Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

17 липня 2014 року ПАТ "Дельта Банк" звернулось до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позовні вимоги мотивує тим, що 01 вересня 2008 року між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11389662000, згідно умов якого останній отримав кредит в розмірі 98 000 доларів США, із сплатою за користування кредитом 15% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення до 31 серпня 2015 року. З метою забезпечення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором відповідач [PERSON], який є майновим поручителем [PERSON], передав в іпотеку нерухоме майно: нежитлову будівлю зерноскладу загальною площею 573,3 кв. м., яка розташована у [ADDRESS] та нежитлову будівлю зерноскладу загальною площею 72,8 кв. м., яка розташована у [ADDRESS]. 02 лютого 2009 року між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] укладено додаткову угоду № 3 до кредитного договору від 01 вересня 2008 року, згідно якої номер кредитного договору змінено на № 11389662001, та додаткову угоду № 2, згідно якої [PERSON] продовжено кінцевий термін повернення кредиту до 01 вересня 2025 року. На підставі рішення загальних зборів акціонерів від 27 жовтня 2009 року АКІБ "УкрСиббанк" змінило назву на ПАТ "УкрСиббанк". У порушення умов договору [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 160711 доларів 80 центів США, що відповідно до розпорядження НБУ від 01 серпня 2013 року еквівалентно 1 284 569 (один мільйон двісті вісімдесят чотири тисячі п'ятсот шістдесят дев'ять) грн. 41 коп., яка складається з наступного: 94 499 доларів 74 центи США - заборгованість за кредитом; 66 212 доларів 06 центів США - заборгованість по процентах за користування кредитом. 08 грудня 2011 року між ПАТ "Укрсиббанк" та ПАТ "Дельта Банк" укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 11389662001 від 02 лютого 2009 року та договором іпотеки № 15704 від 01 вересня 2008 року на користь ПАТ "Дельта Банк". У зв'язку з чим усі права кредитора за вищевказаним договором належать ПАТ "Дельта Банк". Будучи новим кредитором [PERSON], позивач просив в рахунок виконання основного зобов'язання за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах. Представник позивача Гураєвський М.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові, не заперечував щодо заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, надав суду заперечення проти позову, в якому позовні вимоги назвав необґрунтованими, а тому просив відмовити у задоволенні позову ПАТ "Дельта Банк". Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був належно повідомлений про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи за його відсутності - не подав. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, відповідно до якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ПАТ "Дельта Банк" підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірові та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 01 вересня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11389662000, за яким банк надав останньому кредит в сумі 98 000 доларів США із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення до 31 серпня 2015 року (а.с. 10-14). 01 вересня 2008 року АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] уклали договір іпотеки №15704, посвідчений приватним нотаріусом Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області [PERSON] (зареєстровано в реєстрі за № 1958), за умовами якого [PERSON] в забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] по договору про надання споживчого кредиту № 11389662000, передав АКІБ "УкрСиббанк" в заставу нерухоме майно: нежитлову будівлю зерноскладу загальною площею 573,3 кв. м., яка розташована у [ADDRESS] та нежитлову будівлю зерноскладу загальною площею 72,8 кв. м., яка розташована у [ADDRESS] (а.с. 18-22). 02 лютого 2009 року між сторонами укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору від 01 вересня 2008 року, якою [PERSON] продовжено кінцевий термін повернення кредиту до 01 вересня 2025 року, а також додаткову угоду № 3, відповідно до умов якої номер кредитного договору з № 11389662000 змінено на № 11389662001 (а.с.15-17). На підставі рішення загальних зборів акціонерів від 27 жовтня 2009 року назва АКІБ УкрСиббанк" змінена на ПАТ "УкрСиббанк". 24 березня 2009 року, у зв'язку з укладенням додаткових угод № 2 та № 3, між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] укладено договір про внесення змін до Договору іпотеки № 15704 від 01 вересня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу Хмельницької області [PERSON] (зареєстровано в реєстрі за № 1027) (а.с. 23-24). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірові та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст. 1054, ч.2 1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. [PERSON] взяті на себе зобов'язання за кредитним договором виконував не належним чином, у зв'язку з чим у нього виникло прострочення за кредитним зобов'язанням та утворилась заборгованість у розмірі 160711 доларів 80 центів США, що еквівалентно 1 284 569,41 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора згідно зі ст. 514 ЦК України переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 08 грудня 2011 року ПАТ "УкрСиббанк" та ПАТ "Дельта банк" уклали договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно якого ПАТ "Дельта Банк" набуло право вимоги до боржників, які уклали первинні договори з ПАТ "УкрСиббанк". (а.с. 56-59). Згідно акту прийому-передачі документації за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року, право вимоги кредитної заборгованості ПАТ "УкрСиббанк" до [PERSON] за кредитним договором № 11389662001 та договором іпотеки № 15704 відступлене ПАТ "Дельта Банк" (а.с. 55). Отже, сукупність вищезгаданих письмових доказів достатня для висновку про зміну кредитора у зобов'язанні та передачу новому кредитору усіх прав та обов'язків за кредитним договором № 11389662001 та договором іпотеки № 15704. Згідно розрахунку позивача прострочена сума заборгованості станом на 01 серпня 2013 року становить: 160711 доларів 80 центів США, що відповідно до розпорядження НБУ від 01 серпня 2013 року еквівалентно 1 284 569 (один мільйон двісті вісімдесят чотири тисячі п'ятсот шістдесят дев'ять) грн. 41 коп., яка складається з наступного: 94 499 доларів 74 центи США - заборгованість за кредитом; 66 212 доларів 06 центів США - заборгованість по процентах за користування кредитом (а.с. 30). Розрахунок є належним доказом розміру заборгованості, що виникла в зв'язку з невиконанням зобов'язань за кредитним договором, оскільки відповідачем та третьою особою такий розрахунок не оспорений та не наданий суду інший розрахунок. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором). У зв'язку з невиконанням [PERSON] зобов'язання по кредитному договору, за якими кредитодавець виконав умови договору повністю і своєчасно, а позичальник порушив умови договору, порушено майнові права ПАТ "Дельта Банк". При наявності таких доказів суд вважає доведеним отримання [PERSON] кредиту від АКІБ "УкрСиббанк". Не викликає сумніву і факт неповернення [PERSON] кредиту, відсотків в зазначених позивачем сумах, оскільки в справі відсутні будь-які об'єктивні дані про це. Відсутні також докази, які б заперечували вказаний договір за його безгрошовістю відповідно до ст. 1051 ЦК України. Способом забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором є договір іпотеки, право вимоги за яким відступлено ПАТ "Дельта Банк". Згідно ст.ст. 33, 38, 39, Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ч. 2 ст. 590 ЦК України, заставодержатель набуває право звернення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно вимог п. 4.1.1 договору іпотеки № 15704 від 01 вересня 2008 року, укладеного в забезпечення зобов'язань [PERSON], іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобов'язання за цим договором або позичальником будь-якого зобов'язання, що забезпечено іпотекою за цим договором (а.с.20). Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до вимог ст. 35 Закону України "Про іпотеку", відповідачам [PERSON] та [PERSON] надсилались письмові претензії від 17 липня 2013 року щодо невиконання умов кредитного договору та про звернення стягнення на предмет іпотеки, що підтверджується копіями претензій, з додатками та списками № 03915093820 та № 039150936700 згрупованих рекомендованих відправлень (а.с. 46-54). З часу звернення позивача до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, ні боржник, ні іпотекодавець не вжили заходів для усунення порушення зобов'язань, забезпечених іпотекою. Як слідує з договору іпотеки № 15704 від 01 вересня 2008 року, заставна вартість предмету іпотеки, як його оцінено сторонами, складає 969 153 грн., що є значно меншою суми заборгованості за кредитним договором, яка складає 160711 доларів 80 центів США, еквівалент 1 284 569 грн. 41 коп., що узгоджується із принципом співмірності розміру заборгованості із вартістю предмету іпотеки, на який може бути звернуто стягнення (а.с. 19). Незважаючи на те, що належне [PERSON] нерухоме майно передане в іпотеку як забезпечення зобов'язань [PERSON] за споживчим кредитом, наданими йому в іноземній валюті, дія норм Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" від 3 червня 2014 року за № 1304-VII на дані правовідносини не поширюється, оскільки зазначені об'єкти нерухомості не використовуються [PERSON] або [PERSON] як місце постійного проживання. Інші підстави для застосування норм даного Закону також відсутні. З урахуванням викладених обставин та вимог ст.ст. 525, 526, 589, 590 Цивільного кодексу України, ст. 33 Закону України "Про іпотеку", договору іпотеки, суд вважає, що в зв'язку з невиконанням [PERSON] зобов'язань по кредитному договору, в рахунок погашення його заборгованості перед банком підлягають задоволенню вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки: нежитлову будівлю зерноскладу загальною площею 573,3 кв. м., яка розташована у [ADDRESS] та нежитлову будівлю зерноскладу загальною площею 72,8 кв. м., яка розташована у [ADDRESS], який належить [PERSON], шляхом реалізації з прилюдних торгів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь банку слід стягнути по 1827 грн. з кожного понесених судових витрат. На підставі ст.ст. 15, 16, 328, 331, 512, 514, 525, 526, 589, 590, 625, 651, 1048, 1049, 1050, 1051, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 33, 35, 38, 39, 40 Закону України "Про іпотеку",

Outcome: approved