Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки. Представник позивача Поляков В.Г. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи за їх відсутності не надали. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Таким чином, враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачі належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачів та, за згодою представника позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши надані докази в їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що Між АКБ "Укрсоцбанк" в особі Харківської обласної філії АКБ "Укрсоцбанк" надалі за текстом - "Банк" та [PERSON] , надалі за текстом - „Відповідач", був укладений генеральний договір про надання кредитних послуг №860/13-27/18/3/7-010 від 13.02.07р.. Відповідно до укладеного договору кредиту №860/13-27/18/3/7-010 від 13.02.07р. банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 82000,00 доларів США (вісімдесят дві тисячі доларів США). В забезпечення Кредитного договору №860/13-27/18/3/7-010 від 13.02.07р. між Банком та Позичальником було укладено Договір іпотеки № 860/14-27/18/3/7-016 від 30.02.07р., посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 694 (далі - Договір іпотеки). Відповідно до даного договору в забезпечення зобов'язань позичальника в іпотеку Банку було передано нежитлові приміщення підвалу №I, II, першого поверху IV, 8-14 в літ. А-3, загальною площею 243,0 кв.м, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та належить іпотекодацю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень посвідченого 18.01.07р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстром №290, акту прийому-передачі від 18.01.07р., право приватної власності на яку зареєстроване 19.01.07р. в КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" за реєстраційним номером 17538737, номер запису 1184 в книзі 1. Позивач належним чином виконав свої договірні зобов'язання за Кредитним договором - надав кредитні кошти у розмірі 82000,00 доларів США, про що свідчить копія заяви про видачу готівки №1 від 13.02.2007 року. Відповідно до Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.07.2010 року, яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції [INFO] позичальник [PERSON] помер. Відповідно до п. 189 Наказу Міністерства Юстиції України "Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" від 03.03.2004 р. нотаріус за місцем відкриття спадщини в строк, установлений статтею 1281 Цивільного кодексу України, приймає претензії від кредиторів спадкодавця. Претензії мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про претензію, що надійшла, нотаріус доводить до відома спадкоємців, які прийняли спадщину або виконавця заповіту Судом встановлено, що на адресу приватного нотаріусу Харківського міського нотаріального округу [PERSON] позивачем було направлено вимогу до спадкоємців [PERSON] вих. № 11.4.1-01/84-1426 від 30.07.2010 року щодо включення вимог Банку до складу спадщини та врахування їх при видачі спадкоємцям [PERSON] свідоцтв про право на спадщину. Відповідно до листа ПН ХМНО [PERSON] №570/02-14 від 21.11.2013 року після смерті [PERSON] спадщину прийняли: [PERSON](дружина спадкодавця) та діти спадкодавця - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Проте станом на 21 листопада 2013 року за оформленням спадкових прав спадкоємці не звертались (а.с.70). Відповідно до ст.1282 ЦПК України якщо боржник помер, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Таким чином, спадкоємці боржника при умові прийняття спадщини є боржниками перед кредитором в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Відповідно до ст. 1281 ЦК України Спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 23 Закону України "Про іпотеку" у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки Таким чином, Відповідачами було успадковано права та обов'язки [PERSON] за Кредитним договором та Договором іпотеки. Відповідно до пункту 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін), то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно п.1.1. Кредитного договору Позичальник зобов'язується сплатити Плату за кредит та повернути Банку Кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені Кредитним договором. Згідно п.1.4. та п.3.2.1 Кредитного договору Позичальник зобов'язаний здійснювати повернення суми кредиту частинами в розмірі та в строки, передбачені Графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, закріпленим в Додатку № 1 до Кредитного договору. Таким чином, станом на 29.07.2013р. (включно) заборгованість Позичальника за кредитним договором № 860/13-27/18/3/7-010 від 13.02.2007 р. складає 79342,17 Дол США (634181,98 грн.), яка складається з: сума заборгованості за кредитом 66280,71 Дол США (за офіційним курсом НБУ 529781,72 грн.), сума заборгованості за відсотками 13061,46 Дол США ( за офіційним курсом НБУ 104400,26 грн.). На даний час жодним із Відповідачів обов'язок задовольнити вимоги Банку не виконаний у повному обсязі. Відповідно до пункту 1 статті 1048 Цивільного кодексу України розмір і порядок отримання відсотків встановлюється договором позики. Правила статті 1048 Цивільного кодексу України поширюються й на кредитні правовідносини (пункт 2 статті 1054 Цивільного кодексу України). Згідно п. 1.3. Кредитного договору проценти за користування другим траншем кредиту нараховуються Банком за ставкою у розмірі 11,5% (одинадцять цілих п'ять десятих процентів) річних. Згідно п. 3.1.2. Кредитного договору проценти за користування кредитом розраховуються виходячи з щоденного залишку заборгованості за кредитом протягом всього строку користування кредитними коштами, починаючи з дня надання кредиту (включаючи цей день) по день повного погашення заборгованості за кредитом (не враховуючи цей день). Проценти розраховуються виходячи з 360 (триста шістдесят) днів у році та нараховуються щоденно. Згідно п. 3.1.3 Кредитного договору проценти за користування кредитом повинні сплачуватися Позичальником в строки, передбачені Графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, закріпленим в Додатку № 1 до Кредитного договору. Отже, загальна заборгованість позичальника за Кредитним договором становить 634181,98 грн. (шістьсот тридцять чотири тисячі сто вісімдесят одна грн. девяносто вісім копійок). Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК є правом, а не обов'язком спадкоємця. Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі. Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов'язку, передбаченого статтею 1297 ЦК, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, розмір якої може бути визначений за правилами статті 625 цього Кодексу. Таким чином, невиконання спадкоємцями вимог закону щодо оформлення та реєстрації спадкового майна, в тому числі Предмету іпотеки, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Відповідно до умов п. 1.6 Договору іпотеки, за рахунок Предмету іпотеки Позивач має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням (щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, пені, штрафи та всі інші суми передбачені кредитним договором), а також відшкодувати в повному обсязі всі свої витрати пов'язані із реалізацією прав, що випливають із іпотечного договору (зокрема, але не виключно, пов'язані із звернення стягнення на предмет іпотеки з його реалізацією, включаючи витрати на оплату винагороди залученим експертам, організацією торгів тощо). Відповідно до п. 4.1 ст. 4 Договору іпотеки передбачає право Позивача звернути стягнення на Предмет іпотеки та одержати задоволення своїх вимог з вартості Предмету іпотеки переважно перед іншими кредиторами Іпотекодавця. Відповідно до п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.3. ст. 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя. Судом встановлено, що позичальником було порушено грошове зобов'язання за кредитним договором, яка станом на 29.07.2013р. складає 634181,98 грн. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідачів від відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до положень ст. 617 ЦК України, в зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно меморіального ордеру №544057164 від 23 серпня 2013 року позивачем при пред'явленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 3 441.00 гривень. В зв'язку з тим, що відповідачі [PERSON], [PERSON] є неповнолітніми, судовий збір стягується з [PERSON], [PERSON], [PERSON] у дольовому порядку. На підставі викладенного,

Outcome: approved