Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

ВАТ "Державний ощадний банк України" звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що між сторонами було укладено договір № 141 від 14.03.2008 р., відповідно до якого позивач надав відповідачу - [PERSON] кредит у розмірі 16000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21,00% річних, строком на 36 місяців на споживчі цілі. Позивач зазначив, що в забезпечення належного виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено трьохсторонні договори поруки № 141 від 14.03.2008 р. за яким поручителем виступив [PERSON] та договір поруки № 141/1 від 14.03.2008 р., за яким поручителем виступив [PERSON] Відповідно до умов вищевказаних договорів поруки [PERSON] та [PERSON] зобов'язалися перед позивачем відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобов'язання за кредитним договором. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором виконував не належним чином, у зв'язку із чим станом на 01.04.2011 р. утворилась заборгованість у розмірі 30389,64 грн., яка складається з наступного: - прострочений основний борг - 15553,62 грн.; - прострочені відсотки - 9363,28 грн.; - пеня - 5302,74 грн.; - супроводжуючі платежі - 170,00 грн. Представник позивача надав заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої просила стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 09.08.2016р. складає 50394,22 грн. Просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Суд, перевіривши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що 14.03.2008 р. між ВАТ "Державний ощадний банк України" (назву якого змінено на ПАТ "Державний ощадний банк України") та відповідачем укладено договір кредиту, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 16000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21,00% річних, строком на 36 місяців на споживчі цілі. (а.с. 8,9). В забезпечення повернення кредиту [PERSON] та [PERSON] виступили поручителями за виконання [PERSON] зобов'язань за вказаним кредитним договором, що підтверджується договорами поруки № 141 та № 141/1 від 14.03.2008 року. Відповідно до п.п. 3.3. вказаних договорів у разі невиконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором [PERSON] та [PERSON] зобов'язувались сплатити штраф в розмірі 10,5 % від суми несплаченого платежу. Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов'язання. Частина 1 ст. 543 ЦК України визначає, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідач порушив свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 09.08.2016 р. він має заборгованість на загальну суму 50394,22 грн., яка складається з: - прострочений основний борг - 15553,62 грн.; - прострочені відсотки - 9354,33 грн.; - пеня - 25486,27 грн. Відповідно до ст. ст. 1050, 1054 ЦК України: наслідками порушення боржником зобов'язання є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Разом з тим, при вирішенні питання про розмір пені слід врахувати наступне. Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року по справі щодо офіційного тлумачення положень ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання, повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Крім того, вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509, ч. 1,2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати зі споживача надмірні грошові кошти як неустойку спотворює її дійсне значення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання, неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитора. Такий висновок Конституційного Суду України узгоджується з положеннями Резолюції Асамблеї ООН "Керівні принципи для захисту інтересів споживачів" від 09 квітня 1985 року № 39/248, в якій наголошено: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах. Тому Конституційний Суд України зазначив, що захист від цих зловживань базується на положеннях законодавства, зокрема, ч. 3 ст. 551 ЦК України. Враховуючи, що розмір нарахованої банком на підставі умов кредитного договору пені (25486,27 грн.) є великий порівняно з розміром заборгованості за договором, та враховуючи положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перебільшує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, суд вважає за можливе зменшити розмір пені до 2881,13 грн. Таким чином, з відповідачів на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 141 від 14.03.2008 р., в солідарному порядку у розмірі 27789 грн. 08 коп., яка сладається з: - прострочений основний борг - 15553,62 грн.; - прострочені відсотки - 9354,33 грн.; - пеня - 2881,13 грн. Крім того, стягненню з [PERSON] та [PERSON] підлягає штраф відповідно до умов договору поруки, у розмірі 3090,77 грн. з кожного. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача також слід стягнути судовий збір в розмірі 783 грн. 43 коп. з кожного. Таким чином, позов слід задовольнити частково.

Outcome: approved