Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

У лютому 2015 року позивач публічне акціонерне комерційний банк "ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено договір про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної карти б/н від 24.05.2006 року, відповідно до умов якого позивачем надано [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який в подальшому був змінений до 10000,00 грн. Сторони визначили, що договір складається із заяви позичальника, умов і правил надання банківських послуг, правил користування платіжною карткою, тарифів. Процентна ставка за користування кредитом складає 36,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] одержав та використав у повному обсязі для споживчих потреб кошти, отримані в кредит. ПАТ КБ "ПриватБанк" свої зобов'язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, проте відповідач свої зобов'язання не виконував, не сплачував кредит, проценти за його користування та комісію за користування у розмірі та порядку, визначеному договором. Станом на 31.01.2015 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 66834,74 грн. Вона складається з заборгованості зі сплати кредиту (основного боргу) у розмірі 9991,07 грн., заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у розмірі 56843,67 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Як вбачається з матеріалів справи, між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено договір про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної карти б/н від 24.05.2006 року, відповідно до умов якого позивачем надано [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який в подальшому був змінений до 10000,00 грн. Сторони визначили, що договір складається із заяви позичальника, умов і правил надання банківських послуг, правил користування платіжною карткою, тарифів. Процентна ставка за користування кредитом складає 36,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.11-18). У відповідності до ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що кредитні кошти в межах ліміту, були надані ПАТ КБ "ПриватБанк" відповідачеві [PERSON], які він використав для споживчих потреб у повному обсязі. П.6.5. умов та правил надання банківських послуг передбачено обов'язок позичальника погашати заборгованість із сплати кредиту, відсотків за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно зі ст.526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак [PERSON] систематично не виконував взяті на себе за кредитним договором зобов'язання щодо своєчасного та у повному обсязі погашення кредиту, відсотків за його користування, комісії за користування кредитом, допустив заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу) у розмірі 9991,07 грн., зі сплати процентів за користування кредитом у розмірі 56843,67 грн. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст.530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Повністю повернути кредитні кошти [PERSON] зобов'язався у термін, вказаний у договорі, тобто до закінчення строку дії кредитної картки. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.04.2013 року з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" стягнуто суму заборгованості у розмірі 54709,75 грн. (а.с.6). Різниця між загальною сумою заборгованості відповідача та стягнутою судом сумою становить 12124,99 грн. У відповідності до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Ч.1 ст.550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно з п.8.6. умов та правил надання банківських послуг у разі порушення позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити кредитодавцю штраф у розмірі 500,00 грн. та 5% від суми позову. Штраф за неналежне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором складає 1106,25 грн. (500,00 грн. (фіксована частина) + 606,25 грн. (процентна складова) = 1106,25 грн.). Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, яка залишилася, та сплати процентів, належних йому. Ч.1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 24.05.2006 року у розмірі 12124,99 грн. та штрафу за неналежне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором у сумі 1106,25 грн. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 243,60 грн. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст.ст.15, 16, 526, 530, 533, 536, 549, 550, 610, 625, 1049, 1050, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, та,

Outcome: approved