Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

02.02.2016 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитною угодою №15МА/2007 від 28.12.2007 року, укладеною з [PERSON], мотивуючи тим, що останній не виконує належним чином зобов'язання по виплаті кредиту, який забезпечений договором іпотеки від 28.12.2007 року. На теперішній час позивач змушений звертатися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на нежитлові приміщення, що знаходяться в м. Миколаєві по вулиці Галини Петрової буд 17/1, в цілому обєкт складається з приміщень з №52-1 по №52-13 загальною площею 115,30 кв.м. на першому поверсі в літ. «А-5», шляхом надання ПАТ КБ "ПриватБанк" права укласти договір купівлі-продажу з будь-яким способом з іншою особою-покупцем з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з можливістю здійснення всіх передбачених нормативно-правовими актами дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день слухання справи був повідомлений належним чином. З відома представника позивача суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28.12.2007 р. між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON], укладена Кредитна угода №15МА/2007, та Договір про видачу Траншу №1-15МА/2007 від 29.12.2007 року. Відповідно до Кредитної угоди, загальна сума кредиту в рамках кредитної угоди 170000,00 дол.США. Строк повернення кредиту та окремих частин Траншей кредиту, встановлюється договорами про видачу Траншей кредиту, а також графіком погашення кредиту, процентів, винагород, які є невідємними додатками до договору про видачу Траншей, але не пізніше 27.12.2022року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за зазначеним договором між Банком та [PERSON] 28.12.2007 р. укладений договір іпотеки. Предметом іпотеки є нежитлові приміщення, що знаходяться в м. Миколаєві по вулиці Галини Петрової буд 17/1, в цілому обєкт складається з приміщень з №52-1 по №52-13 загальною площею 115,30 кв.м. на першому поверсі в літ. «А-5», які належать [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 28.12.2007 р. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1050 ч.2 ЦК України, та як роз'яснено п.29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", якщо договором встановлений обов'язок позивальника повернути позику частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати відсотків, належних йому за договором. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, але [PERSON], в порушення вимог кредитного договору, свої зобов'язання не виконав. В зв'язку з неналежним виконанням позичальником свого зобов'язання станом на 29.10.2015 року утворилася заборгованість в сумі 372744,22 дол.США, із яких: заборгованість за кредитом 154938,33 дол.США, заборгованість по відсоткам 123027,71 дол.США., пеня 94778,18 дол.США. 28.10.2015р. Банк направив [PERSON] вимогу про погашення заборгованості за кредитом та попередив останнього про намір подати до суду позов про звернення стягнення на предмет іпотеки. Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого іпотекою, передбачені Законом України "Про іпотеку". Згідно із ч. 1 ст. 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЗУ "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекою держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Частиною 3 ст.33 "Про іпотеку" передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, в тому числі, на підставі рішення суду. Як роз'яснено п.42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). Частиною 2 статті 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, а також визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Пунктами 24, 28 іпотечного договору від 28.12.2007 року передбачено право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки у разі порушення боржником умов кредитного договору або іпотечного договору. Звернення стягнення на Предмет іпотеки відбувається на підставі: рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно із застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя, що міститься в цьому договорі; права Іпотекодержателя від свого імені продати Предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 Закону України "Про іпотеку". З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] порушив умови кредитної угоди №15МИ/2007, виконання якого забезпечено договором іпотеки від 28.12.2007 р., а отже позивач отримав право звернення стягнення на предмет іпотеки, у зв'язку з чим позовні вимоги в частині звернення стягнення на передане в іпотеку майно, в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором є обґрунтовані та підлягають задоволенню. Водночас, актами цивільного законодавства, іпотечним договором від 28.12.2007 року такий спосіб захисту іпотекодержателем цивільних прав як надання права Банку: отримати витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, дублікати правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, реєстрації правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, здійснити всі передбачені нормативно-правовими актами дії, необхідні для продажу предмету іпотеки - не передбачений, у зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеним вимогам. На підставі викладеного,

Outcome: partial