Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що згідно до рішення Чигиринського районного суду від 19.10.2016 року за нею визнано право власності на земельну частку пай розміром 3,09 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Червона Зірка» та належала її померлому [INFO] року батьку [PERSON] відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], в порядку спадкування за законом. Під час виготовлення технічної документації на вказану земельну ділянку їй повідомили, що на місці її розташування знаходиться інша земельна ділянка, що перебуває у користуванні чи оренді іншої особи або організації. У зв'язку з цим 17.03.2017 року державний кадастровий реєстратор відділу у Чигиринському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області відмовив у внесенні змін до Державного земельного кадастру реєстрації щодо належної їй земельної ділянки площею 7,5323 га, яка перетинається з іншою земельною ділянкою та співпадає з нею на 68,8122 %. Під час її звернення до Чигиринської РДА з метою з'ясування обставин справи їй стало відомо, що 10 лютого 2009 року між Чигиринською РДА та ТОВ "КОЛОС-08" укладено договір оренди земельної ділянки площею 7,53 га ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель невитребуваних паїв колишнього КСП «Червона Зірка» на території Матвіївської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, що належала її батькові [PERSON] на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER], кадастровий номер [NUMBER]. Вказаний договір укладено строком на 25 років, тобто до 10.02.2034 року. Пунктом 3.3. вказаного договору передбачено, що договір припиняється у разі реалізації права власності [PERSON] або його спадкоємців на земельну ділянку. Враховуючи, що відповідачі відмовляються в добровільному порядку припинити дію договору оренди, що порушує її права як власника вільно користуватися своєю земельною ділянкою та розпоряджатися нею на власний розсуд, тому просить припинити договір оренди землі, укладений 10.02.2008 року між Чигиринською РДА та ТОВ "КОЛОС-08", шляхом його розірвання. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] спочатку збільшив позовні вимоги, а потім уточнив їх та просив розірвати договори оренди землі, укладені Чигиринською райдержадміністрацією з ТОВ "КОЛОС-08" та з С(Ф)Г «Бондаренко О.Ф.», при цьому з останнім лише в частині оренди земельної ділянки площею 5,8896га, та зобов`язати відділ Держгеокадастру у Чигиринському районі внести відомості до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки, яка належить позивачці, пояснивши суду, що позивачка відповідно до рішення суду отримала у спадок земельну частку (пай) після смерті батька в межах Матвіївської сільської ради, але під час виготовлення технічної документації на землю їй стало відомо, що вказана земельна ділянка перебуває в оренді ТОВ "КОЛОС-08", що унеможливлює реєстрацію її права власності на цю земельну ділянку. Також в ході судового розгляду справи було встановлено, що Чигиринською РДА в 2016 році зареєстровано ще один договір оренди землі із С(Ф)Г «Бондаренко О.Ф.», тобто на даний час обидва ці договори оренди є чинними, сторонами не розірваними. Тому розірвання вказаних договорів оренди землі надасть позивачці можливість зареєструвати належну їй земельну ділянку та розпоряджатися нею на власний розсуд, іншого шляху у неї не має, а відповідачі добровільно відмовляються припинити їх дію. Представник відповідача - Чигиринської РДА - [PERSON] позов не визнав та пояснив суду, що позивачка не зверталася до них із заявами про виділення їй земельної ділянки чи про розірвання договору оренди землі. Якби вона звернулася, то дане питання було б вирішене ними в досудовому порядку. Перше звернення позивачки до Чигиринської РДА відбулося лише 20 червня 2017 року вже в ході розгляду даної справи. Більше того, позивачка не зареєструвала належним чином своє право власності на земельну ділянку, як того вимагають норми ст. 125 Земельного кодексу України. А відповідно до рішення суду за нею визнано в порядку спадкування лише право на земельну частку (пай), тобто в рішенні суду не вказана конкретна площа земельної ділянки, кадастровий номер, її координати на карті. А умовами договору, укладеного між Чигиринською РДА та С(Ф)Г «Бондаренка О.Ф.», передбачено, що дія договору припиняється у разі отримання власниками земельних ділянок чи паїв документів на право власності на земельну ділянку. У зв'язку з відсутністю в позивачки правовстановлюючих документів на земельну ділянку відсутні підстави для задоволення позову. Представник відповідача - Чигиринської РДА - [PERSON] позовні вимоги також не визнала, пояснивши суду, що повністю підтримує думку [PERSON] Представник відповідача - ТОВ "КОЛОС-08" - [PERSON] позов визнав та пояснив суду, що між Чигиринською РДА і їхнім товариством було укладено договір оренди земельних ділянок з числа невитребуваних паїв власників земельних паїв. З 2009 року по 2016 рік ці землі не оброблялися, тому що були залісені і потребували відновлення для можливості їх подальшої сільськогосподарської обробки. Протягом цього часу вони сплачували орендну плату за землю і спірних питань з Чигиринською РДА не виникало. На початку 2017 року вони дізналися, що частину цих земельних ділянок передано іншому орендарю - С(Ф)Г «Бондаренко О.Ф.», а також стало відомо, що позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання договору оренди землі. Однак офіційно договір оренди землі не розірваний і є чинним. Представник відповідача - С(Ф)Г «Бондаренко О.Ф.» - [PERSON] позовні вимоги не визнала, пояснивши суду, що позивачкою не дотримано процедури досудового врегулювання спору, оскільки позивачка своє право власності на спірну земельну ділянку не зареєструвала і до відповідачів із заявами про своє бажання розірвати договори оренди землі не зверталася. Крім того не вказано час, з якого позивачка хочете розірвати договір оренди землі, та на яку саме частину земельної ділянки вона претендує. Вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки за захистом своїх прав може звернутися лише власник майна, яким позивачка не являється. Представник відповідача - С(Ф)Г «Бондаренко О.Ф.» - [PERSON] позов також не визнав та підтримав думку [PERSON] Представник відповідача - відділу Держгеокадастру у Чигиринському районі - [PERSON] позов визнала та пояснила суду, що спочатку до них зверталася райдержадміністрація з приводу отримання довідки про земельну ділянку, яка потім буде здаватися в оренду, щодо прав на неї. При видачі такої довідки вони упустили той факт, що земельна ділянка вже була надана в оренду ТОВ "КОЛОС-08". Потім вже звернулася позивачка, надавши рішення суду про те, що її визнали правонаступником даної земельної ділянки. В результаті виявилося, що земельні ділянки співпадають більше ніж на 2/3 частини. Позивачці відмовили в реєстрації її права власності на земельну ділянку, оскільки для цього необхідно розірвати договір оренди з ТОВ "КОЛОС-08". Оскільки з`явився власник земельної ділянки, то для того, щоб внести зміни в ту земельну ділянку і зареєструвати право власності на неї за позивачкою, необхідно визнати договора оренди недійсними. Вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Згідно до положень ч., ч. 2-4 ст. 10 ЦПК України, яка закріплює зміст принципу змагальності цивільного судочинства, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як встановлено судом, відповідно до рішення Чигиринського районного суду від 19.10.2016 року, що набрало чинності, за позивачкою визнано право власності на земельну частку (пай) розміром 3,09 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Червона Зірка» та належала її померлому [INFO] року батьку [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], в порядку спадкування за законом (а.с.5-7). Судячи з наданих [PERSON] та її представником документів, останній надано дозвіл та розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 7,5323га в межах Матвіївської сільської ради Чигиринського району, кадастровий номер [NUMBER] (а.с.22-44). З метою реєстрації права власності на вищевказану земельну ділянку позивачка 10.03.2017 року звернулася до державного кадастрового реєстратора відділу Держгеокадастру у Чигиринському району Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області з відповідною заявою (а.с.12). Однак, як вбачається з рішення державного кадастрового реєстратора № РВ-7100264302017 від 17.03.2017 року, позивачці відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з тих підстав, що належна [PERSON] земельна ділянка, кадастровий номер [NUMBER], на 68,8122% перетинається із земельною ділянкою, кадастровий номер якої [NUMBER] (а.с.8-11). Крім того, як вбачається з пояснень відділу Держгеокадастру у Чигиринському районі № 9-23-0.340-346/112-17 від 13.06.2017 року, ними було відмовлено позивачці у проведенні реєстрації земельної ділянки з тих підстав, що технічна документація не відповідала вимогам ст. 55 Закону України «Про землеустрій», оскільки розроблена без відповідного дозволу органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування, до компетенції якого відноситься розпорядження даними земельними ділянками (а.с.113-115). Виходячи з цього, позивачка на даний час являється спадкоємцем земельної частки (паю) після смерті свого батька, згідно до рішення суду від 19.10.2016 року, але своє право власності на неї не зареєструвала в установленому законом порядку. Також судом встановлено, що 10.02.2009 року між Чигиринською РДА та ТОВ "КОЛОС-08" на підставі розпорядження № 31 від 10.02.2009 року укладено договір оренди земельної ділянки площею 7,53 га ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель невитребуваних паїв колишнього КСП «Червона Зірка» на території Матвіївської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, що належала [PERSON] відповідно до сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER], кадастровий номер [NUMBER], строком на 25 років, тобто до 10.02.2034 року, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16.02.2009 року за № 040979800359 (а.с.17-18, 127, 129). Вказану земельну ділянку, згідно до акту прийому-передачі, передано представнику ТОВ "КОЛОС-08" в довгострокову оренду терміном на 25 років (а.с.19-21). Разом з тим, судом встановлено, що на підставі розпорядження № 354 від 13.12.2016 року між Чигиринською РДА та С(Ф)Г «Бондаренко О.Ф.» укладено договір оренди земельних ділянок загальною площею 10,1873 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель невитребуваних паїв на території Матвіївської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, кадастрові номери 7125483000:01:000:0663 та [NUMBER], строком на 15 років (а.с.130-134, 136-137). Вище вказані земельні ділянки, згідно до акту прийому-передачі об'єкта оренди, передано представнику С(Ф)Г «Бондаренко О.Ф.» в довгострокову оренду терміном на 15 років (а.с.135). Виходячи з цього, суд не може взяти в основу доказів посилання представника позивача на те, що спірна земельна ділянка перебуває в оренді ТОВ "КОЛОС-08", оскільки в матеріалах позовної заяви позивачка посилається саме на спірну земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER], що перетинається із земельною ділянкою з кадастровим номером [NUMBER]. Крім того, пунктом 35 вказаного договору оренди передбачено, що дія договору припиняється у разі отримання власниками земельних ділянок (паїв) документів на право власності на земельну ділянку (а.с.133). А як зазначалося вище, позивачка не зареєструвала в установленому законом порядку своє право власності на земельну частку (пай) після смерті свого батька. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з положеннями статті 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки. На підставі ст. 1 вищевказаного Закону право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. А згідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку, причому документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Стаття 3 цього ж Закону передбачає, що підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку(пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку(пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської,селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Положення ст. 5 Закону передбачають, що сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості); уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); розглядають та погоджують проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); організовують проведення розподілу земельних ділянок між особами, які мають право на виділення їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), в порядку, визначеному цим Законом; причому сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів. З урахуванням цього, позивачці слід було звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування або районної державної адміністрації із відповідною заявою щодо виділення їй в натурі (на місцевості) земельної ділянки, отриманої в порядку спадкування, і видачі документів, що посвідчують право власності на цю земельну ділянку. А судячи з матеріалів справи та пояснень сторін, позивачка з такою заявою у відповідні органи не зверталася. Згідно до вимог ч., ч. 2-4 ст. 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Положення ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» передбачають, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Вищезазначене узгоджується з нормами ст. 651 Цивільного кодексу України, згідно до якої зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 212 ЦПК України). З урахуванням вищевикладеного, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд не вбачає підстав для задоволення позову та вважає, що він поданий позивачкою передчасно, оскільки вона не здійснила всіх дій, необхідних для реєстрації свого права власності на земельну ділянку, до початку розгляду справи по суті з письмовими зверненнями до відповідачів щодо виділення їй земельної ділянки натурі та розірвання у зв'язку з цим договорів оренди землі не зверталася, що підтвердив в судовому засіданні і представник позивачки, а також позивачка та її представник не надали належних та допустимих доказів на підтвердження того, яким чином відповідачами порушено її права, у зв'язку з чим у неї відсутні законні підстави для звернення до суду з вимогою про розірвання договору оренди землі. Щодо позовної вимоги про зобов'язання відділу Держгеокадастру у Чигиринському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області внести відомості (зміни) до Державного земельного кадастру відносно земельної ділянки за кадастровим номером [NUMBER] загальною площею 7,5323 га, що знаходиться в адміністративних межах Матвіївської сільської ради Чигиринського району, посилаючись на незаконність дій даного відповідача, то судом встановлено наступне. Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Згідно до ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб"єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності. А у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 3 КАС України адміністративний позов - це звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах, тобто захист від неправомірних (протиправних) дій суб"єктів владних повноважень та їх посадових/службових осіб при здійсненні ними своїх посадових/службових функцій. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України суб"єктом владних повноважень є орган державної влади, місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб"єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Статтею 6 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Держателем Державного земельного кадастру є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Адміністратором Державного земельного кадастру є державне підприємство, що належить до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, і здійснює заходи із створення та супроводження програмного забезпечення Державного земельного кадастру, відповідає за технічне і технологічне забезпечення, збереження та захист відомостей, що містяться у Державному земельному кадастрі. Виходячи з цього, заявлені представником позивачки позовні вимоги до відділу Держгеокадастру у Чигиринському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області як до суб"єкта владних повноважень з приводу їх діяльності шляхом зобов'язання внести відомості (зміни) до Державного земельного кадастру щодо спірної земельної ділянки і за визначеним ним суб"єктним складом, і за змістом правовідносин, у яких виник цей спір, є адміністративним позовом, передбаченим статтями 3 та 17 КАС України, який розглядається в порядку КАС України і розгляду в порядку цивільного судочинства не підлягає, оскільки не містить будь-яких позовних вимог цивільного характеру у сфері цивільно-правових, а не публічно-правових відносин, визначених у відповідності до ст. 15 ЦПК України. А тому підстав для задоволення позову в цій частині судом також не встановлено. У зв'язку з відмовою в задоволенні позову суд у відповідності до положень ст. 88 ЦПК України не вбачає підстав для стягнення з відповідачів сплаченого позивачкою судового збору. На підставі викладеного та,

Outcome: dismissed