Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

21 лютого 2018 року позивач звернувся до Олександрівського районного суду Донецької області з позовом [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором застави. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що відповідач відповідно до договору № 220/10/2013/0316 від 09.10.2013 року отримав кредит у розмірі 103770,00 грн. на строк з 09.10.2013 по 08.10.2018 року зі сплатою відсотків виходячи з 16,7 річних. Кредит надавався на придбання автомобіля марки FAW моделі BESTURN B50, 2012 року випуску. Договором застави №2203/126 від 09 жовтня 2013р. укладеного одночасно з цим договором між банком та відповідачем забезпечення виконання зобовязань за цим договором, банком було прийнято в заставу автомобіль.Позивач свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі 09.03.2013 року. На даний час, відповідач свої зобовязання за кредитним договором та договором застави не виконує, в результаті чого утворилась прострочена заборгованість за зобовязаннями по кредитному договору, яка станом на 07.06.2017р. становить 137 505.32 грн. з яких: заборгованість по кредиту строкова - 38 925,63 грн.; заборгованість по кредиту прострочена - 53 870,45 грн.; заборгованість по процентах поточна - 1 866,77 грн.; заборгованість по процентах прострочена - 42 842,47 грн. А також штраф 31955,75 грн. за невиконання чи неналежне виконання п.п. 3.3.4. договору застави, відповідно до якого розмір штрафу встановлюється залежно від строку протягом якого заставодавець порушував вимоги п. 3.3.4. цього договору та становить 1,5% від заставної вартості предмета застави, зазначеної у п. 2.3. цього договору, який збільшується на 0,75 п.п. щомісячно наростаючим підсумком починаючи с 2-го календарного місяця, що слідує за місяцем порушення . Представник позивача, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи до суду не зявився, надавши суду клопотання про розгляд справи за його відсутністю (а.с.53). Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України до суду повторно не зявився, та не повідомив суд про поважні причини неявки. У звязку з повторною неявкою відповідача належним чином повідомленого про час і місце судового засідання, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутністю, не було подано відзиву, суд відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи (а.с.53). Суд, дослідивши та оцінивши надані позивачем докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1054 ЦК України: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~ відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України: якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За статтею 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За статтею 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі Закон № 1669) встановлено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. В судовому засіданні встановлено, що 09.10.2013 року відповідач уклав з "Укргазбанк" правонаступником якого є ПАТ АБ "Укргазбанк" кредитний договір № 220/10/2013/0316 від 09.10.2013 року та договір застави №2203/126 від 09.10.2013 року та графіку платежів (а.с. 10-26). Базова ставка процентів на місяць становить 1,36 %. Відповідно до п. 4.3.1. кредитного договору, позичальник зобовязався використати кредит зазначені у п. 1.2. договору цілі, повернути банку отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитними коштами у повному обсязі, у строки та у порядку згідно до цього договору. Згідно з пунктом 1.4. кредитного договору, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитними коштами за весь строк фактичного користування кредитом. Відповідно до п. 1.4.1. кредитного договору передбачає, що за користування кредитними коштами у межах строку кредитування процентна ставка встановлюється у розмірі 16,7% річних. Відповідно до п. 1.4.2. кредитного договору встановлено, що за користування кредитним коштами, що не повернуті у терміни передбачені цим договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється у розмірі 21,7% річних. Відповідно до п. 3.1. кредитного договору, позичальник здійснює погашення кредиту у відповідності з графіком встановленим у Додатку 2 до цього договору та сплату процентів за користування кредитними коштами шляхом сплати рівних, один одному платежів у розмірі 2597,00 грн. (крім першого та останнього платежів), щомісячно з 1-го по 10-е число кожного місяця, шляхом внесення коштів на рахунок кредиту, відкритий у відділені АБ «УКРГАЗБАНК» через касу банку або шляхом безготівкового перерахування. Відповідно до п. 3.10. кредитного договору, проценти за користування кредитними коштами нараховується на суму строкової та простроченої заборгованості за кредитом з дотриманням умов п 3.11. цього договору. Відповідно до п. 3.11. кредитного договору визначено, що при розрахунку процентів застосовується метод 30/360, коли для розрахунку береться умовна кількість днів у місяці - 30 днів та у році - 360 днів. Відповідно до пункту 3.3.4. договору застави, заставодавець зобовязався на період дії цього договору застрахувати предмет застави на його повну вартість за власний рахунок у відповідності до вимог банку, виконувати всі умови кредитного договору при здійсненні страхування та надати до банку копії договору(ів) страхування, а також документів що підтверджують сплату страхових платежів за цим(и) договором(ами) страхування. Відповідно до 4.2. договору застави передбачено, що за кожен випадок невиконання чи неналежне виконання п.п. 3.3.4. цього договору, заставодавець сплачує на користь заставодержателя штраф. Розмір штрафу встановлюється залежно від строку протягом якого заставодавець порушував вимоги п. 3.3.4. цього договору та становить 1,5% від заставної вартості предмета застави, зазначеної у п. 2.3. цього договору, який збільшується на 0,75 п.п. щомісячно наростаючим підсумком починаючи с 2-го календарного місяця, що слідує за місяцем порушення (у. т. ч. враховуючи місяць у якому будуть виконанні зобовязання зі страхування ). При цьому, сплата штрафу не звільняє заставодавця від виконання своїх зобовязань за вказаними пунктами. Відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 220/10/2013/0316 від 09.10.2013 року, укладеного між ПАТ АБ "Укргазбанк" та клієнтом [PERSON] станом на 07.06.2017 рік: заборгованість за кредитом становить: заборгованість по кредиту строкова - 38925,63 грн.; заборгованість по кредиту прострочена - 53870,45 грн.; заборгованість по процентах поточна - 1866,77 грн.; заборгованість по процентах прострочена - 42 842,47 грн. Разом 137 505,32 грн. (а.с.7-9). Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд на підставі ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Зобов'язання боржника за договором повернути кредитору, отриману грошову суму та винагороду за користування грошима, на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. Отже, правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов'язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов'язок з повернення отриманого кредиту та винагороди за користування грошима, а кредитор має право, - вимагати повернення наданого кредиту та сплати процентів. Враховуючи зазначене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 169 501,07 грн. за кредитним договором № 220/10/2013/0316 від 09.10.2013 року та договір застави № 2203/126 від 09.10.2013 року, підлягають задоволенню частково. Позов містить вимоги про стягнення загальної грошової суми, що є предметом позовних вимог і яка складається з заборгованість по кредиту строкова - 38925,63 грн.; заборгованість по кредиту прострочена - 53 870,45 грн.; заборгованість по процентах поточна - 1 866,77 грн.; заборгованість по процентах прострочена - 42 842,47 грн. А також штраф 31955,75 грн. Суд розглянувши вимоги позивача про стягнення заборгованості по кредиту строкової - 38 925,63 грн.; заборгованість по кредиту прострочена - 53 870,45 грн.; заборгованість по процентах поточна - 1 866,77 грн.; заборгованість по процентах прострочена - 42 842,47 грн, вважає що ці позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки зазначені суми підтверджені наданим позивачем розрахунком. Розглянувши вимоги позивача про стягнення: 31955,75 - штрафу, суд дійшов до висновку, що вони задоволенню не підлягають. Село Спасько-Михайлівка Олександрівського району Донецької області, де був зареєстрований відповідач (а.с.16), внесене до Додатку до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р «ПЕРЕЛІК населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Позивач надав суду розрахунок без урахування вимог Закону України № 1669 та Додатку до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р, тому суд вважає за необхідне відмовити позивачу у стягненні штрафів. Цього висновку суд дійшов з урахуванням правової позиції Верховного Суду України у цивільній справі за № 6-2879цс16 від 13 березня 2017 року. Судові витрати позивача по оплаті судового збору в розмірі 2062,58 грн. підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі зазначеного, ст. 526, 530, 610-612, 616, 1054 ЦК України, Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»,Розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р «ПЕРЕЛІК населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», та

Outcome: partial