Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з цивільним позовом до Пісківської сільської ради Щирецької об`єднаної територіальної громади Пустомитівського району Львівської області, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на земельну ділянку площею 2,2236 га, яка розташована на території Пісківської сільської ради, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4623685400:01:000:0043. В огрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно, єдиною спадкоємицею була її рідна сестра [PERSON] , яка померла [INFO] та не встигла зареєструвати своє право на спадщину, хоча прийняла її. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв її чоловік [PERSON] , оскільки проживав до дня смерті з спадкодавцем, однак право власності не зареєстрував у встановленому законом порядку. [INFO] помер [PERSON] , який 01.08.2013 року склав заповіт, яким все своє майно заповів їй [PERSON] , інших спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині немає. У зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи було втрачено, заповідач не встиг зареєструвати своєчасно своє право на земельну ділянку, яка належала попередньому спадкодавцю, тому вона позбавлена можливості оформити спадщину в позасудовому порядку та змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою від 26.12.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Протокольною ухвалою суду від 28.02.2019 року закрито підготовче судове провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 28.01.2019 року до канцелярії суду надійшов відзив Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області на позовну заяву, яка не є відповідачем у справі, докази його скерування стороні позивача відсутні, а тому протокольною ухвалою суду від 28.02.2019 року такий повернуто. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, дала пояснення, аналогічні викладеним в позові, зазначила, що єдиною причиною звернення до суду є помилка в прізвищі [PERSON] . Ця особа є матір`ю [PERSON] і [PERSON] . Є заведена спадкова справа. Позовні вимоги підтримує та просить такі задоволити, надала для огляду оригінал державного акту на право приватної власності на землю, виданого [PERSON] . Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив, свого представника не скерував. Відзив на позовну заяву не приймається до уваги судом, оскільки такий надано не стороною у справі та не було направлено позивачу. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків мас право на справедливий судовий розгляд. Згідно з п. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи пі інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Заслухавши пояснення позивача, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №031911, виданого 16.05.2003 року на підставі розпорядження голови Пустомитівської райдержадміністрації від 18.07.2002 року №299, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,2236 га, яка розташована на території Пісківської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Оригінал даного Державного акту, який згідно витягу №НВ-4606904942018 зареєстровано 25.04.2018 року, було надано позивачем та оглянуто в судовому засіданні [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконкомом Пісківської с/ради Пустомитівського району Львівської області 11.05.2005 року. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 05.05.1968 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 05.05.1968 року, зареєстрованому Пісківською с/Радою Пустомитівського району Львівської області. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Пісківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області [INFO] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Пісківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області 04.08.2014 року. Згідно довідки №36 від 26.02.2018 року, виданої виконкомом Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області, [PERSON] до дня смерті була зареєстрована і проживала в с.Піски, Пустомитівського району Львівської області. Разом з нею до дня її смерті були зареєстровані та проживали [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з архівної довідки Центрального державного історичного архіву України за №К-147 від 15.06.2018 року, батьками [PERSON] , народженої [INFO] , були [PERSON] ( [PERSON] ) та [PERSON] , дівоче прізвище [PERSON] ; батьками [PERSON] , [INFO] , згідно архівної довідки Центрального державного історичного архіву України за №К-146 від 15.06.2018 року, були [PERSON] та [PERSON] , дівоче прізвище [PERSON] . Таким чином з наданих довідок не вбачається кровна спорідненість [PERSON] та [PERSON] , оскільки в таких значаться різні прізвища матері « [PERSON] » та « [PERSON] ». Інших доказів факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] позивач суду не надала. Крім того, суд звертає увагу, що в архівній довідці вказано « [PERSON] », в той час як у свідоцтві про одруження та свідоцтві про смерті зазначено « [PERSON] », а також в архівній довідці, державному акті « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть - « [PERSON] ». Відповідно до ст. ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно\~зі\~ст.1222 ЦК України\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до\~ст.\~1262\~ЦК України\~у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Стороною позивача не надано доказів, що [PERSON] та [PERSON] були рідними сестрами, а тому суд не приймає до уваги покликання позивача на успадкування [PERSON] земельної ділянки після смерті [PERSON] , та в подальшому набуття такого в порядку спадкування після смерті [PERSON] її чоловіком [PERSON] , який склав 01.08.2013 року заповіт на користь позивача. З загальновідомих джерел інформації стало відомо, що у жовтні 2017 року була утворена Щирецька територіальна громада внаслідок об`єднання п`яти рад: Щирецької селищної ради, Гуменецького старостинського округу, Дмитрівського старостинського округу, Пісківського старостинського округу, Соколівського старостинського округу. Рішенням Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області від 24.11.2017 року №3 "Про початок реорганізації Пісківської сільської ради, Дмитрівської сільської ради, Гуменецької сільської ради, Соколівської сільської ради шляхом приєднання до Щирецької селищної ради" Щирецька селищна рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Пісківської сільської ради. Судом неодноразово з`ясовувалась думка позивача щодо статусу відповідача у справі (належний чи неналежний), однак [PERSON] ствердила, що Пісківська сільська рада є належним відповідачем. Позивач ввела в оману суд, зазначивши у позовній заяві про втрату оригіналу державного акту серії ІІІ-ЛВ №031911 від 16.05.2003 року на право приватної власності на землю, який видано [PERSON] , оскільки в судовому засіданні 10.04.2019 року надала для огляду оригінал такого. Крім того, як вбачається з паспортних даних позивача, станом на день смерті [PERSON] , остання проживала у [ADDRESS] , окремо від спадкодавця. За змістом пункту 3. 22 розділу 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5\~та зареєстрованого 22 лютого 2012 року за № 282/20595, у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті проживав разом із цим спадкодавцем. Разом з тим, згідно зі\~статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місцем проживання особи є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Реєстрація місця проживання або місця перебування особи - внесення відомостей про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси одного житла особи чи адреси спеціалізованої соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту, військової частини до визначених цим Законом документів та до реєстраційного обліку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері реєстрації фізичних осіб. Довідка про реєстрацію місця проживання або місця перебування - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи. Таким чином, поняття місця проживання та місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться не є тотожними. Виходячи з системного аналізу вказаних положень, довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті проживав разом із цим спадкодавцем, може бути доказом фактичного проживання лише за відсутності даних про місце реєстрації фізичної особи, в іншому випадку (тобто при наявності відмітки в паспорті про місце реєстрації) - така довідка є лише доказом місця перебування фізичної особи. Стороною позивача не надано жодних доказів її проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Відомостей про звернення позивача у встановлений законом строк про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , суду не надано. Позивач зазначила, що спадкова справа відкрита у приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу Леон М.В. Як вбачається з відповіді приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу Леон М.В. від 12.12.2018 року за №378/01-16, позивачу було роз`яснено процедуру вирішення питання у випадку відсутності у спадкоємця документів, необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину. В матеріалах справи відсутня відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, а наявний лише лист №378/01-16 від 12.12.2018 року з роз`ясненнями процедури вирішення питання. Як роз`яснено у п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування"\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Відповідно до ст. 49 ЗУ «Про нотаріат» на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Дана позиція викладена також у листі ВСС України від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування". Таким чином, позивач вправі звернутися до суду з вимогами про встановлення фактів родинних відносин, постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, додаткового строку для прийняття спадщини, після встановлення яких відсутні перешкоди спадкування у встановленому порядку через органи нотаріату. Згідно з вимогами ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Згідно ч. 1 \~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати понесені позивачем стягненню з відповідача не підлягають.

Outcome: dismissed