Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до КС «Злагода» про розірвання договору та стягнення коштів. Позов мотивовано тим, що 21.08.2013року між ним та КС "Злагода" було укладено договір про залучення строкового внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок № 6489Д на суму 5 000 грн. строком до 21.09.2015року з процентною ставка за депозитом становила 28% річних. 12.02.2015року до договору №6480Д було укладено додаткову угоду, згідно якої процентна ставка за депозитом на період з 01.02.2015року до 30.04.2015 року включно встановлюється у розмірі 2,5% річних, з 01.05.2015 року до закінчення строку дії договору у розмірі 22 % річних. Просить визнати неправомірною відмову спілки у видачі основної суми вкладу і відсотків та стягнути з відповідача на його користь суму внесків та несплачених відсотків за договором № 6489Д від 21.08.2013 року в розмірі 10820,98грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі. Просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не зявився з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Враховуючи думку представника позивача, вимоги ст. ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника відповідача, постановивши по справі заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 42 Конституції України, держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Судом встановлено, що 21.08.2013року між ним та КС "Злагода" було укладено договір про залучення строкового внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок № 6489Д на суму 5000 грн. строком до 21.09.2015року з процентною ставка за депозитом становила 28% річних (а.с.10-13). 12.02.2015року до договору №6489д було укладено додаткову угоду, згідно якої процентна ставка за депозитом на період з 01.02.2015року до 30.04.2015 року включно встановлюється у розмірі 2,5% річних, з 01.05.2015 року до закінчення строку дії договору у розмірі 22 % річних(а.с.18). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно п. 3.2.5. договорів, спілка зобов'язана повернути вкладнику внесок, та нараховані проценти у строки, та в розмірах, які передбачені умовами цього договору. Пунктом 3.2.6. Договору визначено, що спілка зобов'язана видати вкладнику внесок або його частину на письмову вимогу з урахуванням умов договору. Вкладник має право вимагати від Спілки виконання своїх зобов'язань згідно з предметом та умовами цього Договору (п. 3.3.1. Договору). Як вбачається з п. 3.3.3. Договору, вкладник також має право по закінченню строку дії цього договору отримати всі належні йому грошові кошти відповідно до умов цього договору. Судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе за договором №6489д зобов'язання, що призвело до утворення в нього перед позивачем боргу. З акту - звірки розрахунку за депозитами, суд вбачає, що станом на 25.06.2015 року за договором № 6489д від 21.08.2013 року основна сума боргу становить 10590,48 грн. та 230,50 грн. відсотки (а.с. 16). Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Законом України "Про кредитні спілки" та ґрунтуються на вимогах ст.ст. 1058, 1060, 1061 ЦК України. Згідно ст. 1 Закону України "Про кредитні спілки" кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом. Відповідно до ст. 21 Закону України "Про кредитні спілки" кредитна спілка відповідно до свого статуту залучає на договірних умовах внески (вклади) своїх членів на депозитні рахунки як у готівковій, так і в безготівковій формі. Відповідно до ст. 23 вищевказаного Закону, внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Відповідно до ч.1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад); за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника; умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною; якщо відповідно до договору банківського вкладу вклад повертається вкладникові на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, проценти за цим вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимогу, якщо договором не встановлений більш високий процент. Відповідно до ст. 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу; проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав; у разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобов'язань, встановив, що права позивача відповідачем порушені, тому вони підлягають захисту. Зважаючи на вищевикладене, а також враховуючи, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором №6489д від 21.08.2013року щодо повернення вкладу та відсотків, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача суми внесків та суми невиплачених відсотків. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 551,20грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved