Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

16.11.2017 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт належності їй свідоцтва про право на спадщину за законом серії ААМ №132935, виданого 15 травня 1998 року Зміївською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за №1-1250, на половину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в м. Змієві Харківської області, вул. Челюскіна, б. 13. В обґрунтування заяви зазначила, що 15 травня 1998 року державним нотаріусом Зміївської державної нотаріальної контори [PERSON] їй (прізвище до шлюбу - [PERSON]) та її матері [PERSON], було видане Свідоцтво про право на спадщину за законом серії ААМ №132935, зареєстроване в реєстрі за № 1-1250. Дане свідоцтво посвідчує, що спадкоємцями майна її батька [PERSON], померлого 10 вересня 1987 року, є його дружина [PERSON] та вона, тоді неповнолітня дочка [PERSON]. Зазначене свідоцтво було видане на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться за адресою: Харківська область, м. Зміїв, вул. Челюскіна, 13. Вказане свідоцтво 22 червня 1998 року було зареєстроване в Зміївському малому державному підприємстві технічної інвентаризації в реєстровій книзі №7 реєстраційний №608. Її прізвище, ім'я та по батькові нотаріусом Зміївської державної нотаріальної контори у зазначене свідоцтво про право на спадщину було внесено на підставі свідоцтва про її народження, яке було видане лише російською мовою, і нотаріусом такі дані були переведені українською мовою згідно правил правопису. Так, під час перекладу її ім'я "Анна" з російської українською було перекладене як "Ганна". Згодом при досягненні повноліття їй було видано паспорт, в якому її ім'я українською мовою було зазначене "Анна". Також, у всіх документах, які видавались в подальшому, її ім'я українською мовою зазначалось "Анна". Через відмінність написання її імені в Свідоцтві про право на спадщину за законом серії ААМ №132935, виданому 15 травня 1998 року Зміївською державною нотаріальною конторою та зареєстрованому в реєстрі за № 1-1250, із написанням її імені у паспорті та в інших документах, виданих на її ім'я, вона не може звернутись до державного реєстратора для реєстрації своєї відповідної частки на житловий будинок №13 по вул. Челюскіна м. Змієва в Реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, оформити право власності на земельну ділянку, на якій вказане нерухоме майно розташоване. Належним чином повідомлені особи, які беруть участь у розгляді справи сторони в судове засідання не з'явились. Заявник [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, наполягала на задоволенні своєї заяви з підстав, викладених у ній. Заінтересована особа [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, проти задоволення вимог [PERSON] О не заперечувала, просила їх задовольнити. Представник Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області причини неявки суду не сповістив, будь яких заяв не подавав. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з"явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Відповідно до свідоцтва про народження, виданого російською мовою Готвальдівським відділом ЗАГСа Харківської області 20.04.1987 року, "Омельченко Анна Александровна" є дочкою "Омельченко Александра Васильевича" та "Омельченко Елены Борисовны". (а. с. 8). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом серії ААМ №132935, виданого 15.05.1998 року Зміївською державною нотаріальною конторою та зареєстрованому в реєстрі за № 1-1250, спакоємцем майна [PERSON], померлого 19.09.1997 року, є його дружина [PERSON] та неповнолітня дочка [PERSON]. (а. с. 7). Таким чином, під час видачі свідоцтва про право на спадщину, на підставі відомостей свідоцтва про народження на ім'я "Омельченко Анна Александровна", спадкоємцем зазначена неповнолітня дочка спадкодавця [PERSON]. Водночас, у подальшому заявниці видавалися особисті та правовстановлюючі документи українською мовою на ім'я [PERSON] (після реєстрацію шлюбу [PERSON]) [PERSON]. Зокрема, на вказане ім'я вона одержала: паспорт, виданий Зміївським РВ УМВС України в Харківській області 16.02.2004 року; паспорт, виданий Зміївським РС ГУДМС України в Харківській області 08.08.2014 року; довідки про присвоєння ідентифікаційного податкового номеру, видана Державною податковою інспекцією у Зміївському районі Харківської області 18.06.2004 року та 28.08.2014 року; свідоцтво про шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області 07.11.2007 року, актовий запис №197; рішення Зміївського районного суду Харківської області від 10.10.2012 року про розірвання шлюбу; свідоцтво про шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області 11.07.2014 року, актовий запис №43; свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 25.03.2015 року Зміївською державною нотаріальною конторою, реєстр №2-98; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності; технічний паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок. (а. с. 5, 6, 9-21). Таким чином, ім'я заявниці, зазначене у свідоцтві про право на спадщину за законом серії ААМ №132935не збігається з ім'ям, зазначеним у особистих документах заявника [PERSON] Зазначена відмінність виникла внаслідок неоднакового застосування перекладу російськомовного імені "Анна" українською мовою внаслідок чого у свідоцтві про право на спадщину ім'я записано "Ганна", а в інших документах "Анна". Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення; У відповідністю з п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом достовірно встановлено, що ім'я "Ганна" у свідоцтві про право на спадщину за законом серії ААМ №132935, виданому 15.05.1998 року Зміївською державною нотаріальною конторою та зареєстрованому в реєстрі за № 1-1250, не збігається з ім'ям, зазначеним у паспорті [PERSON], а у свідоцтві про народження ім'я записано російською мовою. Факт належності заявниці вказаного правовстановлюючого документу має для неї юридичне значення для підтвердження неоспорюваного права на спадщину, і іншим порядком підтвердити цей факт вона не має можливості, тому заява [PERSON] є обґрунтованою і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved