Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

ТОВ «Спектрум Ессетс» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивувало тим, що 18 грудня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством "Комерційний банк «Надра» правонаступником якого з 04.02.2011 року є Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк «Надра» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 18/12/2007/840-ЖК/30. 15 травня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «НАДРА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СПЕКТУМ ЕССЕТС» укладений договір про відступлення прав вимоги № GL3N017512 від 15.05.2020 р. відповідно до якого ПАТ «Комерційний Банк «Надра» відступив шляхом продажу ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС», права вимоги, що належали ПАТ «Комерційний Банк «Надра» за відповідними договорами, до яких, зокрема, входять права вимоги до [PERSON] за Кредитним договором № 18/12/2007/840-ЖК/30 від 18.12.2007 року, та укладеними на забезпечення їх виконання за Договором іпотеки від 18.12.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Терещенко В.В., зареєстрованого в реєстрі за № 8421, Договором поруки від 18.12.2007р. укладеного з [PERSON] . Згідно п. 1.1. Кредитного договору Позивач надав Відповідачу 1 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі ЗО 000 дол. США 00 центів на придбання нерухомості. Згідно п. 1.3. Кредитного договору відсотки за користування кредитом розраховуються Позивачем на підставі відсоткової ставки у розмірі 12,09 % річних. Відповідно до пунктів 3.3.1, 3.3.2., 3.3.3. Кредитного договору Відповідач 1 зобов`язався щомісячно до 10 числа поточного місяця сплачувати мінімальний платіж у розмірі 336,00 дол. США 07 вересня 2005 року між ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] був укладений Договір поруки до Кредитного договору № 18/12/2007/840-ЖК/30 від 1 8.12.2007 р. Відповідно до п. 1.1. Договору поруки № 1, Відповідач 2 зобов`язується відповідати перед Позивачем за належне виконання Відповідачем 1 взятих на себе зобов`язань, що витікають з Кредитного Договору. Відповідно до и. 1.2 Договору поруки №1. Відповідач 2 відповідає перед Кредитором у тому ж об`ємі, що і Позичальник. Згідно н.1.3, п. 1.4, Договору поруки №1. Відповідальність Поручителя 1 виникає як у випадку невиконання Відповідачем 1 будь-якої частини Зобов`язань, так і при невиконанні Відповідачем 1 зобов`язань в цілому. Поручитель 1 відповідає перед Кредитором за виконання Зобов`язань у повному об`ємі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами. Згідно п. 5.3 Договору поруки №1, дія цього Договору закінчується належним виконанням Позичальником взятих на себе зобов`язань по Кредитному договору чи виконанням Поручителем 1 своїх зобов`язань, згідно з умовами цього Договору. ПАТ «КБ «Надра» виконав свої зобов`язання за Кредитним договором № 18/12/2007/840-ЖК/30 від 18.12.2007 року. Відповідачі взяті на себе зобов`язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені Кредитним договором не виконують. Проте Відповідачі не виконали пропозицію Позивача. У зв`язку з неналежним виконанням Відповідачами взятих на себе обов`язків утворилась заборгованість, яка станом на 15.05.2020 року становить 69 111,62 дол. США що еквівалентно 1 843 842,73 грн. Дані заборгованості підтверджуються Додатком №1 до Договору №GL3N017513 від 15.05.2020р. складеним станом на 15.05.2020 р. Відповідно до п. 4.2.3. Кредитного договору зі змінами Позивач має право вимогамти до виконання зобов`язань щодо повернення Кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених Кредитним договором, можливих штрафних санкцій, якщо Відповідач 1 не вніс чергові мінімально необхідні платежі у встановлені терміни. Відповідно до п. 5.2 Кредитного договору зі змінами, у разі невиконання Позичальником зобов`язань щодо строків та повноти сплати Кредиту та процентів відповідно до умов цього договору, Позичальник сплачує Кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення.... Відповідно до п. 5.3 Кредитного договору зі змінами, у разі порушення Позичальником вимог п. 4.3 за виключенням п.п. 4.3.3, 4.3.4 цього Договору, Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитору штраф у розмірі 10% від суми в п.п 1.1 Договору. Станом на день подання позовної заяви до суду Відповідачі не виконали взяті на себе зобов`язання із повного погашення всієї суми заборгованості за Кредитним договором, чим порушили умови договору, щодо строків повернення кредиту, а також сплати відсотків, що призвело до утворення заборгованості. Приймаючи до уваги зазначене, ТОВ «Спектрум Ессетс», вважає, що очевидним є порушення його прав, як кредитора, та вважає за необхідне звернутись до суду із вимогою про стягнення з [PERSON] , [PERSON] частини від загальної заборгованості, яка складає 69 111,62 дол. США, еквівалентно 1 843 842.73 грн., а саме частину простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 70000.00 гри, та частину простроченої заборгованості за відсотками у розмірі 70000.00 грн. Просить стягнути в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» частину заборгованості за кредитним договором № 18/12/2007/840-ЖК/30 від 18.12.2007 року в сумі: 140 000,00 гривень. Ухвалою суду від 16.09.2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. 05.10.2020року представник позивача надав суду заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої просить стягнути солідарно з відповідачів частину заборгованості за кредитним договором в сумі 913 657,94грн., з яких: 29 394,90доларів США, що еквівалентно 784 232,42грн. - заборгованість по тілу кредиту; 3000,00доларів США, що еквівалентно станом на 23.09.2020р. 84600,00грн. - штрафні санкції; 36340,39грн. - пеня; 8485,14грн. - 3% річних. Ухвалою суду від 05.11.2020 року закрито провадження в частині позовних вимог до [PERSON] . В судове засідання представник позивача не з`явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився надав суду заяву про розгляд справи су його відсутність, позов не визнав, заперечував щодо його задоволення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 18.12.2007 року між ВАТ КБ «надра» та [PERSON] укладено кредитний договір №18/12/2007/840-ЖК/30, відповідно до умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 30 000доларів США в порядку і на умовах, визначених цим договором за програмою «Житлове рішення - Нове житло». Цільове використання кредиту: проведення розрахунків по договору купівлі - продажу №8394 від 18.12.2007р., що укладений між позичальником та [PERSON] , згідно якого позичальник придбає у власність нерухоме майно квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відсотки за користування кредитом розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 12,09% річних. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді (28-29-30-31/360) на залишок заборгованості. При розрахунку відсотків враховується день надання та не враховується день погашення кредиту (п. 1.3.1 кредитного договору). Згідно п. 1.4 кредитного договору банк надає позичальнику кредит строком до 18.12.2027року. Комісія за розрахунки за цим договором складає 1,75% від суми виданих коштів зазначених в п.1.2. за винятком суми виданої на оплату цієї комісії (п.1.5 кредитного договору). Згідно п. 5.1 кредитного договору у разі порушення позичальником умов цільового використання кредиту, визначеного п. 1.2 цього договору, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 25% від суми коштів, використаних не за цільовим призначенням. Із матеріалів справи вбачається, що банком свої зобов`язання виконано належним чином та надано позичальнику кошти в кредит. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За правилом ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як визначено ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Також із матеріалів справи встановлено, що 15.05.2020року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Спектрум Ессетс» було укладено договір про відступлення прав вимоги № GL3N017513, згідно якого банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб- підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у Додатку 31 до цього договору. Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Як визначено ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом чи договором. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Тобто, за змістом цього положення несприятливі умови для нового кредитора пов`язуються із виконанням боржником обов`язку первісному кредитору, а не у звільненні від такого обов`язку в цілому. Звертаючись до суду із позовом, ТОВ «Спектрум Ессетс» просило стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] частину заборгованості за кредитним договором №18/12/2007/840-ЖК/30 від 18.12.2007р. в сумі 913 657,94грн., з яких: 29394,90доларів США, що еквівалентно 784 232,42грн. - тіло кредиту, 3000,00доалрів США, що еквівалентно станом на 23.09.2020р. 84600,00грн. - штрафні санкції, 36 340,39грн. - пеня, 8485,14грн. - 3% річних. При цьому у своїй позовній заяві позивач посилався на те, що за період користування кредитними коштами, Позичальником здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте, заборгованість Позичальника за Кредитним договором в повному обсязі не погашена. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3% річних від простроченої суми відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Суд вважає, що позивачем в ході розгляду справи не було доведено обставин на які він посилається в позовній заяві, а саме: не доведено наявності у відповідача [PERSON] заборгованості перед позивачем та розміру такої. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що у позичальника [PERSON] станом на 23.09.2020р. існувала заборгованість і вона становила 913 657,94 грн. До позову не долучено розрахунку заборгованості або ж первинних облікових бухгалтерських документів, які давали б змогу суду встановити наявність та розмір заборгованості, яку просить банк стягнути з відповідача. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Верховний Суд 30 січня 2018 року (ВС/КЦС у справі № 161/16891/15-ц) дійшов до висновку про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003року №254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна норма міститься і в п.62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018р. №75, згідно якої виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. У пункті 11 постанови Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено, позивачем до матеріалів позовної заяви та заяви про збільшення розміру позовних вимог не надано виписки з особового рахунку клієнта, а тому, суд вбачає, що розмір боргу, заявлений товариством до стягнення, є таким, що не знайшов свого належного та допустимого підтвердження за розглядом справи. Крім того, позивачем не надано суду доказів, які б свідчили про те, що Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», з яким позивач уклав Договір про відступлення прав вимоги, є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», з яким відповідач уклала Кредитний договір. Тобто, позивач не підтвердив належними та допустимими доказами той факт, що Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» набув права кредитора за договорами, укладеними Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра», і, відповідно, набув права на відступлення прав вимоги та такими договорами. В той же час, суд погоджується з доводами представника відповідачки про пропуск позивачем строку позовної давності з огляду на таке. 07 червня 2017 року Верховний Суд України в рамках справи №923/1233/15 вказав, що перебіг позовної давності починається від дня, коли в кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до умов кредитного договору сторони встановили як строк дії договору, так і строки виконані зобов`язань зі щомісячним погашенням платежів. Таким чином, умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору. Згідно з частиною третьою статті 254 ЦК України строк виконання кожного щомісячного зобов`язання спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 ЦК України). Так, за змістом стст.256, 257, 261, 262, 267 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю в 3 роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли в кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Аналізуючи умови договору сторін і зміст зазначених правових норм, суд дійшов висновку про те, що у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору зазначено періодичними/щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 3 червня 2015 року у справі № 6-31цс15, від 6 квітня 2017 року у справі 6-522цс17, а також від 19 березня 2014 року у справі №6-20цс14. Заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною в спорі, є підставою для відмови в позові. В свою чергу, 06 червня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №640/10523/16-ц, провадження № 61-20035св18 наголошує, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. За змістом статті 512 ЦК України у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Однак, зміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності (стаття 262 ЦК України). Вказана позиція була підтверджена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 08 лютого 2019 року в рамках справи № 904/3280/18, в якій суд зазначив наступне. Згідно зі статтями ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. У ЦК України позовну давність визначено як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України). Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Тобто позовна давність встановлює строки захисту цивільних прав. При цьому, відповідно до частин першої та п`ятої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Визначення початкового моменту перебігу позовної давності має важливе значення, оскільки від нього залежить і правильність обчислення позовної давності, і захист порушеного права. Між тим, відповідно до ст. 262 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. А як зазначив Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях від 20 вересня 2011 року у справі ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії", та від 22 жовтня 1996 року у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства" позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу. Згідно ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. Як вбачається із розрахунок заборгованості по кредитному договору №18/12/2007/840-ЖК/30 від 18.12.2007р. станом на 04.04.2014року, який було надано відповідачу при зверненні ПАТ «КБ «Надра» до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, який був залишений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.07.2014року без розгляду за заявою представника позивача, останній платіж щодо погашення кредиту відповідачем було вчинено 10.12.2008року. Згідно п. 3.3.1. кредитного договору щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 366 доларів США. Позичальник вносить мінімально необхідний платіж по кредиту, визначений у п.п. 3.3.1. цього договору, щомісячно до 10 числа поточного місяця, а банк здійснює списання з поточного рахунку на рахунок погашення заборгованості до 12 числа поточного місяця у випадку, коли позичальник до 10 числа поточного місяця не вніс (повністю або частково) суми мінімально необхідних платежів, внаслідок чого станом на 12 число поточного місяця не була погашена поточна заборгованість позичальника, банк починаючи з 13 числа поточного місяця, застосовує до позичальника штрафні санкції, передбачені цим договором (п. 3.3.3. кредитного договору). Сторони

Outcome: dismissed