Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

КП теплових мереж „Южтеплокомуненерго" звернулося до суду з позовом, [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води в розмірі 9147,48 грн. та визнання укладеним договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення мотивуючи свої вимоги тим, що комунальне підприємство теплових мереж „Южтеплокомуненерго" створене на підставі рішення Южненської міської ради від 14.01.2002 року для забезпечення населення, підприємств, установ та організацій м. Южне Одеської області послугами з централізованого опалення та гарячої води. З моменту створення позивач надає житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води згідно з діючими тарифами для населення м. Южне. Згідно довідки КП "МЖКЦ " у квартирі [ADDRESS] яка є приватизованою, зареєстрований та проживає відповідач. Відповідач послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води отримує в повному обсязі, але не сплачує їх взагалі, у зв`язку з чим станом на 01.01.2011 року утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 9147,48 грн. Відповідач ігнорує пропозиції щодо укладення письмово договору, а відмова від укладення такого договору порушує законні інтереси позивача. Позивач вважає, що між позивачем та відповідачем фактично існує договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення заснований на дії правового акту, але відповідач ухиляється від його укладення у письмовій формі, хоча користується послугою у повному обсязі, що порушує права Позивача. На підставі вищевикладеного позивач просить суд визнати укладеним договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення у квартирі у квартирі [ADDRESS] між Комунальним підприємством теплових мереж "Южтеплокомуненерго" та [PERSON] з 01.10.2009 року на умовах діючого законодавства та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у сумі 9147,48 грн. Представники позивача [PERSON] О.П. в судове засідання не з`явився надавши до суду заяву якою просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився будучи повідомленим про дату судового засідання шляхом напралення судових повісток та через розміщення оголошення на офіційному сайті суду. Згідно ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що комунальне підприємство теплових мереж „Южтеплокомуненерго" створене на підставі рішення Южненської міської ради від 14.01.2002 року для забезпечення населення, підприємств, установ та організацій м. Южне Одеської області послугами з централізованого опалення та гарячої води. З моменту створення позивач надає житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води згідно з діючими тарифами для населення м. Южне, які встановлюються рішеннями ЮМР Одеської області відповідно до ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" №1875-IV від 24.06.2004 року, що підтверджується відповідними рішеннями ЮМР Одеської області, статутом Комунального підприємства теплових мереж «Южтеплокомуненерго», ліцензіями національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг. Згідно до довідки виданої КП «МЖКЦ» в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . (а.с.9) До позову додано розрахунок заборгованості за надання житлово комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води на [PERSON] . (а.с. 11,56, 86-87) Відмовляючи в задоволенні позову суд виходив з того, що [PERSON] не є належним відповідачем у справі, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів, щодо укладення з ним відповідного договору про надання послуг, належних правовстановлюючих документів, щодо права власності відповідача та його прописки у вказаному приміщенні. Суд відхиляє як доказ належності квартири відповідачу в ј частині, оскільки довідку про склад сім`ї не є належним підтвердженням права власності відповідно до ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав». У відповідності до ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав» «Про державну реєстрацію речових прав» Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; 2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; 5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; 6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката; 7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; 9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації; 13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 13-1) договору, яким встановлюється довірча власність на нерухоме майно, та акта приймання-передачі нерухомого майна, яке є об`єктом довірчої власності; 14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. Крім того, суд критично оцінює довідку про склад сім`ї в частині наявної одноособової заборгованості відповідача перед позивачем, оскільки відповідно до представленої довідки відповідач не є основним квартиронаймачем, крім нього у квартирі прописані інші особи до яких позивач не позивається, та не обґрунтовує причини відсутності таких претензій. Відповідно до абз. 1 ст. 162 ЖК УРСР плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім`ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку (абз. 3 ст. 156 ЖК УРСР). Частиною першою ст.\~19\~Закону передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Статті 20, 21 цього Закону визначають обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Пунктом 1 ч. 3 ст.\~20\~Закону передбачений обов`язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов`язок відповідає зустрічному обов`язку виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст. 21 цього Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах\~заявленою нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.82 УПК України - обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд, відповідно до вимог ЦПК здійснив всі дії щодо забезпечення можливості сторонам довести ті обставини, на які вона посилалися. За таких обставин, суд вважає, що позивач не надав суду переконливих доказів на підтвердження заявлених вимог, а саме, не надано суду документів, що підтверджують право власності відповідача чи будь якої іншої особи на квартиру, не підтверджено, що саме [PERSON] є споживачем послуг позивача, особовий рахунок відкрито на іншу особу. Отже, за таких обставин, в позові слід відмовити у зв`язку з відсутністю підстав для його задоволення.

Outcome: dismissed