Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство „БМ Банк", звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до відповідачів: [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому зазначив наступне. 24.06.2008 року між ТОВ «БМ Банк» (правонаступником якого є АТ „БМ Банк") та відповідачем, [PERSON] було укладено кредитний договір №17/18/240608, відповідно до умов якого, позивач надав відповідачу, [PERSON] кредит в розмірі 136 000 доларів США, зі сплатою 15% річних, строком до 23.06.2031 року. В забезпечення повернення кредитних коштів за кредитним договором, 24.06.2008 року між ТОВ „БМ Банк" та відповідачем, [PERSON], було укладено договір поруки, відповідно до умов якого вона зобов'язалась відповідати перед Банком за повне та своєчасне виконання [PERSON] боргових зобов'язань за кредитним договором. Позивачем виконані всі зобов'язання за кредитним договором. Однак, відповідач, [PERSON], не належним чином виконував свої зобов'язання за кредитним договором, несвоєчасно та не в повному обсязі погашав кредит та відсотки за користування кредитом, у зв'язку з чим виникла заборгованість, станом на 09.12.2013 року, у загальному розмірі 149 955,98 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 1 198 598,15 грн. Протягом розгляду справи позивач збільшив позовні вимоги, просив стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором, яка станом на 27.01.2015 року, становить 175 228,95 доларів США (що за офіційним курсом НБУ станом на 27.01.2015 року становить 2 770 370,58 грн.) і складається з строкової заборгованості по тілу кредиту в розмірі 128 542,15 доларів США, простроченої заборгованості по тілу кредиту в розмірі 3424,53 доларів США, простроченої заборгованості по відсотках в розмірі 20 397,13 доларів США, донарахованих процентів в розмірі 16 280,43 доларів США, пені у вигляді подвійної облікової ставки НБУ за період з 24.06.2008 року по 26.01.2015 року у розмірі 6584,71 доларів США. Позивач, АТ „БМ Банк", просить суд стягнути солідарно з відповідачів: [PERSON], [PERSON] на коритьпозивача заборгованість по кредитному договору в розмірі 175 228,95 доларів США, що в гривневому еквіваленті на 27.01.2015 року складає 2 770 370,58 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654 грн. Представник позивача, [PERSON], який діє на підставі довіреності, надав суду письмову заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, наполягав на позовних вимогах. Відповідач, [PERSON], у судове засідання не з'явилась, причину неявки суду не повідомила, про час і місце розгляду справи завчасно повідомлялась, у встановленому законом порядку. Представником [PERSON] були надані заперечення проти позову, в яких він просить відмовити в задоволенні позовних вимог до [PERSON] посилаючись на те, що позивачем не надано доказів надсилання [PERSON] повідомлення про невиконання боржником зобов'язання, а також на те що договір поруки припинений, оскільки кредитор не пред'явив вимоги до [PERSON] як поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Відповідач, [PERSON], до судового засідання не з'явився, подав заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку з лікуванням представника відповідача з приводу ОРВІ. У судове засідання, яке було призначене на 28.09.2015 року відповідачем, [PERSON] також надавалась заява про відкладення розгляду справи, з зазначених підстав. Відповідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. З'ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено, що 24.06.2008 року між ТОВ „БМ Банк", правонаступником якого є АТ „БМ Банк" та відповідачем, [PERSON], було укладено кредитний договір №17/18/240608, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу, [PERSON], кредитні кошти у розмірі 136 000 доларів США, зі сплатою 15% річних, на придбання нерухомості, на строк до 23.06.2031 року. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В забезпечення повернення кредитних коштів за Кредитним договором, 24.06.2008 року між ТОВ „БМ Банк" та відповідачем, [PERSON], було укладено договір поруки №17/18/240608/S-1, відповідно до умов якого, відповідач, [PERSON], зобов'язалась відповідати перед Банком за повне та своєчасне виконання позичальником, [PERSON], боргових зобов'язань за кредитним договором №17/18/240608 від 24.06.2008 року у повному обсязі, а саме: за повернення кредиту, у розмірі 136 000 доларів США, сплату відсотків за користування ним у розмірі 15% річних, сплату комісій, неустойки, а також відшкодування збитків, завданих кредитору невиконанням або неналежним виконанням боржником умов кредитного договору. Поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або в повному обсязі. Відповідач, [PERSON], не належним чином виконує свої зобов'язання за кредитним договором, несвоєчасно та не в повному обсязі погашає кредит та відсотки за користування кредитом, у зв'язку з чим утворилась заборгованість по кредиту в розмірі 131 966,68 доларів США, та заборгованість по відсотках в розмірі 36 677,56 доларів США, яка підлягає стягненню з відповідачів. Стосовно позовних вимог про стягнення пені за період з 24.06.2008 року по 26.01.2015 року, у розмірі 6584,71 доларів США, то вони підлягають задоволенню частково, у зв'язку з наступним. Згідно ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Станом на 28.09.2015 року, заборгованість відповідача[PERSON] перед позивачем за кредитним договором, з урахуванням пені за один рік, становить 173 593 доларів США 29 центів (що за офіційним курсом НБУ станом на 28.09.2015 року становить 3 752 390,99 грн.) і складається з заборгованості по кредиту в розмірі 131 966,68 доларів США, заборгованості по відсотках в розмірі 36 677,56 доларів США, пені за період з 27.01.2014 року по 26.01.2015 - 4949,05 доларів США. Зазначене підтверджується розрахунком заборгованості та виписками з особового рахунку [PERSON], наданими відповідачем на вимогу суду. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно п.п. 5.1.4, 9.3, 9.4 банк має право у разі порушення позичальником графіку погашення кредиту, невиконання або неналежного виконання умов кредитного договору вимагати дострокового погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів, штрафних санкцій та інших платежів, що передбачені кредитним договором. Відповідно до п. 8.1 кредитного договору, при порушенні стоків погашення кредиту або сплати процентів за користування коштами, позичальник додатково сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплачених вчасно сум за кожен день прострочення платежу. Відповідно до ст. 554 ЦК України, при порушенні боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлена додаткова (субсидіарна) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тім же обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Стосовно твердження відповідачки [PERSON] про припинення договору поруки, викладеного в запереченнях проти позову, то суд вважає їх необґрунтованими виходячи з наступного. Виходячи з вимог ст. 559 Цивільного Кодексу України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. В п. 12 договору поруки від 24.06.2008 року, укладеному між ТОВ „БМ Банк" і [PERSON] зазначено, що договір діє до повного виконання боржником або поручителем зобов'язань по кредитному договору. Суд враховує позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, виражену в Постанові Пленуму ВСС України від 30.03.2012 року №5 „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин". Згідно п. 24 постанови умова договору про дію поруки до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатись як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями або годинами. Якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Згідно умов кредитного договору від 24.06.2008 року, укладеного між ТОВ „БМ Банк" і [PERSON] основне зобов'язання з повернення кредиту повинно бути виконано боржником в строк до 23.06.2031 року. Таким чином, строк виконання основного зобов'язання у повному обсязі 23.06.2031, а отже дія договору поруки не припинена. Щодо обов'язку кредитора повідомити поручителя про несплату боргу позичальником, суд виходить з наступного. Згідно п. 7 договору поруки поручитель зобов'язаний сплатити кредитору суму боргу не пізніше 10 календарних днів після отримання повідомлення про невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до п. 13 договору поруки кредитор вправі на свій розсуд звертатись з вимогою про виконання зобов'язань за кредитним договором як до боржника так і до поручителя. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення йому вимоги про погашення боргу, так і пред'явлення до нього позову. При вищевикладеному, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає позовні вимоги АТ „БМ Банк" такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, стягненню солідарно з відповідачів:[PERSON], [PERSON] на коритьАТ „БМ Банк" підлягає заборгованість за кредитним договором в розмірі 173 593 доларів США (що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ на 02.11.2015 року складає 3 991 556,72 грн.) Згідно платіжного доручення від 14.01.2014 р. позивачем при подачі позову до суду були понесені судові витрати, а саме сплачено на користь держави судовий збір в розмірі 3654 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 553-554, 610-612, 625, 629 ЦК України,

Outcome: partial