Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позички, в обґрунтування позову вказавши наступне. 25.04.2007 року Відповідач [PERSON] одержав у ВАТ „БМУ „Запоріжстальбуд-1", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство „БМУ „Запоріжстальбуд-1" позичку у розмірі 100 000,00 гривень на купівлю жилого будинку на підставі його особистої заяви, на підтвердження чого між сторонами було укладено письмове зобов'язання від 25.04.2007 року, яке у відповідності до вимог закону є договором позики, відповідно до умов якого повне погашення позики та процентів за договором позичальник зобов'язався здійснити до 01.06.2017 року. В забезпечення виконання зобов'язань за договором позики 25.04.2007 року між ВАТ „БМУ „Запоріжстальбуд-1" та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до умов якого Поручитель несе солідарну відповідальність з Боржником перед Кредитором за виконання зобов'язань останнім за договором позики. Відповідно до умов договору позики, у разі розриву трудових відносин з підприємством, через яке видано позику, позичальник зобов'язується достроково погасити залишок заборгованості по позиці. 18.01.2010 року трудові відносини між ВАТ „БМУ „Запоріжстальбуд-1" та [PERSON] розірвано за угодою сторін на підставі наказів № 258 від 13.11.2009 року, № 1967 від 24.12.2009 року. Заборгованість за договором позики, яка становить 32 703,00 гривень, відповідно до акту звірки взаємних розрахунків між ПАТ „БМУ „Запоріжстальбуд-1" та [PERSON] від 28.03.2013 року, боржником визнана у повному обсязі, однак вимога про дострокове погашення заборгованості за договором боржником не виконана. У зв'язку з цим позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за договором позики. В судовому засіданні представник Позивача підтримав позовні вимоги на підставах, викладених у позові та просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник позовні вимоги не визнали, суду надали письмові заперечення проти позову, просять застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував у повному обсязі, просить в задоволенні позову відмовити. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються в обґрунтування своїх позовних вимог і заперечень, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 25.04.2007 року між Позивачем та Відповідачем [PERSON] укладено договір позики на суму 100 000,00 гривень строком на 10 років, на підтвердження чого між сторонами було укладено письмове зобов'язання від 25.04.2007 року, яке у відповідності до вимог закону є договором позики, відповідно до умов якого повне погашення позики та процентів за договором позичальник зобов'язався здійснити до 01.06.2017 року. (а.с.7-8). Зазначена сума грошових коштів була перерахована Позивачем на рахунок позичальника за його заявою, що підтверджується копією платіжного доручення № 83 від 28.04.2007 року. В забезпечення виконання зобов'язань за договором позики 25.04.2007 року між ВАТ „БМУ „Запоріжстальбуд-1" та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки (а.с.21), відповідно до умов якого Поручитель несе солідарну відповідальність з Боржником перед Кредитором за виконання зобов'язань останнім за договором позики. Відповідальність поручителя за договором поруки обмежується сумою, передбаченою договором позики між Кредитором та Боржником. 18.01.2010 року трудові відносини між ВАТ „БМУ „Запоріжстальбуд-1" та [PERSON] розірвано за угодою сторін на підставі наказів № 258 від 13.11.2009 року, № 1967 від 24.12.2009 року (а.с.14,15). Відповідно до п. 5 Договору позики, у разі розриву трудових відносин з підприємством, через яке видано позику, позичальник зобов'язується достроково погасити залишок заборгованості за позикою. Відповідно до акту звірки взаємних розрахунків між ПАТ „БМУ „Запоріжстальбуд-1" та [PERSON] від 28.03.2013 року заборгованість за договором позики становить 32 703,00 гривень. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором, якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 2. ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи, що договором не встановлений строк повернення позики після розірвання трудових відносин, позика має бути повернена після направлення вимоги. 05.02.2013 року позивачем на адресу [PERSON] та [PERSON] були направлені вимоги № 87/424/06, № 87/425/06 про дострокове погашення заборгованості за Договором позики, у відповідь на яку Відповідачем [PERSON] було надіслано лист, згідно якого він не заперечує проти суми заборгованості та пропонує Позивачу узгодити новий графік погашення заборгованості. Враховуючи, що на час розгляду справи сума боргу за договором позики позичальником не повернута, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства „Будівельно-монтажне управління „Запоріжстальбуд-1" до [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Таким чином, Відповідач [PERSON], який є поручителем за договором позики, несе солідарну Відповідальність, отже позовні вимоги, заявлені позивачем до Відповідача [PERSON] також підлягають задоволенню. Заяву відповідача про застосування позовної давності суд вважає необґрунтованою з наступних підстав. Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Оскільки договором позики не встановлений строк виконання зобов'язання після розірвання трудових відносин, перебіг позовної давності починається від дня виникнення права пред'явлення вимоги, тобто з дня, наступного за днем звільнення -19.01.2010 року. Статтею 257 ЦК України встановлена загальна позовна давність тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Так, з матеріалів справи вбачається і не заперечується Відповідачем [PERSON], що 05.05.2010 року Відповідачем було внесено 20 грн. в рахунок погашення заборгованості за позикою, тобто відповідачем вчинені дії, що свідчать про визнання боргу. Окрім того, Відповідачем [PERSON] 12.03.2013 року направлено на адресу позивача лист, в якому Відповідач визнав заборгованість та підписано акт звірки взаємних розрахунків від 28.03.2013 року та визнано суму боргу у розмірі 32703 грн. Таким чином, перебіг позовної давності був перерваний вчиненням Відповідачем [PERSON] дій, що свідчать про визнання боргу. Відповідно до ч. 3 ст. 1264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Таким чином, на час подання позову до суду строки давності не сплинули, тому заява Відповідача про застосування давності не підлягає задоволенню. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства „Будівельно-монтажне управління „Запоріжстальбуд-1" є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідачів у рівних частках на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 327,03 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved