотивує тим, що 15.11.2006 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит № 1248, відповідно до умов якого останньому виданий кредит в сумі 12750 доларів США, на 240 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 15.11.2026 року на придбання квартири, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 11,5% річних, комісійних винагород та інших платежів у порядку, на умовах та в строки, визначені в договорі. Відповідач зобовязався сплачувати проценти за користування кредитом щомісячно до останнього робочого дня кожного звітного місяця, наступним за звітним, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 53,00 дол. США та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 15.11.2007 року між банком та [PERSON] був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 7992. Згідно іпотечного договору предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: квартира під № 3, що розташована за адресою: Одеська область Біляївський район с. Василівка вул. Леніна, 57, загальна площа квартири 50,60 кв.м. Також в якості забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором 15.11.2006 року між позивачем, [PERSON] та [PERSON] був укладений договір поруки №1 до кредитного договору №1248, згідно якого [PERSON] зобовязався перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобовязання за кредитним договором №1248 від 15.11.2006 року, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. Однак, встановлені кредитним договором терміни повернення наданого кредиту (основної суми) та терміни сплати відсотків за кредит [PERSON] не дотримуються, у звязку з чим 09.09.2016 року на його адресу була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, а 13.10.2016 року вимога була направлена на адресу поручителя [PERSON] Через невиконання [PERSON] своїх зобовязань перед банком за договором про іпотечний кредит № 1248 від 15.11.2006 року заборгованість станом на 22.09.2017 р. складає 9305,28 дол. США (еквівалент 244144,32 грн., станом на 22.09.2017 р. 1 дол. США = 26,237181 грн.) та 346234,74 грн., з яких: прострочений основний борг по кредиту 7087,82 дол. США; строкові проценти за користування кредитом 46,90 дол. США; прострочені проценти за користування кредитом 1904,87 дол. США; строкова комісійна винагорода за супроводження кредиту 40,00 грн.; прострочена комісійна винагорода за супроводження кредиту 1320,00 грн.; пеня за прострочений основний борг по кредиту 270568,57 грн.; пеня за прострочені проценти за користування кредитом 72320,17 грн.; пеня за прострочену комісійну винагороду за супроводження кредиту 1986,00 грн.; 3% річних за основним боргом 197,32 дол. США; 3% річних за відсотками 68,37 дол. США. Оскільки відповідачі відмовляються у добровільному порядку погасити заборгованість, яка виникла, представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом. Представники позивача у судовому засіданні на позові наполягали і просили задовольнити позов з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, подав заперечення на позов і просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у запереченні (а.с.138-140). Після перерви в судове засідання представник відповідача не зявився, хоча був повідомлений належним чином, від нього надійшла заява про відкладення розгляду справи у звязку із зайнятістю в іншому процесі, при цьому причина неявки не підтверджена, виходячи з чого суд вважає за можливе розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, хоча був повідомлений належним чином, повідомлення про причини неявки від нього не надходило, тому суд вважає за можливе розглянути справу без його участі. Вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 15.11.2006 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит № 1248, відповідно до умов якого останньому було видано кредит в сумі 12750 доларів США або 64387,50 грн. по курсу Національного банку України, на 240 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 15.11.2026 року, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 11,5% річних, комісійних винагород та інших платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені в договорі (а.с.8-10). Кредит надавався на придбання квартири за договором купівлі-продажу, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Згідно п. 1.5 договору [PERSON] зобовязується сплачувати проценти за користування кредитом щомісячно до останнього робочого дня кожного звітного місяця, наступним за звітним, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 53,00 дол. США та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом. Факт отримання [PERSON] грошових коштів у розмірі 12750 доларів США підтверджується заявою на видачу готівки (а.с. 163). Та обставина, що [PERSON] повністю погасив кредит у розмірі 12750 дол. США, як вказано у запереченні, не підтверджена у судовому засіданні. В забезпечення належного виконання вказаного договору 15.11.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 7992 (а.с.110-112). Згідно п. 1.2. Іпотечного договору предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: квартира під номером «три», що розташована за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Василівка, вулиця Леніна, в будинку під номером «пятдесят сім», та складається в цілому з двох жилих кімнат, житловою площею 23,60 кв. м. та приміщень, зазначених на схематичному плані під індексами: 1 коридор, 2 туалет, 3 ванна, 4 житлова площею 7,60 кв. м, 5 житлова площею 16,00 кв. м, 6 кухня, 7 кладовка, 8 лоджія. Загальна площа квартири 50,60 кв.м. Також в якості забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором 15.11.2006 року між банком та [PERSON], [PERSON] було укладено договір поруки №1 до кредитного договору № 1248 (а.с.11-12). Відповідно до п. п. 1.1., 2.1, 3.1 договору поруки, поручитель зобовязується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобовязання за кредитним договором №1248 від 15.11.2006 р., а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. У разі порушення боржником виконання зобовязання кредитом має право вимагати від поручителя виконання зобовязання боржника перед кредитором згідно з умовами кредитного договору в порядку, передбаченому цим договором. Поручитель відповідає по зобовязанням за вищезазначеним кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Згідно з п. 4.3.1.-4.3.3. кредитного договору, позичальник зобовязався виконувати взяті на себе зобовязання за цим договором; повернути кредит в сумі 12750 (дванадцять тисяч сімсот пятдесят) доларів США або 64387,50 грн. по курсу Національного банку України, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені цим договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобовязань по цьому договору сплатити штрафні санкції у строки та на умовах, що визначені цим договором; у разі порушення умов цього договору та/або іпотечного договору достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів за фактичний час користування кредитними ресурсами, комісійних винагород та штрафних санкцій. Однак, встановлених кредитним договором термінів повернення наданого кредиту (основної суми) та термінів сплати відсотків за кредит позичальник не дотримується, у звязку з чим 09.09.2016 року на адресу [PERSON] була направлена вимога про дострокове повернення кредиту вих. №28/01-3/1248/13597 (а.с.25), а 13.10.2016 року за вих. №28/01-3/1248/17145 (а.с.24) вимога була направлена на адресу поручителя [PERSON] У звязку з невиконанням [PERSON] зобовязань перед банком за договором про іпотечний кредит № 1248 від 15.11.2006 р. заборгованість станом на 22.09.2017 р. складає 9305,28 дол. США (еквівалент 244144,32 грн., станом на 22.09.2017 р. 1 дол. США = 26,237181 грн.) та 346234,74 грн., з яких: прострочений основний борг по кредиту 7087,82 дол. США; строкові проценти за користування кредитом 46,90 дол. США; прострочені проценти за користування кредитом 1904,87 дол. США; строкова комісійна винагорода за супроводження кредиту 40,00 грн.; прострочена комісійна винагорода за супроводження кредиту 1320,00 грн.; пеня за прострочений основний борг по кредиту 270568,57 грн.; пеня за прострочені проценти за користування кредитом 72320,17 грн.; пеня за прострочену комісійну винагороду за супроводження кредиту 1986,00 грн.; 3% річних за основним боргом 197,32 дол. США; 3% річних за відсотками 68,37 дол. США (а.с. 99-109). При цьому кожен з платежів розрахований в межах строку позовної давності (а.с. 99). Доводи представника відповідача [PERSON] в тій частині, що порушення останнім умов договору відбулося внаслідок непереборної сили, також є лише припущенням і не підтверджено. Згідно висновку суб'єкта оціночної діяльності ТОВ "Компанії Парус", на підставі заявки № 133.20-13/1248 від 24.11.2017 року, проведених оціночних процедур із застосуванням порівняльного підходу ринкова вартість об'єкта оцінки-житлової двокімнатної квартири № 3 розташованої за адресою: Одеська область Біляївський район с. Василівка вул. Леніна, 57, яка належить [PERSON], визначена за станом на 04.12.2017 р. на замовлення ВАТ «Ощадбанк», для використання в рамках судового провадження, становить 232721 грн. (а.с.167-183). Ст. 526 ЦК України встановлює, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з положеннями статей 530, 612 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п. 5.2 кредитного договору, за порушення взятих на себе зобовязань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим договором, позичальник зобовязується сплатити на користь Банку пеню в розмірі 0,5% від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення. Ч. 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71(ст.1046-1053) ЦК України. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Частиною 1 ст. 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч. 1 ст.7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Як вбачається з правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду України від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1080цс15, який є обовязковим для всіх судів України, право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки покладається на іпотекодержателя. Відповідно до частини першої статті 11 ЦПК України суди повинні розглядати питання про можливість застосування звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, заявлений у позовній вимозі. При цьому здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту. Звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобовязання на забезпечувальне. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобовязанням одночасно зі зверненням стягнення на предмет іпотеки не зумовлює подвійного стягнення за основним зобовязанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобовязанням відсутня. Пунктом 3.1.4 Іпотечного договору також передбачено право Іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому цим Договором, у випадку невиконання або неналежного виконання зобовязання за Кредитним договором та/або цим Договором. Згідно ст. 41 ЗУ «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої ЗУ "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог ЗУ «Про іпотеку». Відповідно до ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Таким чином, виходячи з положень ч. 2 ст. 16 ЦК України, ч. 3 ст. 33, ч. 1 ст. 39, ст. 41 ЗУ Про іпотеку, ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за рішенням суду за ціною, яка встановлюється на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. \~ \~ \~ \~ Здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту, отже реалізація кредитором права на стягнення з боржника кредиторської заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, яким забезпечується виконання основного зобов'язання, не виключає можливості застосування кредитором іншого способу правового захисту, а саме шляхом стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором за рішенням суду. Відповідно до ЗУ «Про акціонерні товариства» та згідно постанови Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2011 року № 502 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2003 р. № 261», 07 червня 2011 р. проведено державну реєстрацію зміни до Статуту ВАТ «Ощадбанк», відповідно до яких змінено назву Відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» на Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (а.с.29-32). Відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредиторів в іноземній валюті» не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України\~"Про\~заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (обєкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Як вбачається з постанови Верховного Суду України від 27 травня 2015 року, за своїм змістом Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» встановлює порядок вирішення спорів щодо примусового звернення на предмети застави та іпотеки, а саме: визначає, що за певних умов та протягом певного проміжку часу таке стягнення не проводиться. Оскільки Законом не призупиняється дія будь-яких нормативних актів у сфері регулювання кредитних відносин, зокрема тих, що визначають правові підстави для звернення в судовому порядку стягнення на відповідні предмети забезпечення, його чинність на час вирішення спору сама по собі не може бути підставою для відмови в захисті порушеного права. Представником відповідача [PERSON] [PERSON] подано заяву про застосування строку позовної давності (а.с. 137), в якій він просив відмовити у задоволенні позову, оскільки позивачем пропущений строк позовної давності, передбачений ст. 257 ЦК України. При цьому посилається на те, що у разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, має обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Суд не приймає до уваги наведені доводи, оскільки відповідно до умов договору терміном остаточного погашення кредиту є 15 листопада 2026 року, а тому термін позовної давності має відраховуватися саме з цієї дати. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовна заява законна, обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved