Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

24.03.2014 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 19079,62 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 03.12.2007 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" (в подальшому юридична особа змінила назву на Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк") та відповідачем був укладений кредитний договір б/н, за яким позивач надав позичальнику кредит в сумі 5400,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на те, що відповідачкою умови кредитного договору не були виконані позивач, просить стягнути з неї прострочену заборгованість за кредитом станом на 28.02.2014 року у сумі 19079,62 грн. В судове засідання представник позивача не з"явився, надав суду заяву в якій підтримав позовні вимоги, просив розглядати справу без його участі. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з"явився, судом про розгляд справи повідомлялася належним чином, про що свідчать письмові повідомлення, причини неявки суду невідомі. Суд вважає за можливе, згідно ст. 224 ч.1 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оцінивши та дослідивши письмові докази по цивільній справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.12.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» ( юридична особа в подальшому змінила назву на ПАТ КБ "Приватбанк" а.с.19,20) та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, за яким позивач надав позичальнику кредит в сумі 5400,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3 в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.9). Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг - при порушенні Клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зхобовязань, передбаченого кредитним договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний уплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову (а.с.10-15). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів обумовлено в анкеті, заяві позичальника та умовах надання споживчого кредиту фізичним особам. Положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобов'язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов'язання забезпечується неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в законі або договорі. Відповідно до ст. 611, ч. 2 ст. 612, ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення) боржник не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, зокрема повинен сплатити суму боргу в розмірі, передбаченому договором, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. З матеріалів справи вбачається те, що позичальник дійсно порушив умови договору в частині вчасної сплати відсотків. В зв'язку з цим, станом на 28.02.2014 року виникла заборгованість по кредитному договору, а саме : - заборгованість за кредитом -5011,74 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом - 9627,82 грн., - заборгованість по комісії за користування кредитом - 3055,32 грн., - штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості, а тому вказана сума на підставі ст.ст. 526, 530 ЦК України підлягає стягненню з відповідача. Вирішуючи питання про стягнення штрафу, суд виходить з того, що п. 5.3 Умов передбачено, що у разі порушення позичальником грошових зобов'язань більш, ніж на 120 днів, він сплачує штраф, фіксована частина -500 грн. Виходячи з аналізу ч. 2 ст. 549 ЦК України, штраф є відповідальністю, яка залежить лише від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання й у часі визначається з настанням однієї з подій як невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Штраф має разовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобов'язання. За змістом цього зобов'язання нарахування процентної (розрахункової) частини штрафу пов'язане не з певною подією кредитних правовідносин (прострочення платежів), а з фактом звернення з позовом, що не відповідає сутності штрафу як способу забезпечення виконання зобов'язання (884,74 грн.), тому не підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача (згідно розміру задоволених вимог) також підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, а саме 243,60 грн. судового збору.

Outcome: partial