Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

Представник позивача ПАТ "УкрСиббанк" звернувся з позовними вимогами до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості у розмірі 29 998, 21 доларів США, що по курсу НБУ станом на 11.03.2014 року складає 277060, 46 грн. Зазначено, що відповідно до укладеного 15.08.2007 року Договору між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" (з 21.12.2009 року Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк") та [PERSON] останньому надано кредит в іноземній валюті в сумі 25000 дол. США, а [PERSON] зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 14.08.2014 року та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 9,5 % річних. Додатковою угодою № 2 від 13.03.2008 р. до Договору про надання споживчого кредиту № 11198761000 від 15.08.2007 р., укладеного між Банком та [PERSON] відсоткову ставку було встановлено у розмірі 13, 9 % річних. Для забезпечення виконання зобов'язань відповідача [PERSON] за кредитним договором між АТ «Укрсиббанк» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір поруки № 1 від 15.08.2007 р., відповідно до якого поручитель зобов'язується відповідати повному обсязі за виконання позичальником усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору, відповідальність позичальника та поручителя є солідарною. Посилаючись на прострочення відповідачем [PERSON] повернення чергової частини кредиту, представник позивача просить на підставі ст. 1050 ЦК України стягнути солідарно з відповідачів суму боргу, розмір якого станом на 11.03.2014 р. складає 29998, 21 дол. США - 277060, 46 грн. за курсом НБУ станом на 11.03.2014 р., що включає в себе: - 19877, 27 дол. США (183584, 48грн.) кредитна заборгованість; - 7916, 66 дол. США (73117, 48 грн.) заборгованість по процентам; - 1517, 48 дол. США (14015, 28 грн.) пеня за прострочення сплати по кредиту; - 686, 80 дол. США (6343, 22 грн.) - пеня за прострочення плати процентів. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідачів судові витрати. Відповідач [PERSON] звернулася в суд із зустрічним позовом про визнання договору поруки, укладеного 15 серпня 2007 року із Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» припиненим, посилаючись на те, що відповідач 13.03.2008 р. у зв'язку з підписанням Додаткової угоди №2 до Кредитного договору між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] збільшив обсяг відповідальності поручителя шляхом підвищення відсоткової ставки на 4, 4 % із 9, 5 % до 13, 9 %, про що її як поручителя не було повідомлено. Про факт укладення цієї угоди їй стало відомо всередині квітня 2014 року, коли банком була поданий позов про стягнення заборгованості. Крім того, у позові міститься посилання на правову позицію у справі №6-172цс 12: «у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення процентної ставки навіть за згодою кредитора та боржника, але без згоди поручителя, не дає підстав покладати на останнього відповідальність за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх обов'язків перед кредитором». У судовому засідання представник позивача Новак В.П. позов підтримав і дав пояснення, аналогічні викладеним у позові. При цьому доповнив, що порушення сплати тіла кредиту боржником почалося 13.07.2011 року, а сплати відсотків - з 21.03.2012 року. Щодо зустрічного позову поклався на думку суду та пояснив, що відомості, які би підтвердили сповіщення [PERSON] про укладення додаткової угоди, відсутні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце судових засідань у справі розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджено поштовою розпискою. Відповідач-позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце судових засідань у справі розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджено поштовою розпискою. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти: 15 серпня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк"(з 21.12.2009 року перейменоване на Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк") та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11198761000 (далі - Договір), відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в іноземній валюті в сумі 25000 доларів США, що дорівнювало еквіваленту 126250 грн., а позичальник зобов'язався повернути отриманий кредит у повному обсязі не пізніше 14.08.2014 року та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 9, 5 % річних. Згідно Додаткової угоди №2 від 13.03.2008 р. до вищевказаного договору сторони домовились про встановлення процентної ставки за користування кредитними коштами у розмірі 13, 9 % річних. Крім того, 15 серпня 2007 року з метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, між Банком та [PERSON] укладено договір поруки №1. Вирішуючи питання щодо підставності зустрічного позову [PERSON], суд виходить з наступного. Судом встановлено, що АКІБ «УкрСиббанк» з 13.03.2008 р. збільшив відсоткову ставку з 9, 5% до 13, 9% за кредитним договором з [PERSON] від 15.08.2007 р. шляхом укладення додаткової угоди із позичальником [PERSON] Таким чином, відсоткова ставка є істотною умовою для кредитного договору та договору поруки, у зв'язку з чим її збільшення до 13, 9 % спричинило збільшення обсягу відповідальності [PERSON] як поручителя за договором поруки. Банком не були надані суду документи, які підтверджують той факт, що поручитель була належним чином повідомлена про підвищення відсоткової ставки, тому таке підвищення здійснене з порушенням ч. 1 ст. 651 та ч. 1 ст. 654 ЦК України, оскільки зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. На думку суду, підвищивши відсоткову ставку за кредитним договором до 13, 9 % без повідомлення поручителя [PERSON], банк спричинив збільшення обсягу відповідальності останньої за договором поруки № 1 від 15.08.2007 р., тому суд вважає визнати вказаний договір таким, що припинив свою дію. З урахуванням наведеного зустрічний позов [PERSON] підлягає до задоволення. Разом з тим, суд вважає підставними вимоги позивача щодо стягнення заборгованості із позичальника [PERSON] Судом установлено, що банк виконав належним чином умови договору, відповідно до п. 1.1 кредитного договору надав позичальнику кредит в іноземній валюті. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач [PERSON] свої обов'язки за кредитним договором належним чином не виконав, порушивши умови договору в частині своєчасного повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами. Внаслідок невиконання умов кредитного договору у позичальника утворилась заборгованість з повернення кредитних коштів в сумі 29998, 21 дол. США - 277060, 46 грн. за курсом НБУ станом на 11.03.2014 р., що включає в себе: - 19877, 27 дол. США (183584, 48грн.) кредитна заборгованість; - 7916, 66 дол. США (73117, 48 грн.) заборгованість по процентам; - 1517, 48 дол. США (14015, 28 грн.) пеня за прострочення сплати по кредиту; - 686, 80 дол. США (6343, 22 грн.) - пеня за прострочення плати процентів. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частинами позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з п. 4.1. Договору за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених цим Договором, зокрема, повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, Банк має право вимагати від відповідача додатково сплатити Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. Отже, позивач має право вимагати оплати позивальником не тільки простроченої заборгованості, а всієї суми не поверненого кредиту, процентів та штрафних санкцій. Відповідно до ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Оскільки наданими позивачем доказами підтверджене порушення відповідачем умов Кредитного договору і наявна заборгованість, банк вправі вимагати дострокове погашення заборгованості по кредиту, а тому позов про стягнення заборгованості є обґрунтованим і підлягає задоволенню відносно стягнення цієї заборгованості із [PERSON] Таким чином, щодо вимог про солідарне стягнення коштів із [PERSON] суд вважає відмовити, оскільки підлягає задоволенню зустрічний позов [PERSON] З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 2769, 60 грн. Згідно зі ст. 79 ЦПК України судовий збір є одним з видів судових витрат сторони. Відповідно до ст. 88 ЦПК України вищезазначені судові витрати підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача. З урахуванням обставини задоволення зустрічного позову [PERSON] із ПАТ "УкрСиббанк" підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 243, 60 грн. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 11, 16, 526, 553, 610-612, 625, 1046, 1054 ЦК України,

Outcome: partial