Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши в заяві, що 14 липня 2008 року між ВАТ "Ощадбанк" та відповідачем [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит № 2879. На виконання даного договору Позичальник отримав кредит у сумі - 275 640,00 (двісті сімдесят п'ять тисяч шістсот сорок гривень 00 коп.) гривень строком на 240 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 14 липня 2028 року, на придбання квартири за адресою: [ADDRESS]. В забезпечення виконання зобов'язань по договору про іпотечний кредит було укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір, реєстровий № 4897, предметом якого є нерухоме майно, а саме: двокімнатна квартира [ADDRESS]. Свої зобов'язання за договором про іпотечний кредит Позичальник не виконав, а саме своєчасно не погасив суму кредиту та відсотки по ньому. Сума боргу станом на 01 грудня 2013 року складає: за кредитом - 219 643,45 гривень; за відсотками - 124 185,27 гривень; пеня за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту - 22663,81 гривень; пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 437584,23 гривень; заборгованість 3% річних від простроченої суми відсотків по кредиту складає 10227,38 гривень; заборгованість 3% річних від простроченої суми кредиту складає 7879,70 гривень; сума простроченого боргу з урахуванням індексу інфляції складає 4870,44 гривень. Загальна сума боргу складає - 427054,28 гривень. Просить стягнути з відповідача вказану заборгованість шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру [ADDRESS] та її реалізації на прилюдних торгах за початковою ціною її реалізації на підставі оцінки проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій та виселити із спірної квартири [PERSON], його дружину [PERSON] та неповнолітню доньку [PERSON]. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву в якій просить розглянути справи за їхньої відсутності, проти заочного рішення не заперечують, позовні вимоги підтримують в повному обсязі . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився 02.06.2015р., 17.06.2015р.; 26.06.2015р.; 16.07.2015 року, причини неявки суду не повідомив, в матеріалах справи судові повістки повернулися з позначкою «повернено за закінченням терміну зберігання». Представник відповідача [PERSON] в судове засідання також не з'являвся, 19.06.2015 року надав до суду заяву з проханням відкласти слухання справи, призначене на 26.06.2015 року у зв'язку із відпусткою. На 16.07.2015 року відповідач [PERSON] отримав судову повістку 03.07.2015р, в матеріалах справи міститься розписка з його підписом. Причини неявки відповідач суду не повідомив, у зв'язку із чим, проведено заочний розгляд справи зі згоди представника позивача.. Представник служби у справах дітей Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради в судовому засідання не з'явився. Представник 3-ї особи Управління Державної міграційної служби України в Запорізький області до суду не з'явився, подав суду клопотання про розгляд справи в їх відсутність, вирішення позову залишив на розсуд суду. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі наявні докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 липня 2008 року між ВАТ "Ощадбанк" та відповідачем [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит № 2879. На виконання даного договору Позичальник отримав кредит у сумі - 275 640,00 (двісті сімдесят п'ять тисяч шістсот сорок гривень 00 коп.) гривень строком на 240 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 14 липня 2028 року, на придбання квартири за адресою: [ADDRESS]. За користування кредитом, згідно умов договору було встановлено плату у розмірі - 20 % річних, які повинні сплачуватися щомісячно (п. 1.5. договору про іпотечний кредит). В забезпечення виконання зобов'язань по договору про іпотечний кредит було укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір, реєстровий № 4897, предметом якого є нерухоме майно, а саме: двокімнатна квартира [ADDRESS]. Свої зобов'язання за договором про іпотечний кредит Позичальник не виконав, а саме своєчасно не погасив суму кредиту та відсотки по ньому. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26.03.2012 року стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» 374 949,61 гривень (триста сімдесят чотири тисячі дев'ятсот сорок дев'ять грн. 61 коп.). Відповідачем рішення суду не виконано і заборгованість за кредитом та відсоткам не погашена. Протоколом засідання кредитного комітету № 97 від 27.11.2012 року вирішено припинити нарахування відсотків та сторнування зайве нарахованих відсотків боржнику [PERSON] в сумі 36507,24 гривень, в зв'язку з набранням законної сили рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26.03.2012 року. Згідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Станом на 01 грудня 2013 року [PERSON] має заборгованість складає: за кредитом - 219 643,45 гривень; за відсотками - 124 185,27 гривень; пеня за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту - 22663,81 гривень; пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 437584,23 гривень; заборгованість 3% річних від простроченої суми відсотків по кредиту складає 10227,38 гривень; заборгованість 3% річних від простроченої суми кредиту складає 7879,70 гривень; сума простроченого боргу з урахуванням індексу інфляції складає 4870,44 гривень. Загальна сума боргу складає - 427054,28 гривень. В забезпечення виконання зобов'язань по договору про іпотечний кредит 14 липня 2008 року між ВАТ "Ощадбанк" та відповідачем [PERSON] було укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір, реєстровий № 4897, предметом якого є нерухоме майно, а саме: двокімнатна квартира [ADDRESS]. Відповідно до ст..575 ЦК України та ст.1 ЗУ «Про іпотеку» іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно,- це вид забезпечення виконання зобов'язання, згідно із яким іпотеко держатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Названі та інші повноваження надані іпотекодержателю іпотекодавцем на здійснення дій з продажу предмету іпотеки від імені іпотекодавця будь-якій особі-покупцеві у разі порушення основного зобов'язання містяться у договорі іпотеки, укладеному між відповідачем та позивачем, у розділі, що містить застереження про задоволення вимог іпотеко держателя Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» та с. 109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. За змістом ч.2ст. ст..40 ЗУ «Про іпотеку»та ч.3 ст.109 ЖК Української РСР після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житлове приміщення протягом 1 місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють добровільно ,їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до частини другої статті 109 ЖК Української РСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду. Відповідно до договору про іпотечний кредит №2879 від 14.07.2008 року (а.с.16) в іпотеку була передана квартира [ADDRESS], яка придбана за рахунок кредиту та в ній зареєстровані та мешкають [PERSON], [PERSON], [PERSON] 08 листопада 2013 року банк направив [PERSON] вимогу про звільнення житлового приміщення, яку [PERSON] отримав 13.11.2013 року. 15.01.2014 року банк звернувся з вищезазначеним позовом до суду. До теперішнього часу відповідач квартиру не звільнив. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позов АТ «Ощадбанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки та примусове виселення підлягає задоволенню. Підлягають відшкодуванню і витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в сумі 3897,60 грн., що підтверджується платіжними дорученнями.

Outcome: approved