Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

у жовтні 2019 року ПАТ "ВіЕйБі Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної М.А. звернувся у суд з позовом до [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири. В обгрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 18 вересня 2014 року між ПАТ "ВіЕйБі Банк" та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого продавець зобов"язувався передати майно - квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , у власність [PERSON] , а покупець зобов"язувався прийняти вказане майно та сплатити за нього обумовлену цим договором грошову суму. Положеннями п. 3.1 договору купівлі-продажу від 18.09.2014 р. сторони визначили, що продаж квартири за домовленістю сторін вчиняється за 1 376 284 грн. Позивач вважає, що вказаний договір купівлі-продажу є недійсним на підставі ст. 233 ЦК України. Зазначає, що станом на 18 вересня 2014 року у зв"язку з економічними та політичними подіями, що сталися в країні, ПАТ "ВіЕйБі Банк" було отримано 12 кредитів рефінансування від НБУ. В зв"язку з наявністю ознак виникнення реальної загрози невиконання ПАТ "ВіЕйБі Банк" своїх обов"язань перед клієнтами і кредиторами, 11.09.2014 р. Правлінням НБУ було прийнято постанову № 564/БТ "Про встановлення особливого режиму контролю за діяльністю ПАТ "ВіЕйБі Банк" шляхом призначення куратора". Наявність обставин, що свідчили про існування загрози втрати платоспроможності ПАТ "ВіЕйБі Банк" також вбачається з Постанови Правління НБУ від 03.10.2014 р. № 631/БТ "Про віднесення ПАТ "ВіЕйБі Банк" до категорії проблемних". Даною постановою було встановлено факт існування високого ризику ліквідності та загрози втрати платоспроможності ПАТ "ВіЕйБі Банк".Наведене свідчить про те, що станом на дату укладення договору купівлі-продажу 18.09.2014 р. ПАТ "ВіЕйБі Банк" здійснював ризикову діяльність, що призвело до втрати ліквідності та виникнення реальної загрози невиконання банком своїх зобов"язань перед клієнтами і кредиторами, що в подальшому стало підставою віднесення ПАТ "ВіЕйБі Банк" до категорії неплатоспроможних та початку процедури ліквідації. Позивач вважає, що договір купівлі-продажу від 18.09.2014 р. було укладено банком на вкрай невигідних для останнього умовах, які не передбачали отримання прибутку. Відповідно до балансової довідки вказана квартира обліковувалася на балансі банку за ціною 2 211 335,57 грн. Враховуючи те, що відчуження квартири було здійснено банком за ціною значно нижчою (1 376 284,00 грн.) від тієї, за якою її було придбано банком (2 211 335,57 грн.), умови договору купівлі-продажу від 18.09.2014 р. були невигідними для банку, оскільки не передбачали отримання прибутку та фактично мали ознаки збитковості. Крім того, свідченням того, що відчуження вказаної квартири відбулося на невигідних для банку умовах є також визначений договором кпівлі-продажу від 18.09.2014 р. порядок розрахунків. Так, відповідно до п. 3.2 договору купівлі-продажу розрахунок за придбання квартири за цим договором проводиться покупцем у безготівковій формі, в сумі, зазначеній в п. 3.1 договору, на рахунок продавця, відкритий в ПАТ "ВіЕйБі Банк" шляхом надання покупцем до банку платіжного доручення на перерахування коштів з поточного рахунку покупця, відкрито в ПАТ "ВіЕйБі Банк", грошових коштів, в сумі заборгованості за цим договором. За таких підстав, позивач просить визнати недійсним договір купівлі-продажу майна - квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , від 18.04.2014 р., укладений між ПАТ "ВіЕйБі Банк" та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріуом КМНО Бочкарьовою А.В. за реєстрвим № 3448. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13 листопада 2018 року відкрито провадження у аній справі. (а.с. 47) 10 квітня 2019 року представник відповідача надав до суду пояснення та заперечення на позовну заяву. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог узв"язку зі спливом строку позовної давності та безпідставністю вимог позивача. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Представник відповідача в судовому засіданні не визнав позовні вимоги та просив суд відмовити в задоволенні позову. Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. За положеннями ч. 1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Згідно ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами 1-3,5,6 ст.203 цього Кодексу. Встановлено, що 18 вересня 2014 року між ПАТ "ВіЕйБі Банк" та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого продавець зобов"язувався передати майно - квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , у власність [PERSON] , а покупець зобов"язувався прийняти вказане майно та сплатити за нього обумовлену цим договором грошову суму. Положеннями п. 3.1 договору купівлі-продажу від 18.09.2014 р. сторони визначили, що продаж квартири за домовленістю сторін вчиняється за 1 376 284 грн. Згідно ст.233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину. Правовий аналіз цієї норми свідчить про те, що законодавець визначив обов`язкову сукупність кількох умов як підставу для визнання договору недійсним. Зокрема це наявність тяжкої обставини, яка може полягати у тяжкій хворобі особи, членів її сім`ї чи родичів та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин (п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»). По-друге, безпосередній вплив цієї тяжкої обставини на волевиявлення особи, яка має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах. По-третє, наявність для особи вкрай невигідних умов, при цьому невигідною умовою може бути низька плата за реалізацію коштовного майна, неможливість отримати за укладеним правочином певні матеріальні чи нематеріальні вигоди, чи отримати (набути) їх у значно меншому розмірі, ніж особа розраховувала. Існування вказаних обставин позивачем суду не доведено. Позивач свої позовні вимоги мотивував заниженням вартості квартири на момент її продажу, внаслідок чого банк поніс прямі збитки, що стало однією з причин визнання визнання останнього неплатоспромжним, а тому в силу положень ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" позивач вважає, що є підстави вважати зазначений правочин нікчемним. Проте, доводи позивача не можуть бути прийняті до уваги, оскільки посилання банка на наявність рішення про призначення уповноваженої особи Фонду на ддійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "ВіЕйБі Баннк" не може свідчити про порушення його прав як власника та наявність дій, що обмежували права останнього, оскільки на момент укладення договору купівлі-продажу будь-яких заборон на реалізацію банком свого права власності на майно не існувало. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 18.09.2014 р. продаж квартири № 15 за домовленістю сторін вчинено за 1 376 284 грн. (п. 1.3). Оціночна вартість вказаної квартири згідно звіту про незалжну оцінку майна, виконаного ТОВ "Актив Експерт" станом на 09.09.2014 р., становить 1 305 712 грн. (п. 3.5 договору). Вказаний звіт було виконано 11 вересня 2014 року на підставі укладеного з ПАТ "ВіЕйБі Банком" договору № 44-13 від 12.09.2013 р. з метою визначення ринкової вартості об"єкта оцінки для укладення цивільно-правових угод з використанням порівняльного підходу. Таким чином, продаж квартири № 15 було здійснено ПАТ " ВіЕйБі Банк" за ціною, визначеною у відповідності до Звіту про незалежну оцінку майна, який виконаний суб"єктом оціночної діяльності ТОВ "Актив Експерт" та вище ціни, визначеної експертом ТОВ "Актив Експерт", на 70 572,00 грн. Доказів на спростування Звіту експертів ТОВ "Актив Експерт" від 11.09.2014 р. про оцінку квартири № 15 станом на 09.09.2014 р., який був замовлений банком та на підставі якого була сформована ціна придбання відповідачем спірної квартири і на який йдеться посилання в спірному договорі від 18.09.2014 р. На думку суду, позивач не довів наявності підстав для визнання договору купівлі-продажу квартири від 18.09.2014 р. недійсним, оскільки не зазначив, виконання ких зобов"язань стало неможливим внаслідок укладення правочину, не вказав кредиторів, перед якими виконання зобов"язань стало неможливим, а також не зазначив і не довів причинно - наслідковий зв"язок між виникненням обов"язку і неможливістю виконання зобов"язань перед іншими кредиторами та надав доказів на підтвердження незаконності підстав набуття [PERSON] права власності на спірну квартиру [ADDRESS] . Згідно п. 3.3 договору обов"язок покупця щодо перерахування продавцем суми договору вважається виконаним з моменту її зарахування на рахунок проавця, вказаний у цьому договорі. В матеріалах справи містяться виписки, які надані позивачем в додатку до позовної заяви, а також копії платіжного доручення № 1 від 08.10.2014 р., згідно якого позивач повністю отримав грошові кошти, передбачені спірним договором № 3448 від 18.09.2014 р., а тому відсутні підстави вважати, що оплата по спірному договору купівлі-продажу від 18.09.2014 р. була здійснена відповідачем неналежним чином. Встановлено, що сторонами при укладенні спірного договору від 18.09.2014 р.було досягнуто реального настання юридичних наслідків вчинених ними дій, зокрема [PERSON] отримав у власність придбану квартиру, а позивач отримав за продану квартиру грошові кошти, що підтверджується банківськими виписками, які надані позивачем. За таких підстав, в задовленні позовних вимог необхідно відмовити.

Outcome: dismissed