Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 59 776 грн 33 коп. В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до кредитного договору № 4-110706/н від 20 липня 2011 року, який був укладений між КС "Народний кредит" та [PERSON], останньому було видано кредит в сумі 5000 грн на строк 24 місяці із нарахуванням 0,2 % за кожний календарний день користування кредитом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутності відповідачів, оскільки їх неявка не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 ЦПК України та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20.07.2011 року між КС "Народний кредит" та [PERSON], було укладено кредитний договір № 4-110706/н відповідно до умов якого останньому було видано кредит в сумі 5000 грн на строк 24 місяці із нарахуванням 0,2 % за кожний календарний день користування кредитом, що підтверджується наданою суду копією кредитного договору (а.с. 8-10). Однак відповідач боргові зобов'язання за кредитом не виконував, у зв'язку з чим утворилась заборгованість. Відповідно до рішення Солом'янського районного суд м. Києва від 18.01.2012 року позов Кредитної спілки «Народний кредит» до [PERSON] про стягнення боргу задоволено; Кредитний договір №4-110706-н укладений 20 липня 2011 року між кредитною спілкою "Народний кредит"та [PERSON] -розірвано; стягнуто з [PERSON] на користь кредитної спілки "Народний кредит"суму боргу в розмірі 9551,52 гривень, сплачені судові витрати в розмірі 188,20 гривень, а всього на загальну суму 9739,72 (дев'ять тисяч сімсот тридцять дев'ять) гривень 72 копійки. Рішення суду від 18.01.2012 року набрало законної сили 31.01.2012 року та надане до ДВС Фастівського МРУЮ для примусового виконання, в ході якого погашення заборгованості не відбулося. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Зазначеним рішенням, зокрема, було встановлено, що у відповідача перед позивачем існує не заборгованість по Кредитному договору. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Частиною 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як вбачається з позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача проценти за користування кредитом за період з 21.12.2011 року по 25.02.2014 року в сумі 56103.12 грн. В обґрунтування своїх вимог, позивач посилається на ст.ст. 527, 599, 625 ЦК України. Разом з тим, згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 653 ЦК України у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи викладене в задоволенні вимог позивача щодо стягнення відсотків за користування кредитним коштами за період з 21.12.2011 року по 25.02.2014 року в сумі 56 103,12 грн. слід відмовити. Відповідно до ст.625 ЦК України борнжник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають наслідки, встановлені законом або договором. Таким чином, виходячи з тих обставин, що відповідач не сплачує заборгованість, суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність вимог позивача в частині стягнення інфляційних збитків в сумі 2775,82 грн. та 3% річних в розмірі 897,39 грн. та які підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 243 грн 60 коп.

Outcome: partial