Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Позивач ПАТ «Кредобанк» звернувся в суд з цивільним позовом, який згодом уточнив, до [PERSON], [PERSON] в якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором, витрати понесені позивачем по сплаті судового збору покласти на відповідачів. Свої вимоги мотивує тим, що 27.03.2008 р. між ВАТ «Кредобанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно умов якого, позивач надав відповідачу кредит у сумі 100 000,00 дол. США, на строк до 26.03.2018 р. Для забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ВАТ «Кредобанк» та відповідачем [PERSON] укладено іпотечний договір, предметом якого є будинок. 08.07.2011 р. між позивачем та [PERSON] укладено договір про внесення змін та доповнень до кредитного договору від 27.03.2008 р., відповідно до якого, банк надає позичальнику кредит у сумі 558 866,60 грн. на строк до 26.03.2023 р., зі сплатою 15 % річних за користування кредитом. Для забезпечення виконання вказаного зобовязання між позивачем та [PERSON], [PERSON] укладено договір поруки. Наголошує на тому, що позичальник та поручитель умов кредитного договору не виконали, про що неодноразово повідомлялися, в тому числі й шляхом направлення письмових вимог, внаслідок чого у них сформувалася заборгованість в загальному розмірі 792 442,94 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказує про те, що позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання повторно не зявилися, однак від відповідача [PERSON] надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки не може зявитися в судове засідання через стан здоровя та бажає надати особисті пояснення. Однак таке клопотання визнане судом необгрунтоване, оскільки у відповідача [PERSON] є представник, яка в судове засідання не зявилась повторно, хоч про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що призводить до затягування розгляду справи та порушення розумних строків. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявилася, не повідомила суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена і обґрунтованих клопотань про відкладення такого, суду не надала, в силу положень ст. 169 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачем у позовній заяві допущено помилку та не вірно зазначено прізвища відповідачів "Тарендій", замість вірного "Терендій", що стверджується кредитним договором №103/ЗЛ від 27.03.2008 року укладеним між ВАТ "Кредобанк" та [PERSON], договором поруки від 27.03.2008 року укладеним між ВАТ "Кредобанк" та [PERSON]. 27.03.2008 р. між ВАТ «Кредобанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №103/ЗЛ. Відповідно до умов цього договору, банк надав позичальнику грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених договором, а позичальник зобовязався повернути кредит і сплатити проценти. [PERSON] видав позичальнику кредит у сумі 100 000,00 дол. США на строк до 26.03.2018 р. Відповідно до п.3.1. кредитного договору, за надання кредиту позичальник сплачує банку, в розмірі та в строки, встановлені тарифами, комісії за видачу кредиту в гривнях по курсу НБУ на день сплати, одноразово 1,4% від суми кредиту. Згідно п.3.2. кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує банку проценти річні у розмірі, що визначаються як ставка LIBOR Зм збільшена на маржу 8,50 %. Розмір процентів за кредитом змінюється першого числа кожного календарного кварталу протягом усього строку дії договору. Відповідно до п.п.4.1 кредитного договору, повернення суми кредиту здійснюється щомісячно, рівними сумами по 834,00 дол. США, останній платіж по кредиту 754,00 дол. США. 8 липня 2011 р. між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено договір про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 103/ЗЛ від 27.03.2008 р. Згідно одноособового кредитного рішення уповноваженої особи щодо реструктуризації заборгованості роздрібного клієнта ЦФ ПАТ «Кредобанк» № 745-02/11 від 30.06.2011 року, пункти 2.1. кредитного договору №103/ЗЛ від 27.03.2008 року викладено в наступній редакції: п.2.1. банк надає позичальнику кредит в сумі 558 866,60 грн. на строк до 26.03.2023 року; п.3.2. за користування кредитом позичальник сплачує банку проценти у розмірі 15 % річних; п.4.1. повернення суми кредиту здійснюється щомісячно рівними частинами, починаючи з липня 2011 року по червень 2012 року по 1 500,00 грн. (12 траншів), з липня 2012 року по лютий 2023 року по 4 192, 76 грн. (128 траншів), останній платіж по кредиту березень 2023 року - 4 193, 32 грн. Для забезпечення виконання вищезазначеного зобовязання 07.07.2011 р. між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] і [PERSON] укладено договір поруки. Відповідно до ст. 256 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору, який є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України), і вимогам законодавства. Згідно п.4.9. кредитного договору, банк у випадках невиконання позичальником зобовязань, передбачених кредитним договором № 103/ЗЛ від 27.03.2008 р. або договором, яким забезпечується виконання зобовязань за основним договором вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до плати платежів про що письмово повідомляє позичальника. Відповідно до п.п. 2.2 договору поруки, у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором, кредитор письмово повідомляє поручителя про це із зазначенням суми заборгованості боржника. Згідно п.2.3. договору поруки, поручитель зобовязаний сплатити кредитору заборгованість протягом 7 календарних днів з моменту невиконання боржником зобовязань за кредитним договором. 03.07.2013 року [PERSON] та [PERSON] надіслано повідомлення-вимогу № 9326 про повернення несплаченої суми заборгованості за кредитним договором № 103/ЗЛ від 27.03.2008 р., проте на зазначені повідомлення відповідачі не відреагували. Відповідно до п.5.1. договору, за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за кредитним договором позичальник, крім відшкодування збитків, сплачує банку пеню за кожен день прострочки в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в умовах договору, але не менше однієї гривні за кожен день прострочення. Згідно розрахунку суми позову заборгованість по кредитному договору №103/ЗЛ від 27.03.2008 р., станом на 03.04.2015 р. становить 792 442,94 грн., з яких: 549 866,60 грн. неповернута сума кредиту; 149 570,55 грн. прострочені відсотки; 93 005,79 грн. пеня, нарахована за період з 04.04.2014 р. по 03.04.2015 року. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.ст. 526,599,625 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином згідно умов договору, зобовязання припиняється виконанням, і що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Оскільки на час ухвалення судом рішення відповідач [PERSON] у добровільному порядку не виконав свої зобов'язання перед позивачем по кредитному договору №103/ЗЛ від 27.03.2008 р., заборгованості, що зазначена вище не погасив, тому суд прийшов до висновку, що така заборгованість підлягає стягненню з нього в користь позивача у судовому порядку. Щодо вимог позивача про солідарне стягнення суми заборгованості з боржника і поручителя, то такі до задоволення не підлягають в силу наступного. Згідно правової позиції висловленої Судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України у справі за № 6-106цс14 від 10.09.2014 року за змістом ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. У разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за основним договором строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобовязання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобовязання або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. За умови предявлення банком до боржника та поручителя вимог про дострокове виконання зобовязання повернути кредит змінюється в односторонньому порядку строк виконання основного зобовязання й порука припиняється, якщо кредитор не предявить вимоги до поручителя протягом шести місяців від зміненої дати виконання основного зобовязання. Так судом встановлено, що боржник [PERSON] (а відтак і поручитель) взяв на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 26.03.2028 року, сплачуючи її рівними частинами (щомісячними платежами) починаючи з липня 2011 року по березень 2028 року по 834,00 дол. США, останній платіж по кредиту 754,00 дол. США. У звязку з порушенням боржником графіка погашення платежів та виникненням заборгованості за кредитним договором кредитор використав передбачене частиною другою статті 1050 ЦК України та пунктом 4.9 договору право на односторонню зміну умов кредитного договору, надіславши 03 липня 2013 року вимогу, у тому числі поручителю, про дострокове повернення всієї суми кредиту та повязаних із ним платежів протягом тридцяти днів з моменту отримання письмової вимоги банку. Як вище встановлено судом, моментом настання обовязку позичальника [PERSON] щодо достроково виконання основного зобовязання по достроковому поверненню суми кредиту та процентів за ним є 03 серпня 2013 року. Оскільки позивач не предявив вимогу до поручителя у межах шести місяців з 03.08.2013 року, та звернувся з такою лише 31.03.2015 року, тобто зі спливом встановленого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку, суд приходить до висновку, що зобовязання за договором поруки припинилися. За вказаних вище обставин та встановлених фактів, суд прийшов до висновку, що заборгованість за кредитним договором №103/ЗЛ від 27.03.2008 року підлягає стягненню на користь позивача з відповідача [PERSON] Щодо клопотання представника відповідача [PERSON] - [PERSON], про яке вона зазначала в додаткових підставах для задоволення заяви про скасування заочного рішення, а саме про застосування строків позовної давності за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, то таке не підлягає задоволенню оскільки позивачем не пропущено строку позовної давності звернення до суду із вимогами про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Стягненню з відповідача [PERSON] в користь позивача відповідно до ст. 88 ЦПК України також підлягають судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог.

Outcome: partial