Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

У лютому 2017 року позивач звернувся до Семенівського районного суду Полтавської області із позовом, підстави та предмет якого змінювалися неодноразово. Правонаступником первинного співвідповідача ТОВ "Золоті Лани 2015" у серпні 2017 року стало ТОВ "Глобино Агро". Остаточно зміненою в жовтні 2017 року позовною заявою (т. 1, а.с. 154-164) та заявою про виправлення описки у позовній заяві (т. 1, а.с. 214) позивач просив: - визнати за ним переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) із відповідачем [PERSON] щодо належної їй на праві приватної власності земельної ділянки площею 4,35 га, кадастровий номер [NUMBER], на який 25.04.2006 між позивачем і [PERSON] було укладено договір оренди землі № 69; - визнати поновленим договір оренди землі № 69 від 25.04.2006, укладений між позивачем та [PERSON] щодо зазначеної земельної ділянки на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором оренди землі № 69 від 25.04.2006; - визнати недійсним договір оренди землі б/н від 17.03.2016, укладений між ТОВ "Золоті Лани 2015" та [PERSON] щодо земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], та скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про інше речове право (право оренди земельної ділянки) № 29068940 від 01.04.2016; - визнати недійсним договір оренди землі б/н від 18.09.2017, укладений між [PERSON] і ТОВ "Глобино Агро" щодо земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], та скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про інше речове право (право оренди земельної ділянки) № 37212535 від 22.09.2017; - визнати укладеною додаткову угоду від 29.05.2017 до договору оренди землі № 69 від 25.04.2006, укладеного між [PERSON] та ТОВ "ІПК "Полтавазернопродукт", зареєстрованого у відділі Держкомзему у Семенівському районі Полтавської області, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 19.12.2017 року за №040756200155, у редакції позивача; - стягнути з ТОВ "Глобино Агро" на користь позивача судовий збір 8000,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що ТОВ "ІПК "Полтавазернопродукт" 25.04.2006 уклало із [PERSON] договір оренди земельної ділянки № 69 від 25.04.2006, загальною площею 4,35 га, строком на 5 років, що знаходиться на території Василівської сільської ради Семенівського району Полтавської області та належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], який виданий 10.06.2001. Договір оренди пройшов державну реєстрацію та зареєстрований у відділі Держкомзему у Семенівському районі Полтавської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 19.12.2007 за № 040756200155. Земля передана орендодавцем орендареві за відповідним актом. 01.06.2012 позивач уклав із [PERSON] додаткову угоду до вказаного договору оренди землі про продовження строку дії договору оренди землі до 09.09.2017. Додаткова угода зареєстрована у відділі Держкомзему у Семенівському районі 10.09.2012. Так, як позивач значний час (впродовж 11 років) використовував дану земельну ділянку та зацікавлений в подальшому її використанні, на виконання приписів ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та п. 8 договору оренди землі, у законодавчо встановлений строк направило лист-повідомлення та проекти додаткової угоди, чим попередило орендодавця [PERSON] про свій намір скористатися переважним правом на укладення (поновлення) договору оренди землі, а саме: 29.05.2017 направило на адресу відповідача [PERSON] лист-повідомлення № 567 про поновлення договору оренди землі № 69 від 25.04.2006 на новий строк, в якому було повідомлено [PERSON] про те, що 10.09.2017 договір оренди землі № 69 припиняє свою дію, що позивач просить відповідача [PERSON] поновити вищевказаний договір оренди землі, підписавши 3 примірники додаткової угоди до договору оренди землі. До даного листа-повідомлення позивачем було прикріплено 3 примірники додаткової угоди. Даний лист разом з проектами додаткової угоди [PERSON] особисто отримала 30.05.2017. Але ніякої відповіді відповідач [PERSON] позивачеві не надала і ніяких листів про заперечення чи погодження на адресу позивача не направила. У такий спосіб позивач набув переважне право на поновлення договору оренди землі із відповідачем [PERSON]. З інформації Державного реєстру речових прав та їх обтяжень з'ясувалося, що земельна ділянка відповідача [PERSON] передана у користування орендареві ТОВ "Золоті Лани 2015" за договором оренди землі від 17.03.2016. Право оренди зареєстровано третьою особою О.В.Ганночка. Договір оренди землі № 69 від 25.04.2006 позивачем і відповідачем [PERSON] достроково не розривався. Проте, до закінчення дії строку вказаного договору оренди TOB "Золоті Лани 2015" повторно зареєстровано право оренди землі на ту ж саму земельну ділянку, в період чинності укладеного договору оренди землі № 69 від 25.04.2006 з позивачем, за ТОВ "Золоті Лани 2015". Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: індексний номер: 29068940 від 01.04.2016 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, на підставі укладеного договору оренди земельної ділянки № б/н від 17.03.2016 між ТОВ "Золоті Лани 2015" та [PERSON] (кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]). Позивач вважає, що укладення та реєстрація договору оренди № б/н від 17.03.2016 грубо порушує права позивача на реалізацію переважного права на укладання договору оренди землі на новий строк, що передбачено ст. 777 ЦК України та ст. 33 Закону України "Про оренду землі", оскільки ним повністю дотримано встановленою зазначеною нормою процедури, необхідної для пролонгації договору оренди земельної ділянки. Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом та має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинень правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою і шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права і інтересу. Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України та ч. 3 ст. 152 ЗК України визнання правочину (угоди) недійсним одним із способів захисту прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки. Частиною 1 ст. 27 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Відповідно до ст.ст. 215, 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Враховуючи вищевикладене позивач вважає, що договір оренди землі № б/н від 17.03.2016, укладений між [PERSON] і ТОВ "Золоті лани 2015", та № б/н від 18.09.2017, укладений між ТОВ "Глобино Агро" та [PERSON], є недійсними, так як порушують переважне право позивача на поновлення договору оренди землі № 69 від 25.04.2006; записи про право оренди підлягають скасуванню; додаткова угода до договору оренди землі № 69 від 25.04.2006, про поновлення останнього, має бути визнана укладеною у редакції позивача. Представник позивача Т.Г.Каневська (Ринденко) вимоги позову підтримала повністю, наголосила, що відповідачами порушено переважне право позивача на поновлення раніше укладеного між позивачем і [PERSON] договору оренди землі № 69 від 25.04.2006. Позивач упродовж тривалого часу належно виконував обов'язки орендаря земельної ділянки, який у 2012 році пролонговано на 5 років. 29.05.2017 позивач надіслав [PERSON] повідомлення про поновлення договору оренди землі, який остання отримала 30.05.2017. Згодом Позивач довідався, що [PERSON] і ТОВ "Золоті Лани 2015" уклали перший спірний договір, потім його розірвано та укладено другий спірний договір між [PERSON] і ТОВ "Глобино Агро". Реєстрація права оренди за спірними договорами порушує переважне право позивача на поновлення договору оренди землі. Представник відповідача Н.І.Величко заперечувала проти позову, пояснила, що з 11.09.2017 почав дію перший спірний договір оренди землі, тобто одразу після припинення права оренди у позивача. У серпні 2017 року припинено юридичну особу ТОВ "Золоті Лани 2015", її правонаступником стало ТОВ "Глобино Агро", тому перший спірний договір достроково розірвано та надалі укладено другий спірний договір оренди землі. На це була воля власника землі - відповідача [PERSON]. З вересня 2017 року землю обробляє ТОВ "Глобино Агро". ТОВ "Глобино Агро" письмово заперечувало проти позову (т. 1, а.с. 197-199), вказало, право оренди за договором від 17.03.2016 між [PERSON] і ТОВ "Золоті Лани 2015" починалося після припинення права оренди позивача, тобто з 11.09.2017. ТОВ "Глобино Агро", у зв'язку із ліквідацією 01.08.2017 ТОВ "Золоті Лани 2015", як правонаступник останнього, розірвало 05.09.2017 договір оренди землі від 17.03.2016. [PERSON] надала ТОВ "Глобино Агро" листи про небажання поновлювати договір оренди землі із позивачем від 04.09.2017, про повернення земельної ділянки від позивача до відповідача [PERSON] від 12.09.2017. 18.09.2017 [PERSON] і ТОВ "Глобино Агро" уклали договір оренди землі на строк 7 років. Відтак відповідно до ст. 33 Закону України "Про оренду землі" у позивача відсутнє переважне право на поновлення договору оренди землі. Договір оренди землі із ТОВ "Глобино Агро" не порушує права позивача. Із 08.11.2017 ТОВ "Глобино Агро" використовує спірну земельну ділянку [PERSON] у масиві з іншими земельними ділянками площею 170 га. ТОВ "Глобино Агро" вже обробило землю у листопаді 2017 року (т. 1, а.с. 221-236). Відповідач [PERSON] у судові засідання не з'являлася, надала письмове заперечення проти позову (т. 1, а.с. 184-186) яким, зокрема, вказала, що як власник землі самостійно розпоряджається своєю земельною ділянкою. 17.03.2016 уклала із ТОВ "Золоті Лани 2015" договір оренди своєї земельної ділянки, строк якого починався з 11.09.2017, тобто після закінчення строку дії договору оренди землі із позивачем. До закінчення договірних відносин [PERSON] неодноразово повідомляла позивача про небажання продовжувати орендні відносини, у т.ч. шляхом надсилання відповідних заяв, чим виконала вимоги ст. 33 Закону України "Про оренду землі" щодо припинення переважного права позивача на поновлення договору оренди землі. 04.09.2017 до закінчення строку дії договору оренди землі направив позивачеві лист про небажання поновлювати договір оренди землі та прохання повернути земельну ділянку після припинення строку оренди. Ще раз повідомляв про повернення землі 12.09.2017. 06.09.2017 він розірвав договір оренди із ТОВ "Золоті Лани 2015" і уклав новий договір із ТОВ "Глобино Агро". Треті особи у судові засідання не з'являлися, будь-яких заяв, клопотань або пояснень до суду щодо предмету спору не надіслали. Ураховуючи належне повідомлення позивача, відповідачів і третіх осіб про судове засідання 03.07.2018, надання відповідачами письмових заперечень і пояснень щодо позову, не повідомлення відповідачами і третіми особами про поважні причини неявки тощо, суд, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 223 ЦПК України ухвалив розглянути справу по суті за їх відсутності, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд відповідно до ст.ст. 11-13, 44, 223 ЦПК України відмовляє у задоволенні клопотання позивача про перенесення розгляду справи у зв'язку із відрядженням представника позивача до м. Полтава, у т.ч. через ненадання доказів такого відрядження; з урахуванням диспозитивності та пропорційності як засад цивільного судочинства; покладеного на суд обов'язку запобігати зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами; обов'язку учасників процесу та їх представників добросовісно користуватися процесуальними правами; відсутністю перешкод для розгляду справи по суті; позивач-юридична особа не обмежений у кількості представників. Виконуючи приписи ст.ст. 264, 265 ЦПК України суд зазначає таке. Згідно договору оренди землі № 69 від 25.04.2006, укладеного між [PERSON], як орендодавцем, і ТОВ "ІПК "Полтавазернопродукт", як орендарем, та додаткової угоди до нього від 01.06.2012 (т. 1, а.с. 8-10) позивач по 10.09.2017 (включно) має право оренди належної [PERSON] на праві власності земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] площею 4,35 га на території Василівської сільської ради Семенівського району Полтавської області за державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого 10.06.2001. Договір оренди та додаткова угода до нього зареєстровано, відповідно, 19.12.2007 і 10.09.2012 (т. 1, а.с. 11). Відтак позивач у встановленому порядку набув відповідне право оренди земельної ділянки [PERSON] по 10.09.2017 включно. Пунктом 8 договору оренди землі від 25.04.2006 № 69 передбачено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. 29.05.2017 позивач, як орендар, направив [PERSON] лист-повідомлення від 29.05.2017 № 567 про намір скористатися своїм переважним правом на поновлення договору на новий строк та проект додаткової угоди від 29.05.2017 (строк 7 років, орендна плата 7 %). Згадані документи [PERSON] отримала 30.05.2017 (т. 1, а.с. 104-111). 04.09.2017 [PERSON] направила позивачеві заяву від 31.08.2017 про відсутність наміру продовжувати дію договору оренди землі, укладеному між ними і просила вважати його припиненим з 11.09.2017 (т. 1, а.с. 189, 190). Вказану заяву позивач отримав 05.09.2017 (т. 1, а.с. 192). 12.09.2017 [PERSON] направила позивачеві лист-повідомлення про небажання продовжувати термін дії договору оренди землі та повернення їй її земельної ділянки одразу після збору урожаю у 2017 році. Лист-повідомлення позивач одержав 19.09.2017 (т. 1, а.с. 193-196). Позивач листом від 20.10.2017 № 898 повідомив [PERSON] про свій намір захищати переважне право на поновлення договору оренди землі від 25.04.2016 № 69 у судовому порядку (т. 1, а.с. 241, 242). З первісною редакцією позову звернувся до суду у лютому 2017 року (т. 1, а.с. 1). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 76114414 від 16.12.2016 земельна ділянка реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 892133853245, кадастровий номер [NUMBER], площею 4,35 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Василівської сільської ради, має зареєстроване право оренди за орендарем ТОВ "Золоті Лани 2015" за договором оренди землі № б/н від 17.03.2016, укладеному між [PERSON], як орендодавцем, і ТОВ "Золоті Лани 2015", як орендарем; строк оренди починається 11.09.2017, строк дії до 11.09.2024; орендна плата 8 %; земельна ділянка належить [PERSON]. Реєстрацію права оренди вчинено третьою особою - приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу О.В.Ганночка (т. 1, а.с. 11-13). В подальшому вказаний договір оренди землі від 17.03.2016 було розірвано за угодою про розірвання договору оренди землі б/н від 05.09.2017 (т. 1, а.с. 200, т. 2, а.с. 15). Згідно договору оренди землі від 18.09.2017 (т. 2, а.с. 9-12) та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 22.09.2017 (т. 2, а.с. 14) 18.09.2017 між [PERSON], як орендодавцем, та ТОВ "Глобино Агро", як орендарем, укладено договір оренди спірної земельної ділянки на строк 7 років; орендна плата 9,94 % від нормативної грошової оцінки на рік; право оренди зареєстровано державним реєстратором виконавчого комітету Глобинської міської ради В.І.Стрілець 19.09.2017, запис про інше речове право (право оренди земельної ділянки) 22466943, індексний номер рішення 37212535. Отже, право оренди землі на земельну ділянку [PERSON] виникло у ТОВ "Золоті Лани 2015" у день, наступний за днем припинення первинного договору оренди землі між [PERSON] і ТОВ "ІПК "Полтавазернопродукт": 11.09.2017. Згідно статуту ТОВ "Глобино Агро" (т. 1, а.с. 150, 151), інформаційної довідки щодо юридичної особи ТОВ "Золоті Лани 2015" (т. 1 а.с. 143) останнє припинено як юридичну особу 01.08.2017, її правонаступником є ТОВ "Глобино Агро". 18.10.2017 ТОВ "Глобино Агро" повідомило ТОВ "ІПК "Полтавазернопродукт" про укладення договорів оренди земельних ділянок з 41 особою, серед яких є [PERSON], у зв'язку з чим 01.11.2017 відбудеться виділення земельних ділянок в натурі за участі фактичного орендаря ТОВ "Глобино Агро", представників землевпорядної організації та місцевого самоврядування. Запропоновано представнику відповідача взяти участь в проведенні виділення земельних ділянок в натурі. Позивач отримав відповідний лист 01.11.2017 (т. 1, а.с. 232-237). Згідно дорожніх листів трактора ТОВ "Глобино Агро" за період 16.11.2017 - 20.11.2017 відбулася оранка поля ТОВ "Глобино Агро" в с. Брусове (Василівка) (т. 1, а.с. 223-230). Наказом ТОВ "ІПК "Полтавазернопродукт" від 08.08.2017 № 335 визначено сплачувати орендну плату за договорами оренди землі с. Василівка (с. Брусове) у 2017 році у розмірі 10 % від нормативно-грошової оцінки паю (т. 2, а.с. 41). Наказом ТОВ "ІПК "Полтавазернопродукт" від 31.01.2018 № 33 визначено сплачувати орендну плату за договорами оренди землі с. Василівка (с. Брусове) у 2018 році розмірі 10 % на пай у натуральній формі (т. 1, а.с. 42, 43). Доказів внесення змін до договору оренди землі від 25.04.2016 № 69, укладеного між позивачем та [PERSON], у частині збільшення розміру орендної плати, судові не надано. Відтак юридичного обов'язку і юридичного права сплачувати і отримувати 10-процентний розмір орендної плати у сторін договору не виникло. Згідно ч. 2 статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України "Про оренду землі". Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Правовою підставою набуття права орендного землекористування є укладення договору оренди земельної ділянки. За договором оренди земельної ділянки кожна із сторін наділяється певними правами і водночас на неї покладаються певні обов'язки. Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Переважне право орендарів на поновлення договору оренди поширюється на випадки, коли земля знову передається в оренду. Так, частинами першою-п'ятою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у встановлений цим договором строк, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Таким чином, відповідно до положень ст. 33 Закону України "Про оренду землі" реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін. Отже, для застосування частини першої ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення. Так ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачає обов'язок орендодавця розглянути вказану пропозицію протягом місяця з дня її отримання та не встановлює жодних правових наслідків у випадку якщо волевиявлення орендаря надійшло у пізніший термін, однак до закінчення дії договору оренди землі. Разом з тим, частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди. у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом. Згідно ч.ч. 8, 9 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди може бути оскаржена в суді. Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору. При вирішенні цього спору суд виходить з того, що переважне право орендаря на поновлення договору оренди, яке підлягає захисту відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, виникає за умови існування одночасно трьох фактів: по-перше, орендар виконав вимоги ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", продовжує користуватися землею і протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди від орендодавця не надійшло заперечень щодо поновлення договору. Таким чином позивач після сплину місячного строку відповідно до положень ч.ч. 8, 9 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" мав можливість оскаржити у суді наявне зволікання орендодавця в укладенні додаткової угоди, проте не скористався таким правом. Позивач у встановлений строк повідомив належним чином власника землі про намір продовжити договір оренди. Разом з тим відповідач [PERSON] (орендодавець) до сплину строку дії договору оренди землі № 69 повідомив належним чином письмово позивача (орендаря) про небажання поновити договір. Факт продовження користування землею ТОВ ІПК "Полтавазернопродукт" після закінчення строку дії договору оренди землі від 26.04.2006 № 69 не підтверджено належними та допустимими доказами. Спірною землею [PERSON] із листопада 2017 року користується ТОВ "Глобино Агро". Крім того, проаналізувавши умови додаткової угоди та умови договору оренди, суд дійшов висновку, що новий договір оренди землі (із ТОВ "Глобино Агро") укладений на більш вигідних умовах для [PERSON], ніж запропоновані йому позивачем. Щонайменше: орендна плата 9,94 % за договором із ТОВ "Глобино Агро"; орендна плата 8 % за проектом додаткової угоди із ТОВ "ІПК "Полтавазернопродукт". Згідно з вимогами ст.ст. 203, 215 ЦК України правочин може бути визнаний недійсним в разі укладення його всупереч вимог закону, або всупереч інтересам держави або суспільства, його моральним засадам, або якщо правочин укладений без волевиявлення. Передбачені законом підстави для визнання недійсним договору оренди б/н від 17.03.2016, укладеного між [PERSON] та ТОВ "Золоті Лани", відсутні оскільки цей договір був розірваний сторонами, при цьому позивачем не доведено чи виконувався реально цей договір та, відповідно, яким чином сам факт його укладення порушив його права. Як встановлено вище, відповідач у справі [PERSON] скористався своїми правами власника майна, відмовив позивачі в продовженні дії договору оренди землі. Відповідно до договору емфітевзису б/н від 27.04.2018 [PERSON] передала у користування ТОВ "Глобино Агро" спірну земельну ділянку для ведення товарного сільського господарства на строк 7 років. Право за договором емфітевзису зареєстровано 03.05.2018 державним реєстратором виконавчого комітету Глобинської міської ради О.М.Стіхіною, запис про інше речове право 26030035 (т. 2, а.с. 84-89). За змістом ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Тобто суд повинен встановити, чи дійсно порушує право орендодавця та чи інша умова договору оренди землі, чи дійсно були порушені права позивача. Суд повинен з'ясувати у чому саме полягає порушення законних прав орендаря. Однією із обов'язкових умов застосування судового захисту прав орендаря є порушення умовами спірного договору прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у суду немає правових підстав для задоволення позову. Відтак з матеріалів справи та наявних у справі доказів вбачається, що позивачем не доведено належним чином, відповідно до положень ст.ст. 76-81 ЦПК України, чи дійсно порушує право позивача як орендаря наявність спірних договорів оренди землі та початок строку дії відповідного права оренди за наступним договором після припинення строку дії першого (попереднього) договору оренди землі; не наведено доказів того, у чому саме полягає порушення законних прав позивача тощо. Ураховуючи зазначене, оцінивши усі надані учасниками справи докази, з врахуванням вищезазначених норм матеріального права, встановлених судом фактів, суд приходить до висновку, що після закінчення строку дії договору оренди землі від 25.04.2006 № 69 між позивачем та відповідачем [PERSON], позивач втратив переважне право на поновлення дії договору оренди землі спірної земельної ділянки, та підстави для визнання недійсними договорів оренди землі, укладених між [PERSON] і ТОВ "Золоті Лани 2015", а також між [PERSON] і ТОВ "Глобино Агро" відсутні. Відтак суд відмовляє у задоволенні позову повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з урахуванням відмови у позові, сплачений позивачем судовий збір не покладається на відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed