Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

12 квітня 1017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі ПАТ КБ "ПриватБанк"), звернулось до суду із зазначеним позовом до [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 04 березня 2011 року між Банком та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг (далі кредитний договір), за яким відповідач отримав кредит у розмірі 2 800 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Анкета-заява позичальника разом з пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, складає договір про надання банківських послуг. Посилаючись на зазначені обставини та неналежне виконання відповідачем зобов'язань за вказаним договором, унаслідок чого станом на 28 лютого 2017 року утворилась заборгованість в сумі 42 689 грн. 89 коп., яка складається з 2 753 грн. 80 коп. заборгованість за кредитом; 34 035 грн. 05 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 392 грн. 00 коп заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина); 2 009 грн. 04 коп. (штраф процентна складова), позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та понесені судові витрати по сплаті судового збору. В судове засідання сторони не з'явилися, позивач до позовної заяви долучив клопотання з проханням розглянути справу у відсутність представника банку, позовні вимоги банк підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала. У відповідності до ч. 4 ст. 130, ч. 4 ст. 174 ЦПК України визнання позову відповідачем може бути викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 березня 2011 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладений договір шляхом оформлення анкети-заяви про приєднання (а.с. 6), де вказано, що заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг. На підставі зазначеного договору, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого на платіжну карту кредитного ліміту в розмірі 2 800 грн. 00 коп, зі зміною умов кредитування та обслуговування кредитної картки, зі сплатою за користування кредитом 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, сплатою щомісячної комісії в розмірі 2,5 % за розрахункове обслуговування кредиту. Строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці. Згідно пункту 1.1.7.12 Умов і правил надання банківських послуг, (а.с. 8-31), договір про надання банківських послуг діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий строк. За змістом пункту 2.1.1.2.1. Умов і правил надання банківських послуг, банк видає клієнту картку, її вид визначений у пам'ятці клієнта/довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Після настання зазначеного на картці терміну її дії банком випускається картка на новий термін, згідно діючих тарифів (п. 2.1.1.2.12 Умов). 04.03.2011 року відповідачу була видана платіжна картка "Універсальна, 55 днів пільгового періоду". Відповідач неналежно виконувала зобов'язання за кредитним договором, що вбачається із розрахунку заборгованості (а.с. 4-5), останній платіж здійснила 31.07.2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах,який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ст. 611 ЦК України у випадку невиконання зобов'язання боржником настають правові наслідки у виді відшкодування збитків. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За приписами ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути грошові кошти у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором. 2 Згідно з розрахунком, станом на 20.02.2017 року утворилась заборгованість в сумі 42 689 грн. 89 коп., яка складається з 2 753 грн. 80 коп. заборгованість за кредитом; 34 035 грн. 05 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 392 грн. 00 коп заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина); 2 009 грн. 04 коп. (штраф процентна складова). За такого, суд прийшов до висновку, що відповідач повинна відповідати за неналежне виконання кредитного договору і нести негативні наслідки таких своїх дій, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача судові витрати. На підставі ст. ст. 526, 530, 610, 611, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved