Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

06.06.2019 року АТ КБ "Приват Банк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що 13.09.2011 року АТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] уклали кредитний договір б/н, відповідно до якого вищевказаний банк надав відповідачу кредит у розмірі 1300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, проте, [PERSON] порушив кредитні зобов`язання, в зв`язку з чим станом на 30.04.2019 року виникла заборгованість у розмірі 215736,37 грн., яка складається з: 5071,21 грн. - заборгованість за кредитом, 205673,16 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4992 грн. - заборгованість за комісією. Посилаючись на те, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення повної суми заборгованості, банк просив суд стягнути з боржника частину заборгованості у сумі 127291,77 грн., яка складається з: 5071,21 грн. - заборгованість за кредитом, 122220,56 грн. - заборгованість за користування кредитом з 13.09.2011 року по 28.09.2018 року, та судові витрати по справі. Ухвалою від 19.09.2019 року суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, а також у відповідності до ст. 274 ЦПК України вирішив розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач у\~визначений строк\~відзив до\~суду не\~направив,\~тому у відповідності до ст.ст. 279,\~280,\~281 ЦПК України\~за заявою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи у порядку спрощеного провадження. Вивчивши письмові матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого. Так, відповідно до частини 1\~ЦК України\~, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, частиною 1\~статті 11 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 13.09.2011 року АТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] уклали кредитний договір б/н, відповідно до якого вищевказаний банк надав відповідачу кредит у розмірі 1300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, проте, [PERSON] порушив кредитні зобов`язання, в зв`язку з чим станом на 30.04.2019 року виникла заборгованість у розмірі 215736,37 грн., яка складається з: 5071,21 грн. - заборгованість за кредитом, 205673,16 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4992 грн. - заборгованість за комісією. Посилаючись на те, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення повної суми заборгованості, банк просив суд стягнути з боржника частину заборгованості у сумі 127291,77 грн., яка складається з: 5071,21 грн. - заборгованість за кредитом, 122220, 56 грн. - заборгованість за користування кредитом з 13.09.2011 року по 28.09.2018 року. Згідно положень ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 2\~ст. 615 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов і правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбаченим договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф. Відповідно до умов кредитного договору, договір складається із заяви Позичальника, Умов і правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою, який відповідачка підтвердила своїм підписом у заяві. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надав позичальникові кредит. Згідно із положеннями п. 1.1.7.12 Умов і правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий строк. Згідно умов укладеного між сторонами договору відповідач повинен проводити погашення кредиту, відсотків щомісячно до 25 числа місяця слідуючого за звітним в розмірі 7% від заборгованості. Оскільки, судом встановлено, що відповідач порушив взяті на себе по кредитному договору зобов`язання, то вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в сумі 127291,77 грн. підлягають повному задоволенню. Також підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь судових витрат по справі в сумі 1921 грн., так як, стягнення вказаних витрат передбачено ст. 141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved