Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору. Свою заяву позивач пояснює тим, що відповідно до договору № б/н від 15.08.2006 року відповідачу [PERSON], було надано кредит в сумі 2 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак відповідач частково виконав умови договору. Станом на 31.07.2014 року грошові вимоги банку до відповідача по кредитному договору складають 10 609,12 грн. з них: 2 013,09 грн. - заборгованість за кредитом; 7 852,74 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 493,29 грн. - штраф (процентна складова). В судове засідання представника позивача не з'явився, але від нього надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. В судове засідання відповідач не з'явився, але надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, а також направив до суду письмове клопотання, в якому [PERSON] на підставі статей 256, 261, 266, 267, п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», просив застосувати строк позовної давності до даного позову та відмовити в задоволенні позову у зв'язку з пропущенням строків позовної давності. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини справи. Згідно умов укладеного договору № б/н від 15.08.2006 року відповідачу [PERSON], було надано кредит в сумі 2 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 31.07.2014 року грошові вимоги банку до відповідача по кредитному договору складають 10 609,12 грн. з них: 2 013,09 грн. - заборгованість за кредитом; 7 852,74 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 493,29 грн. - штраф (процентна складова). Як вбачається з розрахунку заборгованості наданого позивачем, останній платіж по погашенню кредиту, було здійснено відповідачем 28.10.2009 року.(а.с. 11). ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з позовною заявою про захист свого порушеного права у 01.10.2014 року. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (частини перша, третя статті 264 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (частина п'ята статті 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях 252 - 255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Як встановлено судом, позичальник 28.10.2009 року здійснив останній платіж за кредитним довгором, а в подальшому припинив оплату чергових платежів. Кредитор звернувся до суду з вимогами про стягнення заборгованості за кредитом 01.10.2014 року. Отже, аналізуючи умови кредитного договору та зміст зазначених правових норм, необхідно дійти висновку про те, що у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Така сама правова позиція міститься в постанові судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року (справа № 6-116цс13), від 19.11.2014 року (справа № 6-160цс14). Крім того, відповідно до п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» - Якщо кредитодавець у позасудовому порядку або до судового провадження звертається з вимогою про повернення споживчого кредиту або погашення іншого боргового зобов'язання споживача, кредитодавець не може у будь-який спосіб вимагати будь-якої плати або винагороди від споживача за таке звернення. При цьому кредитодавцю забороняється: вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Відповідно до п. 31 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» - при застосуванні положення пункту 7 частини одинадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", яким кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, суди мають виходити з того, що у системному зв'язку з частиною одинадцятою статті 11 зазначеного Закону ця вимога стосується позасудового порядку повернення споживчого кредиту і спрямована на те, щоб встановити судовий контроль за вирішенням таких вимог кредитодавця з метою захисту прав споживача як слабшої сторони договору споживчого кредиту. У зв'язку із цим та враховуючи, що цивільний кодекс не передбачає заборони пред'явлення окремих вимог у зв'язку з пропущенням строку позовної давності, при вирішенні таких спорів, суди повинні враховувати положення цивільного кодексу про позовну давність. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 7 частини одинадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" та вимоги ЦК щодо позовної давності застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи) Враховуючи наведене позовні вимоги не підлягають до задоволення у зв'язку з пропуском строків позовної давності.

Outcome: dismissed