Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення 80 000,00 грн. моральної шкоди у зв"язку з ушкодженням здоров"я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, стягнення судових витрат. Позовні вимоги мотивувала тим, що 09.05.2016 року близько 22:00 год. вона разом з чоловіком [PERSON] та знайомими на своєму автобусі заїхали на автомобільну стоянку колиби ТК "Круті Кошики" в с.Крилос Галицького району Івано-Франківської області. Позивачка підійшла до багажного відділення автомобіля, та несподівано з правого боку собака вкусив її за праву ногу та одразу собака втекла. Це побачив охоронець даної колиби, підійшов до них, укоротив повідок, на якому був прив`язаний даний собака породи "доберман", та повідомив їх, що собака, який її вкусив, був прив`язаний. Після чого вони сіли в автомобіль та поїхали в Івано-Франківську міську клінічну лікарню №1, де позивачці було надано першу медичну допомогу. Названим вище охоронцем, який спустив собаку породи "доберман" з повідка, є відповідач [PERSON] . Під час перевірки обставин справи за заявою позивачки, Галицьким ВП ГУНП в Івано-Франківській області, опитати [PERSON] виявилось неможливим, оскільки під час розмови по мобільному телефону він пояснив, що знаходиться в м.Київ і коли повернеться невідомо, що підтверджується висновком Галицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області від 17.06.2016 року. Спеціалістами Івано-Франківської міської клінічної лікарні №1 позивачці встановлено діагноз: кусана рана в/з правої гомілки, призначено лікування та прийняття певного переліку антибіотиків. Внаслідок укусу собаки породи "доберман", яка належить відповідачу, позивачці завдана моральна шкода, яка полягає у її фізичному болі та душевних стражданнях, оскільки вона втратила спокій, отримала нервовий стрес, страх, було порушено її нормальний життєвий устрій, у зв`язку із ушкодженням її здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Моральну шкоду оцінює в 80 000 грн. Просить стягнути з відповідача 80 000,00 грн. моральної шкоди у зв"язку з ушкодженням здоров"я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, та судові витрати. 09.12.2016 року відповідач [PERSON] подав до суду заяву про заміну первісного відповідача [PERSON] належним відповідачем - [PERSON] ( [ADDRESS] ), мотивуючи тим, що він є власником собаки, який нібито покусав [PERSON] (а.с. 47). Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20.04.2018 року в задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про заміну первісного відповідача [PERSON] належним відповідачем - [PERSON] в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення 80 000,00 грн. моральної шкоди у зв"язку з ушкодженням здоров"я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, стягнення судових витрат - відмовлено у зв`язку із посиланням позивачк [PERSON] та її представника [PERSON] на вимоги ст. 51 ЦПК України. 20 квітня 2018 року постановлено заочне рішення у справі. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24.04.2018 року заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20.04.2018 року скасовано. Відповідно до ухвали від 14 травня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 24 вересня 2019 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у матеріалах справи міститься заява, за змістом якої представник просив розгляд справи проводити без його участі. Позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 81 ЦПК Україн на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з висновку інспектора Галицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області Шляхтич Р.В. від 17.06.2016 року, [PERSON] пояснила, що 09.05.2016 року біля 22:00 год. вона разом з своїм чоловіком [PERSON] та знайомими на своєму автомобілі заїхали у колибу "Круті Кошики", що в с.Крилосі Галицького району на автомобільну стоянку. Коли вони заїхали, вона підійшла до багажника автомобіля, на якому вони приїхали, і несподівано з правого боку собака вкусив її за праву ногу, і одразу ж собака втела. В цей час це побачив охоронець даної колиби, підійшов до них та укоротив повідок, на якому був прив`язаний собака. Сказав, що собака, який її вкусив, був прив`язаний. Після цього вони сіли в автомобіль та поїхали в м.Івано-Франківськ до МКЛ №1, де їй надали першу медичну допомогу. Під час перевірки опитати гр. [PERSON] не представилось можливим, оскільки під час розмови по мобільному телефону з ним, він пояснив, що знаходиться у м.Київ, і коли повернеться невідомо (а.с. 5). Згідно копії Довідки №2796 Міської клінічної лікарні №1 м.Івано-Франківська від 09.05.2016 року, [PERSON] 09.05.2016 року о 22:30 год. звернулась з травмою, спричиненою 09.05.2016 року о 22:15 год. Діагноз: кусана рана в/з правої гомілки. Надана медична допомога: АС/П. Непрацездатна з 09.05.2016 року (а.с. 7). Відповідно до копії листка непрацездатності Серія [NUMBER] , виданого Міською поліклінікою №3 м.Івано-Франківська 10.05.2016 року, [PERSON] звільнена від роботи з 10.05.2016 року по 13.05.2016 року. Стати до роботи 14.05.2016 року (а.с. 128). Як було встановлено в судовому засіданні, та як вбачається з поданих представником позивачки [PERSON] - [PERSON] фототаблиць, складених з місця події, собака породи "доберман", чорної масті, прив`язана на ланцюг, довжина якого 15-20 м. Крім цього, ланцюг прикріплений до дроту сірого кольору, та є рухомим. Тобто, собака рухається по всій довжині дроту та на значну відстань від собачої будки, що збільшує периметр руху собаки, та виходить за межі території колиби "Круті Кошики", яка на момент події не була огороджена (а.с. 72-74). Згідно ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Пунктом 1 частини 2 статті 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно ч.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, судам необхідно враховувати роз`яснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди". Відповідно до вимог п.5 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Крім того, при визначенні розміру моральної шкоди судам слід виходити із засад справедливості, добросовісності та розумності. При цьому визначений розмір грошового відшкодування має бути співмірний із заподіяною шкодою. Враховуючи стан здоров`я позивачки, оскільки в ході судового розгляду було доведено, що моральна шкода була спричинена внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, а саме - укусом службової собаки породи "доберман", утримання відповідачем якої без дотримання правил безпеки створювало підвищену небезпеку, так як протиправними діями відповідача завдано позивачці значних душевних та фізичних страждань, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності суд прийшов до висновку, що позовну вимогу про стягнення з відповідача завданої моральної шкоди слід задоволити частково, стягнувши з останнього в користь позивачки 8 000 грн. на відшкодування спричиненої їй моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути 551 грн. 20 коп. витрат по оплаті судового збору, що відповідає вимогам п.п.1 п.1 ч.2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" (в редакції чинній на час подання позовної заяви) та становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позов є обгрунтованим та таким, що підлягає до часткового задоволення. На підставі викладеного, відповідно до Закону України "Про захист прав споживачів", Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Постанова Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", ст. ст. 23, 280, 526, 527, 611, 612, 625, 693, 865, 866, 872, 873 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 128, 141, 247 ЦПК України,

Outcome: approved