Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

В лютому 2017 року представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 02.03.2011 між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] укладено договір №б/н від 02.03.2011, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 4490 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між нею та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" свої зобов'язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надало [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Обов'язки, передбачені договором, [PERSON] не виконує, тому станом на 31.10.2016 має заборгованість в розмірі 56487 грн. 72 коп., з яких: заборгованість за кредитом в сумі 4480 грн. 51 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 45161 грн.08 коп., пеня в сумі 3680 грн. 05 коп., штраф (фіксована частина) в сумі 500 грн., штраф (процентна складова) в сумі 2666 грн. 08 коп.. Відповідач на звернення позивача щодо сплати боргу не реагує, а тому позивач просить стягнути заборгованість в судовому порядку. В судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, яка повідомлена про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання повторно не з'явилася, заперечень проти позову не надала та про причини неявок суд не повідомила. У відповідності до ч.4 ст.169 ЦПК України, за відсутності заперечень з боку позивача проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом об'єктивно встановлено, що 02.03.2011 між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] укладено договір №б/н від 02.03.2011, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 4490 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між нею та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" свої зобов'язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надало [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Обов'язки, передбачені договором, [PERSON] не виконує, тому станом на 31.10.2016 має заборгованість в розмірі 56487 грн. 72 коп., з яких: заборгованість за кредитом в сумі 4480 грн. 51 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 45161 грн.08 коп., пеня в сумі 3680 грн. 05 коп., штраф (фіксована частина) в сумі 500 грн., штраф (процентна складова) в сумі 2666грн. 08 коп.. Дані обставини підтверджуються: анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 02.03.2011, кредитним договором №б/н від 02.03.2011, розрахунком заборгованості за кредитним договором, станом на 31.10.2016, довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти клієнта [PERSON] від 20.01.2017. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст.610, 611, 623 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ст.ст.525, 526, 530 цього Кодексу, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. За цією статтею ЦК України пеня і штраф є різновидами неустойки, як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Відповідно до ч.1 ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме правопорушення. Згідно ч.3 ст.509 ЦК України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Одночасне нарахування пені та штрафу за порушення строків виконання зобов'язання за кредитним договором є подвійною цивільно-правовою відповідальністю, що суперечить ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК України. За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитом в сумі 4480 грн. 51 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 45161 грн.08 коп., штраф (фіксовану частину) в сумі 500 грн., штраф (процентну складову) в сумі 2666 грн. 08 коп.. В силу ч.1 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача 1600 грн. судового збору, які були сплачені позивачем при поданні позову, що підтверджується платіжним дорученням № IHB90B1FB2 від 20.01.2017. На підставі викладеного,

Outcome: partial