Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

20 листопада 2017 року Публічне акціонерне товариство [PERSON] банк "ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулося до суду із зазначеним позовом до [PERSON] Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20 травня 2013 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем був укладений договір б/н, шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 500 грн. 00 коп. зі сплатою 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку становить між ним та ПАТ КБ "ПриватБанк" договір про надання банківських послуг. У зв'язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору станом на 30 вересня 2017 року утворилася заборгованість у розмірі 15 417 грн. 17 коп., яка складається з: 497 грн. 70 коп. - заборгованість за кредитом; 10 709 грн. 13 коп. - заборгованість за відсотками; 3 000 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина), 710 грн. 34 коп. штраф (процентна складова), яку позивач просив стягнути з відповідача у судовому порядку. В судове засідання сторони не зявилися, до позовної заяви долучено клопотання позивача з проханням розглянути справу у відсутність його представника, позовні вимоги банк підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач на повторний виклик в судове засідання не прибув, судові повістки надсилалися рекомендованим поштовим повідомленням за зареєстрованою адресою місця проживання [INFO], на повторний виклик в судове засідання не з'явився, належним чином та вчасно повідомлений про місце, дату і час судового засідання, про що свідчить відмітка про отримання в рекомендованому повідомленні про вручення судової повістки. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановлює заочне рішення). Відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України судом постановлена ухвала про проведення заочного розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Вивчивши письмові докази, суд встановив наступні обставини. 20 травня 2013 року [PERSON] звернувся з письмовою анкетою-заявою (б/н) до ПАТ КБ "ПриватБанк" про надання йому кредиту в розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним договором з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У заяві відповідач висловив згоду з тим, що заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с. 5). Відповідно до пунктів 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг банк має право в односторонньому порядку без попереднього повідомлення клієнта встановлювати на платіжну картку кредитний ліміт у валюті картки з подальшою зміною його розміру відповідно до кредитної історії. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором заборгованість [PERSON] станом на 30 вересня 2017 року складала 15 417 грн. 17 коп., яка складається з: 497 грн. 70 коп. - заборгованість за кредитом; 10 709 грн. 13 коп. - заборгованість за відсотками; 3 000 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина), 710 грн.34 коп. штраф (процентна складова) (а.с. 4). Строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці. Згідно пункту 1.1.7.12 Умов і правил надання банківських послуг, які разом із Правилами користування платіжною карткою та заявою відповідача складають між банком і відповідачем договір, останній діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий строк. За змістом пункту 2.1.1.2.1. Умов для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у пам'ятці клієнта/довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Після настання зазначеного на картці терміну її дії банком випускається картка на новий термін, згідно діючих тарифів (п. 2.1.1.2.12 Умов). На час укладення Договору діяли Умови та правила надання банківських послуг, затверджені наказом від 6 березня 2010 року № СП-2010-256 (далі Умови та правила), (а.с. 7-30). З 1 листопада 2012 року обслуговування кредитних карт "Універсальна" здійснювалось за тарифами обслуговування кредитних карт "Універсальна. 30 днів пільгового періоду". Згідно витягу з тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" з 2 01.01.2013 року всі карти "Універсальна, 30 днів пільгового періоду" переведені на тарифний план "Універсальна, 55 днів пільгового періоду". За діючими тарифами картки "Універсальна. 55 днів пільгового періоду" базова відсоткова ставка складала 2,5 %, за тратами, здійсненими з 01.09.2014 року - 2,9 %, за тратами, здійсненими з 01.04.2015 року - 3,6 %, розмір щомісячного платежу - 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості, з 01.04.2014 року - 5 % від заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості), строк внесення щомісячного платежу 25 число кожного місяця. Відповідно до пунктів 1.1.3.1.9 та пункту 1.1.3.2.3 Умов та правил банк має право змінювати тарифи та інші умови кредитування, про що повідомляти клієнта не менше ніж за 7 днів до запровадження змін, в тому числі і шляхом СМС-повідомлень. Відповідач неналежно виконував зобов'язання за кредитним договором, що вбачається із розрахунку заборгованості (а.с. 4), останній платіж здійснив 08 грудня 2014 року. Відповідно до ст. 634 ЦК України, договір приєднання є договір умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У відповідності до ст. 611 ЦК України у випадку невиконання зобовязання боржником настають правові наслідки у виді відшкодування збитків. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. За приписами ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути грошові кошти у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором. За такого, суд прийшов до висновку, що відповідач повинен відповідати за неналежне виконання кредитного договору і нести негативні наслідки таких своїх дій, тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту, по процентах підлягають задоволенню повністю. Разом з тим, суд приймає до уваги , що цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене , беручи до уваги, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. За викладених обставин суд вважає, що сума пені не підлягає задоволенню, а штраф частковому задоволенню в розмірі 500 грн. (фіксована частина), 559 грн. 44 коп. штраф (процентна складова) із розрахунку 497,70 + 10 709,13 х 5%), а всього підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 12 266 грн. 27 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача оплочені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 1 600 грн. На підставі ст.ст.\~1,\~16,\~525,\~526,\~530,\~610, 611, 625,\~629,\~634,\~1048, 1054 ЦК України, ст. 61 Конституції України,

Outcome: partial