Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

26 січня 2021 року позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість в сумі 20777,03 грн. за кредитним договором №8952667954 від 22 травня 2018 року, а також понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2270,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що 22 травня 2018 року [PERSON] подав до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ "ФК"ЦФР" та заяву №8952667954 від 22 травня 2018 року на отримання кредиту від ТОВ "ФК"ЦФР", підписанням якої підтвердив згоду, що ця заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ "ФК"ЦФР" становлять кредитний договір між ТОВ "ФК"ЦФР" та відповідачем, як позичальником, а також, що отримав примірник Кредитного договору та погодив отримати шляхом роздрукування з веб-сайту кредитодавця www.kreditmarket.ua умови отримання кредитів від ТОВ"ФК"ЦФР". Відповідно до Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ "ФК"ЦФР" умови разом із заявою про приєднання і заявою на отримання кредиту становлять кредитний договір. 09.12.2019 року між ТОВ "ФК "ЦФР" та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги №20191209 у відповідності до умов якого, ТОВ "ФК "ЦФР" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "ФК "ЦФР" права грошової вимоги до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між ТОВ "ФК "ЦФР" і Боржниками. Відповідно до Реєстру Боржників за кредитними договорами, укладеними між Позичальником та ТОВ "ФК "ЦФР", ТОВ "ФК "ЄАПБ" набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №8952667954 від 22 травня 2018 року в сумі 20777,03 грн., з яких: 9207,58 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1708,12 грн. - сума заборгованості за відсотками; 5257,54 грн. - сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом); 4603,79 грн. - сума заборгованості за пенею. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач [PERSON] не виконав свого зобов`язання, у зв`язку з чим ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» змушене звернутися до суду з даним позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Василівського районного суду від 15 лютого 2021 року відкрито провадження у даній справі, визначено проведення розгляду справи за правилам спрощеного позовного провадження, з викликом (повідомленням) сторін. В судове засідання представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлені судом своєчасно та належним чином, проте до суду 15.03.2021 року подано заяву представника позивача Кочерової О.Є. , в якій просить розглянути справу за відсутністю представника позивача, що також викладено у п.5 змісту прохальної частини позову, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти ухвалення у справі заочного рішення, на підставі наявних у ній доказів, не заперечують (а.с.44,46). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовими повідомлення про вручення судової повістки особисто 02.03.2021 року (а.с.41). Проте, жодних документів на підтвердження поважності причин неявки відповідачем на адресу суду не надано, відзив на позов не подано, заперечень не представлено. Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалив про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.13,43,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст.3 ЦК України однією із засад цивільного законодавства є свобода договору. Частиною 2 ст.6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. У відповідності до ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Судом встановлено, що 22 травня 2018 року [PERSON] подав до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ "ФК"ЦФР" та заяву №8952667954 від 22 травня 2018 року на отримання кредиту від ТОВ "ФК"ЦФР", підписанням якої підтвердив згоду, що ця заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ "ФК"ЦФР" становлять кредитний договір між ТОВ "ФК"ЦФР" та відповідачем, як позичальником, а також, що отримав примірник Кредитного договору та погодив отримати шляхом роздрукування з веб-сайту кредитодавця www.kreditmarket.ua умови отримання кредитів від ТОВ"ФК"ЦФР" (а.с. 6). Відповідно до Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ "ФК"ЦФР" умови разом із заявою про приєднання і заявою на отримання кредиту становлять кредитний договір (а.с.10-11). 09.12.2019 року між ТОВ "ФК "ЦФР" та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги №20191209 у відповідності до умов якого, ТОВ "ФК "ЦФР" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "ФК "ЦФР" права грошової вимоги до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між ТОВ "ФК "ЦФР" і Боржниками(а.с.20-22). Згідно п. 1.2. Договору відступлення прав вимоги, внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим Договором, ТОВ "ФК "ЄАПБ" заміняє ТОВ "ФК "ЦФР" у Кредитних Договорах, що входять до Портфеля Заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ "ФК "ЦФР" за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними договорами. Відповідно до витягу Реєстру Боржників за кредитними договорами, укладеними між Позичальником та ТОВ "ФК "ЦФР", ТОВ "ФК "ЄАПБ" набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в загальній сумі 20777,03 грн., з яких: 9207,58 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1708,12 грн. - сума заборгованості за відсотками; 5257,54 грн. - сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом); 4603,79 грн. - сума заборгованості за пенею (а.с. 23). В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.ст. 1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно п.6.2.3.Договору відступлення права вимоги, Права Вимоги переходять до ТОВ "ФК" (нового кредитора) з моменту підписання сторонами цього Договору, після чого ТОВ "ФК "ЄАПБ" стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованості. При цьому виконання ТОВ "ФК "ЄАПБ" та ТОВ "ФК "ЦФР" умов, що визначені цим пунктом, є необхідною та достатньою підставою для оформлення відступлення права вимоги додаткового оформлення відступлення права вимоги у цих випадках не вимагається. На виконання п. 6.6. Договору відступлення права вимоги, згідно вимог ст.ст.512-514, 516 ЦК України, на адресу Відповідача простою кореспонденцією через відділення Укрпошти від імені ТОВ "ФК "ЦФР" направлено повідомлення про відступлення права вимоги ТОВ"ФК"ЄАПБ". Відповідач не виконав свого обов`язку за договором та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені Кредитним договором. Оскільки [PERSON] після передання ТОВ «ФК «ЦФР» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги за кредитним договором ніяких платежів первісному чи новому кредитору не сплачував, суд доходить висновку про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] на користь ТОВ "ФК "ЄАПБ" заборгованість за кредитним договором №8952667954 від 22.05.2018 року в сумі 15 519 гривень 49 копійок, яка складається з: заборгованості за основною сумою боргу в розмірі - 9207,58 грн.; заборгованості за відсотками в розмірі - 1708,12 грн., заборгованості за пенею в розмірі - 4603,79 грн. Одночасно з цим, вирішуючи питання обґрунтованості позовних вимог про сплату щомісячних процентів (плати за управління кредитом) від суми кредиту, та надаючи оцінку на відповідність критерію справедливості зазначених умов кредитного договору та реальності надання таких послуг з боку Банку позичальнику, суд виходить з наступного. Згідно з абз.2,3 ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. Кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі №6-1746цс16 вказується, що встановлення банком у кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит (саме як компенсація сукупних послуг банку за рахунок клієнта), є незаконним. Несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Таким чином, встановивши в Кредитному договорі сплату щомісячних процентів (плати за управління кредитом) фінансова компанія не зазначила за які саме послуги, що надаються позичальнику [PERSON] , сплачується ця плата, а тому стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за щомісячних проценти (плати за управління кредитом) в сумі 5257,54 грн. задоволенню не підлягають. За таких обставин, суд вважає необхідним позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задовольнити частково та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за Кредитним договором №8952667954 від 22 травня 2018 року в розмірі - 15 519 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот дев`ятнадцять) гривень 49 копійок, яка складається з: заборгованості за основною сумою боргу в розмірі - 9207,58 грн.; заборгованості за відсотками в розмірі - 1708,12 грн., заборгованості за пенею в розмірі - 4603,79 грн., а в іншій частині заявлених позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості за щомісячними процентами (плати за управління кредитом) в сумі 5257,54 грн., суд вважає недоведеними належними та допустимими доказами, тому суд відмовляє у їх задоволенні за вищевикладеними підставами. За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з того, що позивачем 19.01.2021 року сплачено судовий збір в сумі 2270,00 гривень, тому відповідно до положень ст.ст.133,141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягають стягненню понесені позивачем та документально ним підтверджені (а.с.34) судові витрати по оплаті судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: в сумі 1695,46 грн., виходячи з наступного розрахунку: 15519,49 грн. х 100 % : 20777,03 грн. = 74,69 % (відсоток розміру задоволених позовних вимог); 2270,00 грн. х 74,69% : 100 % = 1695,46 грн. (сума судових витрат, пропорційна відсотку задоволеного позову).

Outcome: partial