Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звернення стягнення, посилаючись на те, що 12.08.2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приват Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 764640,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12.08.2013 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ КБ "Приват Банк" та [PERSON] укладено договір іпотеки. Згідно з яким відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 0,25 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. З моменту видачі кредиту позичальник постійно порушував умови кредитного договору в частині своєчасного і повного погашення кредиту та відсотків за його користування. В зв'язку із не поверненням позики, позивач просить звернути стягнення на предмети іпотеки для задоволення забезпечених іпотекою вимог. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, надіслав на адресу суду листа в якому пояснив, що кредитних грошей для себе не брав, а однак в той час оформляв на себе земельну ділянку у нотаріуса, який був у Приват Банку. Вважає, що коштів нікому не винен, але у зв'язку з такими обставинами не проти задоволення позовних вимог позивача про звернення стягнення земельної ділянки з метою врегулювання даного спору. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши докази по справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що 12 серпня 2008 року між ПАТ КБ "Приват Банк" та [PERSON] укладено Кредитний договір № K2S4GK0000000757. Відповідно до умов якого, [PERSON] отримав кредит у розмірі 764640,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12.08.2013 року. З моменту видачі кредиту позичальник постійно порушував умови кредитного договору в частині своєчасного і повного погашення кредиту та відсотків за його користування, у зв'язку з чим виникла заборгованість. На звернення банку з вимогами погасити заборгованість позичальник не реагував і станом на 20.12.2013 рік виникла заборгованість в сумі 3730812,86 гривень. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ КБ "Приват Банк" та [PERSON], було укладено договір іпотеки № K2S4GK0000000757, від 12 серпня 2008 року, посвідчений [PERSON] приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за №66657 (а.с. 18-24). Згідно з договором іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 0,25 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 11080000,00 грн. Згідно ч.1 ст.33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання боржником зобовязань за Кредитним договором, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. У відпвідності ст.591 ЦК України, реалізація предмета застави, на який звернено стягнення, проводится шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Виходячи з умов Договору іпотеки п. 18,8 у разі звернення стягнення на предмет іпотеки, іпотекодержатель має право задовольнити за рахунок предмету іпотеки свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, включаючи відсотки, винагороди, та інші платежі, відшкодування збитків, неустойки, витрати на утримання Предмету іпотеки, а також на здійснення іпотекою вимог. Згідно п.29 вищевказаного Договору іпотеки, звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором Іпотекодержателя може бути здійснено в порядку шляхом переходу до Іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, про що Іпотекодержатель зобов"язаний письмово повідомити Іпотекодавця; продажу предмету іпотеки будь-якій особі та будь-яким способом, в тому числі на біржі, на підставі договору купівлі-продажу у порядку ст.38 ЗУ "Про іпотеку", для чого Іпотекодавець надає Іпотекодержателю право укласти такий договір за ціною та на умовах, визначених на власни розсуд Іпотекодержателя і здіснити всі необхідні дії від свого імені. Як вбачається з письмової вимоги від 25.12.2013 року за № 30.1.0.0/2, відповідача було повідомлено та попереджено, що у зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором для усунення допущених порушень йому необхідно достроково сплатити заборгованість, а також виконати всі інші зобов'язання за кредитним договором не пізніше ніж у 30-денний строк з дня отримання вимоги. В разі не виконання вимоги позивач вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов2язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Частиною 3 ст.33 Закону України "Про іпотеку", передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється в тому числі на підставі рішення суду. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Також, згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved