Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

07 жовтня 2015 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що 18 березня 2008 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" (правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк") та [PERSON] укладений кредитний договір № б/н, на підставі якого банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 8 000 грн., який в подальшому змінено, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зі своєї сторони, банк виконав всі умови підписаного договору, і надав [PERSON] кредит у зазначеному вище розмірі, однак, відповідач в порушення взятих на себе зобовязань, своєчасно не сплачував кредит та відсотки за користування кредитом, в результаті чого станом на 31 серпня 2015 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 25 381,73 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 6 287,36 грн., заборгованості з процентів за користування кредитом у розмірі 15\~604,28\~грн., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 3\~490,09 грн. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2012 року в рахунок погашення заборгованості з відповідача на користь позивача стягнута сума у розмірі 14 912,04 грн. Залишок заборгованості складає 10\~469,69 грн., цю суму, а також суми фіксованої частини штрафу у розмірі 500,00\~грн. та суми процентної складової штрафу у розмірі 523,48 грн. позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач заперечень проти позову не надав, в судове засідання не зявився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив та про розгляд справи в його відсутність не клопотав, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Закрите акціонерне товариство "ПриватБанк", правонаступником якого за установчими документами визнається позивач, публічне акціонерне товариство"ПриватБанк", 18 березня 2008 року відкрив відповідачу [PERSON] рахунок на умовах договору, укладеного відповідно до ст.ст. 634, 1066 ЦК України в формі приєднання позичальником до "Умов та правил надання банківських послуг", та "Тарифами Банку", що викладені на банківському сайті, що обов'язкові для сторін згідно з ст.\~629 ЦК України, і підтверджується підписаною відповідачем заявою (а.с.\~10, 11-16). На цих умовах позивач зобов'язався виконувати розпорядження про перерахування і видачу відповідних сум з цього рахунка та проводити інші операції за рахунком, ініційовані [PERSON] згідно з п.\~1.14 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" за допомогою платіжної картки "Универсальная". При цьому, відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання, а якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Позивач за цим договором № SAMDN34000020655924 згідно з ст.ст. 1054, 1056, 1069 ЦК України зобов'язався в майбутньому кредитувати рахунок під проценти за ставкою 30 % річних, визначивши максимальною сумою для грошового переказу 8\~000\~грн., що була зменшена до 6 290 грн. в межах строку дії платіжної картки, відповідно до п.п. 3.2, 3.3 Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 9). Відповідач зобов'язався відповідно до умов надання кредиту за п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором на користь відповідача, що він мав виконати згідно з ст. 526 ЦК України. Зобовязання відповідача за укладеним договором щодо дотримання строків виконання відповідно до ст.ст. 548, 551 ЦК України забезпечені в п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг штрафом в розмірі 500\~грн. + 5 % від суми позову. Суд за браком доказів підтвердження відповідачем виконання зобовязання за правилами ст. 545 ЦК України дійшов висновку згідно з ст.ст. 10, 60 ЦПК України про відсутність сумнівів в істинності перевірених в судовому засіданні розрахунків суми грошового боргу, виконаних позивачем (а.с. 7-8), які з огляду на не спростовану вірогідність відомостей про несплачені позивачу суми безспірно спростовують добросовісність відповідача. Оскільки іншого не доведено, за внутрішнім переконанням суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] в порушення ст.ст.\~529, 530, 536 ЦК України відступив від умов про повернення суми кредиту в межах ліміту і від строків виконання за договором, чим прострочив виконання згідно з ст. 612 цього Кодексу щодо повернення кредиту та сплати процентів. Судом встановлено, що станом на 31 серпня 2015 року відповідач має перед позивачем заборгованість за кредитом у розмірі 25 381,73 грн. яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 6 287,36 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 15 604,28 грн., заборгованість за пенею та комісією у розмірі 3 490,09\~грн. А також відповідачу нараховані штрафи: сума фіксованої частини штрафу - 500,00 грн. , сума процентної складової штрафу - 523,48 грн. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2012 року з відповідача [PERSON] на користь позивача за вищезазначеним кредитним договором стягнуто 6 287,36 грн. заборгованості за кредитом, 6 338,39 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом, 1 000,00 грн. заборгованості за комісією за користування кредитом, фіксованої частини штрафу у розмірі 500,00 грн. та процентна складова штрафу у розмірі 686,29 грн. (а.с. 3). Суд відхиляє вимоги про сплату фіксованої частини штрафу за прострочення виконання повернення кредиту з наступних міркувань. Згідно\~ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Виходячи з наведеного, враховуючи, що з відповідача вже стягнута фіксована частина штрафу за рішенням суду, суд вважає, що банком в порушення ч. 1\~ст. 61 Конституції України\~та ч. 3\~ст. 509 ЦК України, на відповідача покладено подвійну цивільну правову відповідальність за порушення одного й того самого кредитного зобов'язання, оскільки за наведеними законодавчими нормами ніхто не може бути двічі притягнутий до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] в порушення ст. 530 ЦК України прострочив виконання взятих перед позивачем зобов'язань. З цих підстав права позивача згідно ст.ст. 550, 611 ЦК України підлягають захисту з присудженням на його користь з відповідача 523,48 грн. процентної складової штрафу та 7\~079,60 грн. заборгованості з процентів за користування кредитом. Зі змісту поданого позивачем до суду договору не вбачається будь-яких істотних умов, які б вказували відповідно до ст.ст. 628, 638 ЦК України на укладання змішаного договору з елементами договору комісії за визначенням ст. 1011 цього Кодексу, і умови нарахування комісійної плати та її розмір не зазначені, а так само не вбачаються будь-які умови нарахування пені та її розмір. Згідно ст.ст. 202, 203, 509 ЦК України за загальним правилом не допускається зобов'язання без відповідної правової підстави його виникнення, через що відсутність факту надання послуг комісії та умов і розміру нарахування пені, виключає нарахування комісійної плати та пені, а тому в позові в частині цих вимог належить відмовити за відсутності згідно ст. 11 ЦК України підстав виникнення права у позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок відповідача пропорційно частині задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial