Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

06.06.2017 позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів у його користь кожному по 30 970 грн. відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. В обґрунтування позовних зазначив, що він є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . В свою чергу відповідачі є співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] . 14.01.2017 внаслідок несанкціонованого втручання у квартирі відповідачів у роботу системи централізованого опалення відбулось затоплення його квартири, що підтверджується актами КП "ЧЖКС". Через цю подію він поніс матеріальні збитки на загальну суму 30970 грн. на ремонтні роботи та 1278 грн. на виготовлення кошторисної документації. У добровільному порядку таку шкоду відповідачі не компенсували. Вважає, що вказану суму коштів відповідачі повинні йому відшкодувати на підставі ст.ст.22, 1166, 1190, 1192 ЦК України. Справа перебувала у провадженні [PERSON] , яким 14.06.2017 було відкрито провадження. 06.07.2017 відповідач [PERSON] подала заперечення на позовну заяву, в якому вказала, що сума збитків, яку позивач просить стягнути, є завищеною, не відповідає дійсності та її матеріальним можливостям, так як вони з чоловіком не працюють, мають на утриманні двох неповнолітніх дітей. Позов визнає частково, погоджується на відшкодування у розмірі 7000 грн.. 27.07.2017 судове засідання не відбулось. 27.09.2017 розгляд справи відкладався за клопотанням представника відповідача. 10.11.2017 в судовому засіданні залучено в якості третіх осіб без самостійних вимог щодо предмету спору КП "Червонограджитлокомунсервіс", КП "Червоноградтеплокомуненерго" та виконавчий комітет Червоноградської міської ради. 20.12.2017 розгляд справи відкладався за клопотанням представника позивача. 24.01.2018 в судовому засіданні уточнено найменування третьої особи та витребувано докази по справі. 20.02.2018 представник третьої особи КП "Червонограджитлокомунсервіс", подав письмові пояснення відносно позову, в якому вказав, що квартира відповідачів була відключена від централізованого опалення в 2015 році шляхом від`єднання в кімнатах радіаторів опалення і демонтажем цих стояків. В кухні відключались лише радіатори. Внаслідок цього було припинена циркуляція теплоносія через самочинне втручання в будинкову систему опалення власниками квартири [NUMBER] , а саме демонтаж ними закільцювання (ділянки стояка опалення) в приміщенні кухні. Тому аварійна ситуація склалась не в межах квартири [NUMBER] , але з вини її власників, які роз`єднали стояк опалення, внаслідок чоло відбулось залиття квартир [NUMBER] . При цьому власники квартири [NUMBER] визнали свою провину (а.с.127 т.1). 28.02.2018 в судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали. Представники відповідачки позов не визнали. Представник відповідачки [PERSON] суду пояснив, що квартира відповідачів була відключена від централізованого опалення, про що відповідальними за це особами були складені відповідні документи. Вважає, що залиття квартири позивача відбулось не з вини відповідачів і вони не є належними відповідачами по справі. Представник третьої особи КП "Червонограджитлокомунсервіс" підтримав письмові пояснення відносно позову. Вважає, що аварія сталась з вини відповідача. Тому позов вважає підставним. Представник третьої особи виконавчого комітету Червоноградської міської ради при вирішенні справи поклався на думку суду. 02.04.2018 та 10.05.2018 по справі було оголошено перерву за клопотанням представника відповідачів. 23.05.2018 позивач подав заяву про збільшення позовних вимог та просив додатково стягнути з відповідачів 1278 грн. втрат за виготовлення кошторисної документації та витрати за пошкодження електромережі у розмірі 2134 грн., судовий збір та витрати на правову допомогу (а.с.174-175 т.1). 19.06.2018, 04.09.2018 та 24.09.2018 представник третьої особи виконавчого комітету Червоноградської міської ради подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. 22.06.2017 представник відповідачки [PERSON] подала суду письмові пояснення відносно позову. 22.06.2018 оголошувалась перерва для приводу свідка. 18.07.2018, 23.07.2018 та 13.09.2018 продовжено перерву за клопотаннями представника відповідачів. 27.09.2018 представник третьої особи КП "Червоноградтеплокомуенерго" подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. 24.10.2018 справу передано судді Новосаду М.Д. шляхом повторного авторозподілу у зв`язку із відставкою судді [PERSON] . 02.04.2019 в судовому засіданні позивач пояснив, що позов підтримує та з врахуванням збільшення позовних вимог просить їх задовольнити. Вказав, що являється власником квартири [ADDRESS] . 14 січня 2017 року відбулось затоплення його квартири з вини відповідачів через втручання в систему опалення. Матеріальна шкода становить близько 40000 грн.. На даний час квартира пустує, бо в ній потрібно робити ремонт. Представник відповідачів адвокат Бордюк М.Й. суду пояснив, що затоплення квартири позивача відбулось з горища. Належним відповідачем по справі має бути КП "Червонограджитлокомунсевіс", яке відповідає за належне утримання внутрішньобуинкової системи. Відповідачі від`єднались від централізованого не самовільно і мають усі необхідні документи. Представник відповідачки [PERSON] суду пояснила, що є матір`ю відповідачки. Їй відомо, що дочка пропонувала позивачу частково відшкодувати шкоду. Але той відмовився і просить стягнути завищену суму, яка не відповідає реальним збиткам. 03.09.2019 по справі допитано свідків. Свідок [PERSON] пояснив, що працює начальником виробничого відділу КП "ЧЖКС". Вона разом із головним інженером та представниками ЖЕД №3 приймала участь в складанні дефектного акту 30.01.2017 з приводу спірного залиття квартири позивача 14.01.2017. Вихід комісії відбувся за заявою позивача. В акті були описані усі пошкодження. У квартирі також не було електропостачання в кухні та коридорі. Залиття квартири позивача відбулось з горища з труби центрального опалення. Відповідачка [PERSON] була присутня при складанні даного акту. Свідок [PERSON] суду пояснила, що на час затоплення працювала начальником дільниці експлуатації [NUMBER] в КП "ЧЖКС". Від чергового майстра дізналась про залиття і що під час огляду квартир і будинку було встановлено, що відповідачі самовільно зняли закільцювання і зробили розрив в системі централізованого опалення, що спричинило прорив та затоплення з горища. Труба трісла через перемерзання стояка. Якби рух води по системі не припинився, цього б не трапилось. Перед тим проводився плановий огляд систем будинку у вересні, в який не входить огляд усіх квартир і стояків. Опалення запустили в жовтні 2016. Вона не виходила на місце події. Акт складали інженер та майстер дільниці. Аварія була ліквідована у той же день. Вона складала акт, яким встановлювався факт самовільного відключення квартири відповідачів від центрального опалення. На той час система централізованого опалення була належним чином закільцьована. Не пригадує, щоб були скарги від мешканців цього під`їзду з приводу опалення. Свідок [PERSON] суду пояснила, що працювала на дільниці [NUMBER] в КП "ЧЖКС". За зверненням позивача в січні 2017 року вони вийшли на дільницю та склали акт про затоплення, причиною якого став розрив труби централізованого опалення на горищі будинку. В ході огляду було встановлено, що в квартирі відповідачів не правильно було закільцьовано систему централізованого опалення. Свідок [PERSON] суду пояснив, що працює провідним інженером відділу контролю в КП "ЧЖКС". В день аварії він не виїжджав на місце затоплення. Йому стало відомо від колег, що з техповерху будинку прорвало трубу і залило 2 квартири. В подальшому він був у складі комісії та складав акт про затоплення. За стан труб у квартирі відповідає власник. 14.01.2020 в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він працює головним інженером КП "ЧЖКС". Через самовільне втручання відповідачів у систему централізованого опалення припинилась циркуляція тепла, що призвело до замерзання і пориву труби на горищі будинку. 16.04.2020 по справі продовжено перерву за клопотанням представника відповідачів. 07.09.2020 свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що була сусідкою сторін, проживала у квартирі [ADDRESS] . З 2000 року в її квартирі було обрізане централізоване опалення та стояв власний котел. Всі труби були на горищі над їхніми з позивачем квартирами, часто текли, з приводу чого вони також звертались в КП "ЧЖКС". Відповідачі в своїй квартирі не жили. Вона також не жила в своїй квартирі на момент затоплення. Син прийшов і відчинив квартиру для огляду. В їхній квартирі також були пошкодження від залиття. Відповідачі допомогли їм провести ремонт, вони оплатили вартість робіт, а вона купувала матеріали. Позивач додатково пояснив, що відповідачі йому пропонували відшкодувати лише 7000 грн.. Однак цих коштів замало для відновлювального ремонту квартири та усунення пошкоджень, утворених внаслідок залиття з їх вини. Просив позов задовольнити у повному обсязі з врахуванням збільшених позовних вимог. Представники відповідачів просили у позові відмовити. Вислухавши пояснення учасників, дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд дійшов наступного висновку. Позивач є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копіями технічного паспорту та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.04.2015 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21.04.2015 (а.с.3-5,6,7 т.1). Відповідачі являються подружжям, зареєстровані та є співвласниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується копіями довідки з місця проживання про склад сім`ї та реєстрації (а.с.8 т.1). свідоцтва про право власності на квартиру серії [NUMBER] від 04.09.2003 р. та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №1769489 від 20.10.2003 р. Згідно із актом про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого або холодного водопостачання, складеного 16.01.2017 комісією у складі провідного інженера [PERSON] , майстра технічної дільниці [PERSON] , слюсаря-сантехніка [PERSON] у присутності мешканців квартир [NUMBER] [PERSON] та [NUMBER] [PERSON] , засвідчили про те, що 14.01.2017 в будинку [ADDRESS] трапилось залиття з квартири [NUMBER] , внаслідок чого пошкоджена стеля в кухні, ванній, залі та спальній. Причиною аварії стало несанкціоноване втручання мешканців у роботу системи центрального опалення по стояку квартири [NUMBER] (а.с.9 т.1). 30.01.2017 начальником ВТВ Боднар В.Є. та головним інженером [PERSON] було складено дефектний акт на ремонт квартири позивача, у якому зазначено найменування робіт і витрат та їх площі, які потребуються для усунення наслідків внаслідок залиття (а.с.28 т.1), та акт огляду квартири (а.с.29 т.1). В даних актах встановлено, що на стелях у кухні, санвузлу, вітальні, спальні та коридору відмічено жовті плями, частково цвіль та пошкодження оздоблення стін та паркетного покриття (крім коридору та кухні). 24.04.2017 головним інженером КП "Червонограджитлокомунсервіс" [PERSON] та начальником ВТВ [PERSON] було складено акт огляду квартири [ADDRESS] , згідно із яким у квартирі наявні наслідки залиття - пошкодження окремих місць оздоблення стін (штукатурка, шпалери), стель, цвіль в окремих місцях. Наслідки від залиття слід усунути шляхом ремонту (а.с.10 т.1). Як вбачається із кошторисної документації на ремонт квартири позивача, складеної ГІП ВП "Проектно-конструкторське бюро" ДП "Львіввугілля" від 21.02.2017, загальна вартість об`єкту (ремонтно-будівельних робіт) становить 30970 грн. (а.с.14-27 т.1). З кошторисної документації на ремонт квартири позивача, складеної ГІП ВП "Проектно-конструкторське бюро" ДП "Львіввугілля" від 15.06.2017 та дефектного акту від 24.04.2017 встановлено, що внаслідок затоплення квартири позивача відбулось також пошкодження електропроводки, розеток та електровимикачів, які потребують заміни, загальна вартість ремонтних робіт становить 2134 грн. (а.с.176-180 т.1). Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За правилами ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власність зобов`язує (ч. 4 ст. 319 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як передбачено п.1 ч.2 ст.22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ст. 1166 цього Кодексу, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року [NUMBER] «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Згідно ч.1 ст. 1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. В силу вимог ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі . Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За змістом частини другої статті 1166 ЦК України цивільне законодавство у деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичної підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Згідно із ч.1ст.81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 ЦПК України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1ст.76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Зважаючи на надані докази по справі, суд вважає, що позивач довів завдану йому матеріальну шкоду внаслідок залиття квартири, протиправність дій відповідачів, причинний зв`язок між ними. Наведене також підтверджується актами КП "Червонограджитлокомунсервіс", поясненнями свідків та кошторисною документацією. При цьому відповідачка [PERSON] у своєму письмовому запереченні на позовну заяву (а.с.40 т.1) фактично не заперечила наявності її вини у залитті квартири позивача, не згідна з розміром шкоди. Крім того, судом встановлено, що відповідачі відшкодували вартість ремонтних робіт у квартирі [NUMBER] , яка також була затоплена, що також свідчить про визнання ними наявності вини у спричиненні залиття. Посилання представників відповідачів на те, що відповідачі самовільно не втручались у систему централізованого опалення, а від`єднались від нього належним чином із залученням працівників КП "Червонограджитлокомунсервіс" та КП "Червоноградтеплокомуненерго" суд до уваги прийняти не може, так як вони об`єктивно спростовуються наданими відповідачкою актами, в яких зафіксовано лише факт такого самовільного від`єднання та подальшого оформлення спеціальної технічної документації (а.с.41-44 т.1). Крім того представник відповідачів вказував, що належним відповідачем у справі повинен бути балансоутримувач будинку, а саме КП "Червонограджитлокомунсервіс", оскільки дане підприємство несе відповідальність за технічний стан, належне утримання, обслуговування і експлуатацію систем центрального опалення, які знаходились на горищі будинку сторін. З даним підприємством жильці будинку уклали договори про надання послуг з утримання будинку, за що сплачували кошти. Однак, як встановлено судом, причиною аварії не було неналежне утримання будинку КП "Червонограджитлокомунсервіс", в тому числі труб на горищі. Відповідачі зобов`язані були контролювати стан труб, які проходять через їхню квартиру та впливають на функціонування всієї внутрішньобудинкової системи водопостачання та централізованого опалення. В ході проведення працівниками КП "Червонограджитлокомунсервіс" огляду будинку було встановлено, що квартира відповідачів була самовільно без належного дозволу відключена від централізованого опалення в 2015 році шляхом від`єднання в кімнатах радіаторів опалення і демонтажем цих стояків, а в кухні відключались тільки радіатори. Взамін радіаторів опалення було виконане закільцювання стояка опалення. В день аварії було встановлено, що залиття сталось внаслідок розмерзання стояка на горищі, що відбулось через припинення циркуляції теплоносія. В подальшому при огляді квартир будинку було виявлено самочинне втручання в будинкову систему опалення власниками квартири [NUMBER] , а саме демонтаж ними закільцювання (ділянки стояка опалення) в приміщенні кухні. Отже аварійна ситуація склалась не в межах квартири відповідачів, але з вини її власників, в яких в день залиття було виявлено роз`єднання стояка опалення, внаслідок чоло відбувся прорив труби на горищі та залиття квартир [NUMBER] цього будинку. Враховуючи наведене, суд вважає, що є доведеною вина відповідачів як співвласників квартири у завданні майнової шкоди позивачу шляхом затоплення квартири останнього. Розмір матеріального збитку, заподіяного позивачу внаслідок залиття його квартири, також є реальними збитками позивача і складає всього 33104 грн.. Витрати, які позивачка зробила на оплату за виготовлення вище вказаної кошторисної документації є її реальними збитками і складають 1278 грн. майнової шкоди (а.с.12,13, т.1). Дані суми є обґрунтованими і підтвердженими належними й допустимими доказами. Інших доказів та даних про розмір збитків відповідачами суду не надано. За таких обставин, суд на підставі належним чином оцінених доказів, встановивши факт залиття квартири позивача, причину та розмір завданої шкоди його майну, вимоги розумності та справедливості, дійшов висновку, що на відповідачів необхідно покласти обов`язок по відшкодуванню позивачу матеріальної шкоди, спричиненої залиттям квартири. Таким чином позов підлягає задоволенню у повному обсязі. В силу приписів ст. 141 ЦПК України, із відповідачів підлягає стягненню у користь позивача по 320 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved