Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

Представник позивача за довіреністю [PERSON] в інтересах Національної академії внутрішніх справ звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням у навчальному закладі у сумі 29828, 37 гривень, посилаючись на наступні обставини. Наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 31.07.2009 № 568 [PERSON] зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання (КНУВС). Між сторонами укладений договір про підготовку фахівця за рахунок державного бюджету. Національна академія внутрішніх справ є правонаступником Київського національного університету внутрішніх справ. Наказом НАВС від 14.06.2013 року № 603 відповідачу присвоєно кваліфікацію бакалавра права за спеціальністю "Правознавство" та видано диплом бакалавра. Після здобуття вищої освіти, відповідно до умов договору відповідача направлено для подальшого проходження служби до УМВС України в Полтавській області, проте наказом УМВС України в Полтавській області від 12.06.2015р. № 303 о/с відповідача звільнено з ОВС на підставі поданого ним рапорту, за власним бажанням. Тобто, у порушення умов Договору відповідач з власної ініціативи звільнився з ОВС до спливу встановленого Договором трирічного терміну перебування на службі після закінчення навчання. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надіслав суду заяву в якій просить розглянути справу в його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. У разі неявки у судове засідання відповідача представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про слухання справи, не сповістив суд про причини своєї відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 31.07.2009р. № 568 [PERSON] зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання. Розпорядженням Кабінету міністрів України від 27.08.2010р. № 1709-р "Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ" КНУВС реорганізовано в Національну академію внутрішніх справ (далі - НАВС). Відповідно до вищезазначеного розпорядження, НАВС є правонаступником Київського національного університету внутрішніх справ. 29.09.2009 року між КНУВС, комплектуючим органом - УМВС України в Полтавській області та [PERSON] укладено Договір № 09-134 про підготовку фахівця у КНУВС, відповідно до якого, відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобовязувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати витрати пов'язані з утриманням у навчальному закладі. З 01.09.2009 року по 14.06.2013 року, відповідно до умов Договору, відповідач у період навчання перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг. Наказом НАВС від 14.06.2013 року № 603 [PERSON] присвоєно кваліфікацію бакалавра права за спеціальністю "Правознавство" та видано диплом бакалавра . Після здобуття вищої освіти, відповідно до умов Договору відповідача направлено для подальшого проходження служби до УМВС України в Полтавській області. Наказом УМВС України в Полтавській області від 12.06.2015 року № 303 о/с, [PERSON] звільнено з ОВС на підставі поданого ним рапорту, за власним бажанням. Тобто, у порушення умов Договору відповідач з власної ініціативи звільнився з ОВС до спливу встановленого Договором трирічного терміну перебування на службі після закінчення навчання. За цієї умови відповідач [PERSON] відповідно до п.2.3.6. Договору зобовязувався відшкодувати витрати повязані з утриманням у навчальному закладі. Відповідно до ст. 56 Закону України "Про вищу освіту" випускник вищого навчального закладу, який навчався за державним замовленням і якому присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою певного освітньо-кваліфікаційного рівня, працевлаштовується на підставі направлення на роботу відповідно до угоди, укладеної між замовником, керівником вищого навчального закладу та випускником. Відповідно п.2.1.3. Договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі виконавець зобов'язаний забезпечити особу харчуванням, речовим майном, та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами МВС України. Пунктом 3.1 Договору передбачено, що підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення з ОВС за власним бажанням протягом перших трьох років після закінчення навчання. Також, відповідно до п. 3.2. Договору, підставою для відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця є відмова від подальшого проходження служби в ОВС протягом перших трьох років після закінчення навчання. Відповідно до п. 4.1, 4.2 вищезазначеного Договору, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов"язаних з грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв; у разі дострокового розірвання договору здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення згідно з нормами утримання на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчального закладу та звільнення з органів внутрішніх справ. Порядок відшкодування курсантами та випускниками витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 №313. Так, відповідно до затвердженого вказаною постановою КМУ "Порядку відшкодування особами витрат, пов"язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ" (п.2) відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов"язаних з: грошовим, продовольчим, речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок витрат здійснено відповідно вищезазначеного Порядку відшкодування. Зокрема, відповідно до ч. 1, 2 п. 5 Порядку відшкодування, витрати у повному обсязі відшкодовуються за період, що перевищує строк строкової служби (1 рік), а за період, що зараховується в строк військової служби - лише витрати, що складають різницю між витратами на утримання курсанта та витратами на утримання військовослужбовця. Фактичні витрати, повязані з утриманням рядового міліції [PERSON] в Національній академії внутрішніх справ, складають 29\~828,37 гривень (а.с. 28-38). Із сумою витрат повязаних з утриманням у навчальному закладі відповідача ознайомлено та поінформовано про необхідність відшкодування зазначеної суми (а.с. 28). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов"язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов"язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Порушенням зобов"язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений судовий збір в розмірі 1378 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved