Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

До суду звернулось публічне акціонерне товариство "Акцент Банк" (надалі ПАТ "Акцент Банк" ) з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначали, що між ПАТ "Акцент Банк" та [PERSON]В , укладений 07.07.2008 року договір № ABPTRC07220008 відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 17 153,77 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов вищевказаного договору відповідач взяв на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування у встановлені строки, але взятих на себе зобов'язань не виконав, кредитні кошти не повернуті, відсотки за користування не сплачені. Просили стягнути з відповідача на користь ПАТ "Акцент Банк" заборгованість у сумі 188 487 грн. 85 коп. з яких : 12 770 грн. 08 коп. - заборгованість за кредитом, 2 210 грн. 54 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 7 977 грн. 87 коп. - заборгованість по комісії, 156 077 грн. 56 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань, 500 грн. - штраф ( фіксована ставка), 8 951 грн. 80 коп. - штраф ( процента складова) та понесені судові витрати у розмірі 1 884 грн. 88 коп. Представник позивача ПАТ "Акцент Банк" у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час, та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі й на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит і виплатити відсотки. Згідно ст.ст. 1049, 1050 Цивільного Кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, встановленому договором. У відповідності до ст. 536 цього Кодексу, за користування чужими коштами, боржник зобов'язується виплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором. Статтею 625 цього Кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов'язання, якщо інший розмір відсотків не установлений договором. У відповідності ст. 1052 ЦК України, у разі невиконання позичальником обовязків, встановлених договором позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів. Судом встановлено, що 07.07.2008 року між сторонами по справі: ПАТ "Акцент Банк" та [PERSON] укладено договір № ABPTRC07220008. Відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 17 153 грн. 77 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк виконав зобов'язання перед відповідачем шляхом надання кредитних коштів. Відповідач допускає прострочення виконання зобов'язання щодо сплати грошових коштів. Крім того, згідно п. 5.3 вказаного договору за прострочку повернення кредитних коштів та/або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню із розрахунку 500 грн. та 5 % від суми позову. Станом на 25.06.2014 року за розрахунками банку сума боргу з відсотками за користування кредитом становить Відповідач не надав суду належних і допустимих доказів на спростування позову. На підставі встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність в один рік до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Таким чином, суд вважає, що, враховуючи норми ч. 2 ст. 258 ЦК України, пеня повинна бути стягнута за один рік, оскільки до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується скорочена позовна давність в один рік, а п'ять років - це є лише збільшена позовна давність (для звернення до суду). За змістом статті 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Так, банк просив суд стягнути заборгованість, яка перевищує борг по кредитним платежам майже в сім разів ( 6,7 разів) перевищує суму заборгованості. Зважаючи на те, що розмір заборгованості значно перевищує заборгованість позивальника по кредитним платежам, суд приходить до висновку про зменшення розміру стягнутої неустойки до 22 958 грн. 49 коп. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № ABPTRC07220008 від 07.07.2008 року станом на 25.06.2014 року в розмірі 55 368 грн. 78 коп. з яких : 12 770 грн. 08 коп. - заборгованість за кредитом, 2 210 грн. 54 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 7 977 грн. 87 коп. - заборгованість по комісії, 22 958 грн.49 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань, 500 грн. - штраф ( фіксована ставка), 8 951 грн. 80 коп. - штраф ( процента складова). Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 88 ЦПК України відповідно задоволеним позовним вимогам, оскільки вимоги задоволені на 29,37 відсотки, то судовий збір необхідно стягнути у розмірі 553грн. 58 коп.

Outcome: partial