Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

07.02.2018 року [PERSON] звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ТОВ "Поділля Агроінвест" про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по орендній платі. Позов мотивований тим, що у відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.11.2017 року позивачу належить земельна ділянка площею 3,1973 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Терешпільської сільської ради Хмільницького району Вінницької області та належала померлому 15.09.2016 року [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ВН № 055167 виданого Хмільницькою РДА 07.04.2003 року. Вказану земельну ділянку [PERSON], відповідно до договору оренди земельної ділянки, укладеного 03.03.2011 року із ЗАТ "Поділля", правонаступником якого є ТОВ "Поділля Агроінвест", та зареєстрованого відділом Держкомзему, передав в оренду строком на 10 років. Відповідно до п.п. 4.1, 4.3 вказаного договору оренди, відповідач зобов'язався сплачувати орендну плату за кожен рік користування земельною ділянкою в розмірі 9 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, визначеної відповідно до законодавства, не пізніше 31 грудня кожного року. Пунктом 4.2 договору визначено, що обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахування індексації на дату її виплати. Враховуючи часткову невиплату орендної плати за вищевказані роки та невиконання відповідачем умов договору, позивач просить розірвати договір оренди земельної ділянки від 03.03.2011 року та стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по виплаті орендної плати, з урахуванням 3 % річних та індексу інфляції, а також судові витрати. Ухвалою суду від 26.12.2017 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Відповідачу визначено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, а тому суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.11.2017 року (копія на а.с. 11) позивачу, на праві власності, належить земельна ділянка площею 3,1973 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0524887200:05:002:0213, що розташована на території Терешпільської сільської ради Хмільницького району Вінницької області та належала померлому 15.09.2016 року [PERSON] (копія на а.с. 9) на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ВН № 055167 виданого Хмільницькою РДА 07.04.2003 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 2638 (копія на 8). Вказане також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 102640110 (копія на а.с. 12). Вищевказану земельну ділянку [PERSON] згідно договору оренди земельної ділянки, укладеного 03.03.2011 року та зареєстрованого відділом Держкомзему у Хмільницькому районі Вінницької області за № 052480004001320 передав в оренду строком на десять років ЗАТ "Поділля" правонаступником якого в процесі реорганізації є ТОВ "Поділля Агроінвест" (копії на а.с. 5-7). Відповідно до ч. 4 ст. 32 Закону України "Про оренду землі", перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Відповідно до п.п. 13.7, 13.8 договору оренди земельної ділянки, перехід права власності на орендовану земельну ділянку, а також реорганізація юридичної особи орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи - орендаря переходить до спадкоємців. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковим для виконання сторонами, а згідно зі статтею 526 ЦК України ззобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до п. "д" ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Відповідно до п. 4.1 та 4.3 договорів оренди землі орендар вносить орендну плату в розмірі 9% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що у грошовому еквіваленті становить 4431,46 грн. з розрахунку використання ділянки протягом року, орендна плата вноситься не пізніше 31 грудня. На момент укладення договорів оренди землі, сторонами в п. 2.4 визначено нормативно грошову оцінку земельної ділянки в розмірі 49238,85 грн. Пунктом 4.2 договору оренди землі визначено, що обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексації на дату її виплати відповідно до рівня інфляції національної валюти України. В 2012 році нормативна грошова оцінка земельних ділянок, з урахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки ріллі згідно постанови Кабінету Міністрів України від 31.10.2011 № 1185 який складає 1,756, становила 86463,42 грн. (49238,85 грн. х 1,756 = 86463,42 грн.), а отже розмір орендної плати за умовами договорів оренди землі в 2012 році склав 7781,70 грн. (86463,42 грн. х 9% = 7781,70 грн.). Відповідно до Листа Державного агентства земельних ресурсів України від 10.01.2013 р. № 326/22/7-13, нормативну грошову оцінку земель станом на 01.01.2013 за 2012 рік необхідно індексувати на коефіцієнт індексації, що дорівнює 1,0, який відповідно до статті 289.2 статті 289 Податкового кодексу України розраховано виходячи з індексу споживчих цін за 2012 рік - 99,8 %. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки в 2013 році складає 86463,42 грн. (86463,42 грн. х 1,0 = 86463,42 грн.), орендна плата становить 7781,70 грн. (86463,42 грн. х 9% = 7781,70 грн.). Відповідно до Листа Державного агентства земельних ресурсів України від 10.01.2014 р. № 12-28-0.22-95/2-14, нормативну грошову оцінку земель станом на 01.01.2014 за 2013 рік необхідно індексувати на коефіцієнт індексації, що дорівнює 1,0, який відповідно до пункту 289.2 статті 289 Податкового кодексу України розраховано виходячи з індексу споживчих цін за 2013 рік - 100,5%. Отже, нормативна грошова оцінка земельних ділянок в 2014 році також, як і в 2013 році, складає 86463,42 грн. (86463,42 грн. х 1,0 = 86463,42 грн.), орендна плата становить 7781,70 грн. (86463,42 грн. х 9% = 7781,70 грн.). Відповідно до Листа Державного агентства земельних ресурсів України від 14.01.2015 р. № 6-28-0.22-215/2-15, нормативну грошову оцінку земель станом на 01.01.2015 за 2014 рік необхідно індексувати на коефіцієнт індексації, що дорівнює 1,249, який відповідно до пункту 289.2 статті 289 Податкового кодексу України розраховано виходячи з індексу споживчих цін за 2014 рік - 124,9 %. Таким чином, в 2015 році нормативна грошова оцінка земельної ділянки, з урахуванням коефіцієнту індексації 1,249, становила 107992,81 грн. (86463,42 грн. х 1,249 = 107992,81 грн.), а отже розмір орендної плати в 2015 році склав 9719,35 грн. (107992,81 грн., х 9% = 9719,35 грн.). Відповідно до Листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 11.01.2016 року № 6-28-0,22-201/2-16, нормативну грошову оцінку сільськогосподарських угідь станом на 01.01.2016 за 2015 рік необхідно індексувати на коефіцієнт індексації, що дорівнює 1,2. Таким чином, в 2016 році нормативна грошова оцінка земельної ділянки, з урахуванням коефіцієнту індексації 1,2 становила 129591,37 грн. (107992,81 грн. х 1,2 = 129591,37 грн.), а отже розмір орендної плати в 2016 році склав 11663,22 грн. (129591,37 грн., х 9% = 11663,22 грн.). Відповідач порушив свої зобов'язання щодо повноти та своєчасності розрахунку за користування земельною ділянкою в 2012-2016 роках та відповідно нехтує положеннями зазначеними в пунктах 4.1., 4.2., 4.3., 10.4.5 договору оренди землі, які є його істотною умовою. Враховуючи те, що відповідач систематично ухилявся від виплати орендної плати в розмірі зазначеному в договорі, за 2014-2016 роки у нього виникла заборгованість по орендній платі на загальну суму - 8866,76 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-146цс12, систематичність несплати орендної плати є підставою для розірвання договору оренди. Приписи ст. 625 ЦК України про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов'язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення застосовуються у випадку, якщо сторони в договорі не передбачили іншого розміру процентів річних. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Верховного Суду України від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11). Отже, проценти, передбачені ст. 625 ЦК, не є штрафними санкціями (постанова Верховного Суду України від 17 жовтня 2011 р. у справі 6-42цс11). Слід враховувати, що, попри подібність правової природи ч. 3 ст. 549 ЦК України (щодо сплати пені) та ст. 625 цього Кодексу (щодо сплати трьох процентів річних), які в обох випадках застосовуються як відповідальність за порушення грошового зобов'язання, ці правові норми є різними за своєю правовою природою. Таким чином у зв'язку з несвоєчасним виконання грошових зобов'язань за договором оренди, укладеним з позивачем, відповідач має сплатити: по заборгованості за 2014 рік - 3% річних в сумі 199,98 грн. по заборгованості за 2015 рік - 3% річних в сумі 158,12 грн. Разом з цим по заборгованості за 2014 рік - знецінення боргу в зв'язку з інфляцією (індекс інфляції за 2015 рік становить 143,3%) складає 1856,48 грн.; по заборгованості за 2015 рік - знецінення боргу в зв'язку з інфляцією (індекс інфляції за 2016 рік 112,4%) становить 653,56 грн. Всього за 2014-2015 роки заборгованість складає 11734,90 грн. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задоволити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню документально підтверджений розмір судового збору.

Outcome: approved