Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

В листопаді 2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору від 18 жовтня 2012 року, відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Внаслідок порушення зобов`язань за кредитним договором відповідачка станом на 30 вересня 2019 року має заборгованість за кредитом в сумі 223529,46 грн. Законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості. Кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином заборгованість до стягнення становить 127956,70 грн., з яких: 1334,35 грн. заборгованість за кредитом, 126622,35 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом. Тому просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. 08 січня 2020 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання. Відповідачкою подано відзив на позов, в якому вона зазначає, що хоча позивач і стверджує про існування договору від 18 жовтня 2012 року проте його наявність/існування не підтверджує. 18 жовтня 2012 року вона ніякого договору з позивачем не укладала і не підписувала, а підписана нею заява-анкета про приєднання до умов та правил надання банківських послуг не може бути договором приєднання у розумінні ч.1 ст.634 ЦК України. Витяг з тарифів обслуговування кредитної картки не містить її підпису та підпису представника позивача, також документ не датований. Підписанням анкети-заяви не узгоджені сума кредитних коштів та строк повернення кредиту. Відсутнє документальне підтвердження, що правила надання банківських послуг та тарифи є невід`ємним додатком до підписаної відповідачкою анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Невід`ємною частиною кредитного договору є пам`ятка клієнта, яка видається клієнту і визначає умови кредитування, вид кредитної картки. Така пам`ятка у відповідачки відсутня, нею не підписувалась, що підтверджує відсутність між сторонами відносин кредитування. На підтвердження своїх вимог позивачем не надано даних щодо номера карткового рахунка, який рахується за відповідачкою, даних щодо перевипуску картки на новий термін дії. Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Тому якби в даному випадку дійсно існував кредитний договір, то термін його дії мав завершитись 19 жовтня 2014 року, оскільки відповідачка наміру продовжувати його та повторно випускати платіжну картку не мала. Однак позивач не взяв це до уваги та нарахував відсотки за період з 18 жовтня 2012 року по 30 листопада 2018 року, тобто за межами дії договору. Розрахунок заборгованості, наведений у додатку №4 до позовної заяви складений невірно, оскільки позивач самостійно, без повідомлення змінював умови нарахування. Спочатку рахував 30% річних, з 01 вересня 2014 року - 34,8% річних, з 01 квітня 2015 року - 43,2% річних, що недопустимо. Крім цього, невірно рахується строк заборгованості, оскільки неправильно визначено дати початку та закінчення нарахування, що не збігаються зі строками, передбаченими анкетою-заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. При підписанні анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг 18 жовтня 2012 року банк не дотримав вимог ч.2 ст.11 Закону №1023-ХІІ про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Отже підписана анкета-заява про приєднання до умов і правил надання банківських послуг не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитними коштами та пені за невиконання кредитного договору, оскільки вона не може розцінюватись як стандартна (типова) форма кредитного договору. Тому просила відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 126622,35 гривень заборгованості за користування кредитом з 18 жовтня 2012 року по 30 листопада 2018 року. Позивачем у встановлений судом строк відповідь на відзив не подано. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що відповідачкою підписано анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.9), відповідно до якої вона виявила бажання оформити на своє ім`я платіжну картку "Кредитка "Універсальна". Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.7) станом на 30 вересня 2019 року позивачем нарахована загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідачки в розмірі 223529,46 грн., з яких 1334,35 грн. - заборгованість за кредитом, 217212,30 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4982,81 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Заборгованість до стягнення становить 127956,70 грн., з яких 1334,35 грн. - заборгованість за кредитом, 126622,35 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 18 жовтня 2012 року по 30 листопада 2018 року. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України). Встановлено, що в анкеті-заяві від 18 жовтня 2012 року містяться лише персональні дані відповідачки, дата та її підпис. При цьому, у вказаній анкеті-заяві від 18 жовтня 2012 року відсутні дані про істотні умови кредитного договору, а саме розмір кредитного ліміту, процентна ставка, номер кредитної картки, рахунок та строк її дії, цільове призначенні кредиту. Таким чином, суд вважає, що позивачем не доведено укладення з відповідачкою 18 жовтня 2012 року договору про надання банківських послуг, в якому чітко визначено умови надання кредиту та його погашення. Тому відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України анкета-заява не є належним доказом, який би підтверджував факт укладення між сторонами кредитного договору, в якому чітко визначено умови надання кредиту та його погашення. Суд вважає, що в анкеті-заяві від 18 жовтня 2012 року відповідачка лише виявила бажання оформити на своє ім`я платіжну картку "Кредитка "Універсальна" та погодилась, що ця заява разом з умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилась та погоджується з умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Вона зобов`язується виконувати вимоги умов і правил надання банківських послуг, а також регулярно знайомитися з їх змінами на сайті ПАТ КБ "ПриватБанк". З урахуванням викладеного суд вважає, що позивачем не доведено виникнення у відповідачки зобов`язань за кредитним договором на умовах, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги. Разом з тим суд звертає увагу на ту обставину, що відповідачка вчиняла дії щодо часткової сплати заборгованості за кредитним договором, що свідчить про визнання нею факту отримання кредитних коштів, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. Так, із наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором видно, що розмір заборгованості відповідачки по тілу кредиту 1334,35 грн. (а.с.7-8), яка підлягає стягненню з відповідачки на користь АТ КБ "Приватбанк". Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 1921,00 грн., що відповідає мінімальному розміру судового збору.

Outcome: partial