Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

Представник позивача в позовній заяві просить стягнути в користь позивача з відповідача 134758,50 гривні заборгованості за кредитним договором №TES0GА0000000005 від 18.08.2008 року та судовий збір у розмірі 2021,38 гривні, покликаючись на те, що відповідно до вищевказаного кредитного договору відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 100800,00 гривень, із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірах, передбачених договором та кінцевим терміном повернення до 18.08.2023 року. Однак, відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, чим порушив його умови і станом на 17.11.2016 року заборгував 624576,92 гривні. Даний борг складається із: заборгованості по кредиту - 134758,50 грн.; заборгованості по процентах за користування кредитом - 157770,41 грн.; заборгованості по комісії за користування кредитом - 31312,64 грн.; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 300735,37 грн. Одночасно представник позивача в позовній заяві зазначає, що ПАТ КБ "Приватбанк" не вимагає від відповідача повернення всієї суми заборгованості за кредитним договором, а просить суд стягнути з нього в користь позивача лише заборгованість за тілом кредиту, що складає 134758,50 грн. Представник позивача у своїй заяві також просить суд слухати справу у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився і не повідомив суд про причини неявки, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення в газеті "Урядовий кур'єр" №3 від 06.01.2017 року оголошення про його виклик в судове засідання. Суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, а, тому, справу слід розглянути заочно без його участі, так як, представник позивача не заперечує проти цього. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає, виходячи із наступного: 18.08.2008 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №TES0GА0000000005, згідно якого останній отримав кредит в розмірі 100800,00 гривень, із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірах, передбачених договором та кінцевим терміном повернення до 18.08.2023 року. Згідно ст.1054 ч.1 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. ПАТ КБ "Приватбанк " виконав свої зобов'язання згідно з договором та видав відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 100800,00 грн. Відповідно до п.8.3 вищевказаного кредитного договору забезпеченням виконання позичальником зобов'язань за даним договором виступає іпотека будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS]". В судовому засіданні встановлено, що 18.08.2008 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] було укладено договір іпотеки №ТЕSOGА0000000005. Вищевказаним договором іпотеки відповідач надав позивачу в іпотеку нерухоме майно - будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS]", який сторонами оцінений у 150000,00 гривень (п.35.4 договору іпотеки №ТЕSOGА0000000005 від 18.08.2008 року). Відповідно до п.2 та п.18.10 договору іпотеки №TES0GА0000000005 - іпотекою забезпечується виконання зобов'язання іпотекодавцем за кредитним договором, укладеним між іпотекодержателем та іпотекодавцем; у разі звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити за рахунок предмету іпотеки свої вимоги в повному обсязі, включаючи відсотки, винагороди та інші платежі, відшкодування збитків, неустойки, витрати на утримання предмету іпотеки, а також здійснення забезпечених іпотекою вимог. Позивач ПАТ КБ "Приватбанк" 25.02.2013 року звертався до Заліщицького районного суду із позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Вищевказаним рішенням суду від 19.03.2013 року позовні вимоги банку, які на той час складали 205865,02 гривні задоволено, звернено стягнення заборгованості за кредитним договором №TES0GА0000000005 від 18.08.2008 року на предмет іпотеки - будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS]". Однак, про даний факт, як і про факт укладення з відповідачем [PERSON] іпотечного договору, як гарантію виконання зобов'язання відповідачем за кредитним договором, взагалі представник позивача в позовній заяві замовчав. В судове засідання представник позивача не з'явився, просить слухати справу у його відсутності, доказів того, чи реалізований предмет іпотеки суду не надав. Згідно п.42 абз.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. Винятком є ситуація, коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця. Відповідач [PERSON] являється як позичальником по кредитному договору №TES0GА0000000005 від 18.08.2008 рокутак і заставодавцем будинку, що в [ADDRESS] Тернопільської області. Враховуючи, що позов банку про звернення стягнення на предмет іпотеки, що забезпечував виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за кредитним договором №TES0GА0000000005 задоволений рішенням суду, що набрало законної сили, та передбачення при укладенні договору про забезпечення іпотекою кредиту позивача в повній мірі, незалежно від розміру, суд приходить до переконання, що в задоволенні даного позову слід відмовити за його безпідставністю, адже стягнення з відповідача в користь позивача суми, яку наводить представник позивача в позовній заяві, призведе до подвоєння заборгованості відповідача перед банком, яку він фактично погасив передавши банку для реалізації будинок, що був предметом іпотеки. Кошти здобуті позивачем від реалізації предмету іпотеки повинні були в повній мірі, як це зазначено в договорі іпотеки, покрити заборгованість відповідача [PERSON] перед ПАТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором. Доказів про реалізацію предмета іпотеки та ціну за яку реалізовано будинок, належний колись [PERSON], представник позивача суду не надав. Про даний факт, як зазначалось вище, представник позивача в позовній заяві взагалі замовчував, в судове засідання не з'явився, побажавши, щоб дана справа слухалась у його відсутності, на підставі наданих доказів. Відповідно до положень ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вирішуючи питання розподілу між сторонами судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Outcome: dismissed