Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

14.02.2018 року ухвалою Апеляційного суду м. Києва визначено підсудність цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу батька Святошинському районному суду м. Києва (а.с.2). [PERSON] звернулася до суду позовом до [PERSON] вимогами якого є надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька та супроводу батька. Позов обґрунтовано тим, що 12.06.2009 року було укладено шлюб між позивачем та відповідачем, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї 12.06.2009р. Від згаданого шлюбу у сторін народились донька [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві 19.08.2011р. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 23.04.2014 року № 759/1820/14-ц шлюб між сторонами було розірвано та присвоєно позивачу дошлюбне прізвище "[PERSON]" (а.с.20). Позивач зазначає, що після розірвання шлюбу малолітня донька [PERSON] проживає з нею, за місцем її реєстрації, що підтверджується довідками Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації від 02.06.2016р., від 12.02.2018р. та копією паспорта позивача. Дитина перебуває на утриманні та вихованні позивача, яка забезпечує всі матеріальні потреби дитини (навчання, розвиток, лікування, відпочинок). Відповідач з січня 2016 року не спілкується з дитиною ні особисто, ні іншими засобами зв'язку, він повністю обірвав контакт з донькою та жодним чином не виконує свої батьківські обов'язки по відношенню до неї, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її здоров'я, навчання, не цікавиться її життям, вподобаннями та потребами. Відповідач аліменти на утримання дитини не сплачує. Посилаючись на те, що донька часто хворіє та потребує оздоровлення в місцях із сприятливим кліматом, а також на те, що відповідач не належно ставиться до виконання своїх батьківських обов'язків, на даний час проживає в АР Крим в м. Севастополі, яка є тимчасово окупованою територією, у зв'язку із чим позивач не може зв'язатись будь-яким чином з відповідачем для надання його згоди на тимчасовий виїзд дитини за кордон, просить суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України у період з 21.06.2018 року по 07.07.2018 року до Королівства Іспанія малолітній дитині [PERSON] [INFO] без згоди та супроводу батька - [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні 03.05.2018 року позивач позов підтримує у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просить суд позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явися, про слухання справи повідомлявся належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик у судове засідання на сайті Святошинського районного суду (а.с.64). На підставі ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Від третьої особи Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації надійшла заява про розгляд справи у відсутності її представника (а.с. 68). Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 154 СК України, батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Згідно ч. 3 ст. 313 ЦК України, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. В судовому засіданні встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] - сторони по справі. Встановлено, що з 12.06.2009 р. по 23.04.2014 р. сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.18). Судом встановлено, що 30.01.2018р. позивач [PERSON] письмово зверталась до відповідача [PERSON] з проханням надати позивачу дозвіл на виїзд дитини за кордон з метою її оздоровлення без згоди та супроводу батька [PERSON] Проте, останній проживає на непідконтрольній Україні території - АР Крим в м. Севастополі, тому поштовий лист був повернений позивачу зі штампом підприємства "Укрпошта" "не обслуговується". Також, з відповіді ПАТ "Укрпошта" від 09.02.2018р. № 1853-Л-5427 на адвокатський запит, вбачається, що національний оператор тимчасово припинив прийом та доставку пошти в напрямку до Автономної Республіки Крим та м. Севастополь (а.с.56). Таким чином, у зв'язку з вищезазначеним, судом встановлено, що позивач не має можливості з об'єктивних причини отримати від відповідача [PERSON] згоду на виїзд їхньої неповнолітньої доньки [PERSON] за межі України без його супроводу. Згідно ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ч. 1 ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ч. 3 ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства", батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно підп. 1 п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним із батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску. Відповідно до підп. 2 п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, безнотаріально посвідченої згоди другого з батьків, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. З урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що позивач довела позовні вимоги, які відповідно до ст. 81 ЦПК України знайшли своє підтверження та обґрунтування, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved