Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-25 00:00:00

Представник позивача ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» - Денисюк С.О., яка діє на підставі довіреності від 19.06.2020 року, звернулася до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № CL-91215 від 31.01.2018 року у розмірі 128 143,40 грн., а також судовий збір у розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 31.01.2008 року між ПАТ "Кредобанк" та [PERSON] укладено кредитний договір № CL-91215, відповідно до п.п. 2.3, 2.4 якого банк надав позичальнику кредит у сумі 80 000 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок. Строк користування кредитом встановлено до 27.01.2023 року. Позичальник зобов*язався сплачувати платежі за кредитом щомісячно в термін з 20 до 27 числа кожного місяця включно, згідно графіку платежів. П. 4.6 Кредитного договору передбачено, що загальна вартість кредиту становить 203 303,82 грн. Згідно п. 4.1 Кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 44,99 % річних. Банк в повному обсязі виконав зобов*язання за кредитним договором, надавши кредитні кошти, а відповідач умови кредитного договору щодо повернення кредиту не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість, розмір якої визначений первісним кредитором ПАТ "Кредобанк", та станом на 20.06.2019 року становить 90 587,36 грн., з яких: - сума залишку за кредитом - 75 159,55 грн., - сума нарахованих процентів - 15 427,81 грн. 20.06.2019 року між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №06/19-2, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитними договором № CL-91215 від 31.01.2018 року, укладеним між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія». Сума заборгованості відповідача за кредитним договором № CL-91215 від 31.01.2018 року, зазначена у додатку до договору про відступлення прав вимоги, становить 90 587,36 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] пеню за несвоєчасне виконання зобов*язань за період з 20.06.2019 року по 07.12.2020 року у розмірі 29 334,31 грн.; інфляційні збитки за період з 20.06.2019 року по 07.12.2020 року у розмірі 4230,43 грн.; суму відсотків за користування кредитними коштами за період з 20.06.2019 року по 07.12.2020 року у розмірі 3991,30 грн. Позивач у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання представника позивача - Денисюк С.О., яка діє на підставі довіреності від 19.06.2020 року, про розгляд цивільної справи за відсутності представника позивача, позов просить задовольнити у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву на позов. Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. В ст. 275 ЦПК України визначені строки розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання ЦПК України, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян. Крім того, недотримання строків розгляду справ порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади. Будучи обізнаним про розгляд справи судом, відповідачвідзиву та жодних доказів не подав, а тому розгляд справи здійснений судом на підставі наявних доказів, що містяться в матеріалах справи. Відповідач відзиву на позовну заяву зі своїми запереченнями суду не надав. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.01.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Інші процесуальні дії суд не здійснював. За наявності одночасного існування умов, передбачених положеннями ст.280 ЦПК України, суд вважав можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував позивач ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 31.01.2008 року між ПАТ "Кредобанк" та [PERSON] укладено кредитний договір № CL-91215, відповідно до п.п. 2.3, 2.4 якого банк надав позичальнику кредит у сумі 80 000 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок. Строк користування кредитом встановлено до 27.01.2023 року. Позичальник зобов*язався сплачувати платежі за кредитом щомісячно в термін з 20 до 27 числа кожного місяця включно, згідно графіку платежів. П. 4.6 Кредитного договору передбачено, що загальна вартість кредиту становить 203 303,82 грн. Згідно п. 4.1 Кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 44,99 % річних. Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні, однак останній свої зобов`язання з повернення кредиту за умовах, визначеними кредитним договором, не виконував, що призвело до виникнення заборгованості. 20.06.2019 року між АТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» укладено Договір про відступлення прав грошової вимоги за кредитними договорами №06/19-2, відповідно до якого право грошової вимоги. зокрема за кредитними договором № CL-91215 від 31.01.2018 року, укладеним між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». Станом на 20.06.2019 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором № CL-91215 від 31.01.2018 року становила в загальному розмірі 90 587,36 грн., з яких: - сума залишку за кредитом - 75 159,55 грн., - сума нарахованих процентів - 15 427,81 грн. Згідно з вимогами ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України). Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1 cт. 1048 ЦК України Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № CL-91215 від 31.01.2018 року у розмірі 90 587,36 грн., з яких: сума залишку за кредитом - 75 159,55 грн., сума нарахованих процентів - 15 427,81 грн. Крім того, статтею 550 передбачено право на неустойку. Враховуючи п 2 ст.551 ЦК України норми до закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» - неустойка становить подвійну облікову ставку НБУ. Відповідно до ст.624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку - вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за за період з 20.06.2019 року по 07.12.2020 року складає 29 334,31 грн. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Інфляційні збитки за вказані періоди (липень 2019 року- листопад 2020 року) складають 4230,43 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Крім того, відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник зобов`язаний сплатити суму боргу із урахуванням 3% річних. Всього: сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 20.06.2019 року по 07.12.2020 року складає 3991,30 грн. Отже, заборгованость за кредитним договором, яка станом на 20.06.2019 року складала 90 587,36 грн., а також відповідальність за порушення грошового зобов`язання, визначену законом (ст. 625 ЦК України), яка нарахована за період з 20.06.2019 року по 07.12.2020 року становить 37 556,04 грн. (29 334,31 грн. + 4230,43 грн. + 3991,30 грн.). Загальна сума заборгованості складає 123 330,48 грн. Вказаний розмір заборгованості встановлений в судовому засіданні на підставі наданих доказів та ніким не оспорений. За викладених обставин, суд приходить до висновку про неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань, внаслідок чого права позивача як нового кредитора у зобов`язанні порушенні, існує заборгованість за кредитним договором, розмір якої встановлений в судовому засіданні, яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved