Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивач ПАТ "Родовід Банк" звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.07.2008 року між ВАТ "Родовід Банк", назва якого була змінена на ПАТ "Родовід Банк", та відповідачем [PERSON] був укладений Кредитний договір, відповідно до умов якого Банк відкрив позичальнику невідновлювальну кредитну лінію на загальну суму 21188, 12 Євро із процентною ставкою у розмірі 7, 7 % річних, встановленням щомісячної плати за обслуговування кредиту у розмірі 0, 3 % від суми виданого кредиту, із строком повернення до 29.07.2015 року. Грошові кошти надавалися виключно на придбання автомобіля. Банк свої зобов"язання виконав у повному обсязі, але відповідач свої зобов"язання за договором не виконує, кредит та відсотки у повному обсязі не сплачує, у зв"язку з чим виник борг у розмірі 55769, 45 Євро та 298673, 77 грн. На підставі викладеного Банк вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 55769, 45 Євро, 298673, 77 грн. та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги, просив їх задовольнити, стягнути з відповідача [PERSON] на користь Банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 6927, 54 Євро, 1874763, 62 грн., та судові витрати по справі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що він вживає певних заходів для зменшення розміру заборгованості, протягом розгляду справи вніс частину боргу до Банку, але повністю погасити на даний час заборгованість не має можливості. Не заперечував проти стягнення з нього боргу, але без урахуванням пені, оскільки ця сума є занадто великою і він не має можливості її сплатити. Просив позов задовольнити частково. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Банку підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 29.07.2008 року між ВАТ "Родовід Банк", назва якого була змінена на ПАТ "Родовід Банк", та відповідачем [PERSON] був укладений Кредитний договір, відповідно до умов якого Банк відкрив позичальнику невідновлювальну кредитну лінію на загальну суму 21188, 12 Євро із процентною ставкою у розмірі 7, 7 % річних, встановленням щомісячної плати за обслуговування кредиту у розмірі 0, 3 % від суми виданого кредиту, із строком повернення до 29.07.2015 року. Грошові кошти надавалися виключно на придбання автомобіля (п. 1.2 Договору). В забезпечення виконання зобов"язань за Кредитним договором між Банком та відповідачем був укладений Договір застави транспортного засобу Фольксваген Пасат. Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору Банк зобов"язується надавати позичальнику кредити на цілі, передбачені у п. 1.2 цього Договору, згідно з письмовими заявками позичальника. Як встановлено при розгляді справи, Банком свої зобов"язання виконано у повному обсязі, кошти надано, що підтверджується письмовими доказами по справі. Позичальником систематично порушувались умови Кредитного договору, несвоєчасно виконувались зобов"язання щодо сплати щомісячних платежів (повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом). Пунктом 3.1.2 Договору визначено, що Позичальник зобов"язується повернути одержані кошти згідно з умовами цього Договору не пізніше 29.07.2015 року. Згідно із п. 3.1.1 Кредитного договору, починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до 10 числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитам у сумі 252 євро на рахунок, вказаний у пункті 1.3 цього Договору, шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку. Пунктом 3.6 Договору визначено, що за порушення строків повернення кредиту чи сплати процентів сплачувати пеню Банку у розмірі 1, 6 % річних. Відповідач [PERSON] порушив умови Кредитного договору та вимоги діючого законодавства, не забезпечив своєчасне погашення кредиту, внаслідок чого у нього утворився борг перед Банком з тривалою затримкою у погашенні. Так, розмір заборгованості за Договором станом на 22.09.2014 року становить 6927, 54 Євро та 1874763, 62 грн., зокрема: - кредит та проценти - 6927, 54 Євро; - плата за обслуговування кредиту - 37232, 40 грн.; - пеня за кредитом та процентами - 1398869, 15 грн.; - пеня за платою по кредиту - 424988, 98 грн.; - 3 % річних по кредиту та процентам - 7184, 96 грн.; - 3 % річних за платою по кредиту - 2181, 86 грн.; - інфляційні втрати від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту - 4306, 27 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобовязання не допускається. Частиною 1 статті 1050 ЦК України визначено, що позичальник, який своєчасно не повернув суму позики, зобов"язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.. 625 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Згідно із ст. 629 ЦК України Договір є обов"язковим для виконання сторонами. Невиконання Позичальником умов Кредитного договору дає право Банку достроково вимагати виконання боргових зобов"язань за кредитом у Позичальника. Банківський кредит - це будь-яке зобов"язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов"язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов"язання боржника щодо повернення заборгованості суми, а також на зобов"язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Основними ознаками кредиту є строковість, платність і зворотність. Відповідно до вимог ст. 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини Банку з клієнтом регулюються законодавством України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Згідно із ст. 14 ЦК України цивільні обов"язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов"язковим для неї. Кредитний договір вважається укладеним з моменту досягнення згоди між сторонами за всіма істотними умовами, а набирає чинності з моменту першої видачі Кредитних ресурсів і діє до повного виконання Сторонами прийнятих на себе зобов"язань. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1056 ЦК України Позичальник має право відмовитись від одержання кредиту частково або у повному обсязі, повідомивши про це кредитора до встановленого договору строку його надання. Оскільки Договір є обов"язковим для виконання сторонами, відповідач зобов"язаний виконувати взяті на себе зобов"язання за всіма існуючими умовами Кредитного договору та виконувати його належним чином у встановлений строк. Відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов"язання, як це передбачено ст. 617 ЦК України. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги Банку в частині стягнення основного боргу, плати за користування кредитом, 3 % річних є підставними та обгрунтованими, оскільки відповідач не виконує належним чином свої зобов"язання за Договором, чим порушує прийняті на себе договірні зобовязання. Що стосується вимог Банку про стягнення інфляційних втрат у розмірі 4306, 27 грн., то слід зазначити, що дані вимоги не підлягають задоволенню, оскільки умовами Кредитного договору від 29.07.2008 року не передбачено стягнення таких інфляційних втрат, а тому вимоги Банку в цій частині є безпідставними та необґрунтованими. Позовні вимоги Банку про стягнення пені підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В наданому представником позивача розрахунку зазначено про те, що відповідачу нарахована пеня за кредитом та процентами у розмірі 1398869, 15 грн. та пеня за платою по кредиту у розмірі 424988, 98 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов"язання. Частиною 3 статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З наданого представником позивача розрахунку вбачається, що основна сума боргу відповідача [PERSON] перед Банком становить 6927, 54 Євро, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 22.09.2014 року становить 120054, 26 грн., а розмір пені, вказаний представником Банку, становить 1823858, 05 грн., що більше ніж у 10 разів перевищує суму основного боргу. З урахуванням викладеного вище суд приходить до висновку, що розмір пені повинен бути зменшений до розміру основного боргу, а саме до 120054, 26 грн., і саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь Банку. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідач на користь Банку підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial