Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

У липні 2020 року Обласне комунальне виробниче підприємство "Дніпро-Кіровоград" звернулось до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] за період з 01.11.2015 року по 31.01.2020 року борг за послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 17 048,81 грн., 3 % річних в сумі 930,20 грн., індекс інфляції в сумі 2 242,77 грн., всього: 20 221, 78 грн., а також понесені ними судові витрати. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги», починаючи з 01.04.2012 року надає споживачам послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. Шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER] та видачею абонентської книжки відповідач вступив у фактичні договірні відносини з підприємством. Відповідачу надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] на суму 17 048,81 грн. за період з 01.11.2015 року по 31.01.2020 року включно, послуги своєчасно не оплачувались, внаслідок чого за вказаний період виникла заборгованість. Крім того, відповідачу на підставі ст.. 625 ЦК України було нараховано індекс інфляції в сумі 2 242,77 грн. та 3 % річних в сумі 930,20 грн. за період з 01.11.2015 року по 31.01.2020 року. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.07.2020 року відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін/а.с. 12-13/. 09.10.2020 року від представника відповідача, через канцелярію суду, надійшла заява про застосування позовної давності та відзив на позовну заяву, яким позовні вимоги визнав частково. Вказав, відповідач, не має жодного відношення до житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , оскільки на праві приватної спільної часткової власності є власником 1/3 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , а 2/3 частини належить [PERSON] . У 2009 році водопостачальною організацією, якою тоді була КП «Кіровоградське водопровідне каналізаційне господарство Кіровоградської міської ради» (скорочена назва КП «Кіровоградське ВКГ»), правонаступником прав і обов`язків якого з 01.04.2012 року є Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград», були проведені роботи по перепідключенню дворового вводу водопроводу між власниками житлових будинків за адресами: [ADDRESS] - власник [PERSON] , [ADDRESS] - власник [PERSON] , [ADDRESS] -власник [PERSON] , [ADDRESS] - власник [PERSON] (моє по батькові помилково вказано літерою «Ф» замість «А»), внаслідок чого користування водопроводом було закріплено за квартирою [ADDRESS] , тобто за лише відповідачем, а для квартири [ADDRESS] водопостачання було відглушено із-за пориву. На теперішній час, власник квартири [ADDRESS] здійснює користування водою не із водопроводу, що облаштований біля квартири відповідача за [ADDRESS] , а відокремлено, оскільки має окремий водопровідний ввод у свою квартиру [ADDRESS] . Позивач здійснив нарахування боргу за послуги з централізованого водопостачання із розрахунку на 7 осіб, що є не вірним, оскільки така кількість осіб не підтверджена жодними доказами, та і не може бути підтверджена, оскільки такої кількість осіб ніколи не мав у складі своєї сім`ї. Щодо оплати послуг з водопостачання просив прийняти до уваги, що за адресою: [ADDRESS] , як, члени квартири відповідача були прописані та проживали: відповідач, із 06.04.1990 р. по теперішній час, що підтверджується штампом про прописку на сторінці №11 паспорта громадянина України; дружина [PERSON] із 06.04.1990 р. по 16.04.2018 р., після чого була виписана за іншим місцем проживання в Івано-Франківській області, що підтверджується штампом про прописку на сторінці №11 її паспорта громадянина України; син [PERSON] із 15.01.2002 р. по теперішній час, що підтверджується штампом про прописку на сторінці №11 його паспорта громадянина України; невістка [PERSON] із 17.08.2004 р. по теперішній час, що підтверджується штампом про прописку на сторінці №11 її паспорта громадянина України; донька [PERSON] , [INFO] , яка була прописана із часу виповнення їй повноліття, тобто із [INFO] по день смерті - [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її смерть. Вказані обставини також підтверджуються довідками, виданими Квартальним комітетом №11 Фортечного району м.Кропивницький: довідкою про склад сім`ї №138 від 03.10.2020 р., згідно якої до складу сім`ї [PERSON] , які прописані по [ADDRESS] , входять: [PERSON] - власник, який прописаний із 06.04.1990 р., син [PERSON] , який прописаний із 15.01.2002 р., невістка [PERSON] , яка прописана із 17.08.2004 р.; довідкою №139 від 03.10.2020 р., згідно якої по [ADDRESS] не проживає та не прописана [PERSON] із 16.04.2018 р., а [PERSON] із [INFO] р. у зв`язку із смертю. Розмір боргу по оплаті за послуги з водопостачання підлягає обрахунку в межах строку позовної давності тривалістю у три роки із липня 2017 р. по 17 липня 2020 р., тобто по дату, що зазначена на позовній заяві, яка є датою пред`явлення позову до суду, з урахуванням кількості 5 осіб у період із 01 липня по 22 серпень 2017 р., з урахуванням кількості 4 осіб у період із 23.08.2017 р. по 16.04.2018 р., з урахуванням кількості 3 осіб у період із 17.04.2018 р. по січень 2020 р. включно. При цьому, не оспорює тарифи та соціальну норму на одну особу. Вважає, що позов Обласного комунального виробничог підприємства «Дніпро-Кіровоград» до [PERSON] про стягнення боргу нобхідно задовольнити частково та із застосуванням наслідків спливу строку позовної давності стягнути з відповідача заборгованість за послуги водопостачання за період із липня 2017 р. по січень 2020 р., включно в розмірі 6 548,14 грн., з яких: борг за послуги з централізованого водопостачання в сумі 5876,16 грн.; 3% річних відповідно до вимог ст.625 ЦК України в сумі 229,92 грн.; індекс інфляції відповідно до ст.625 ЦК України в сумі 442.06 грн. Вирішити питання щодо відшкодування витрат позивача по сплаті судового збору в розмірі 2102,20 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог /а.с. 21-24, 28-33/. Представником позивача 22.01.2021 року, через канцелярію суду, подано відповідь на відзив, яким позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання подав заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі, розгляд справи просив проводити у його відсутності. В судове засідання представник відповідача не з`явився, через канцелярію суду, подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, просив вимоги задовольнити частково, з врахуванням заперечень викладених у відзиві на позовну заяву. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє частково, із наступних підстав. Судом встановлено, що з 01.07.2008 року по 31.03.2012 року послуги з централізованого водопостачання та водовідведення надавались КП «Кіровоградське водопровідне каналізаційне господарство Кіровоградської міської ради», правонаступником прав і обов`язків якого з 01.04.2012 року є ОКВП «Дніпро Кіровоград». ОКВП «Дніпро Кіровоград» відповідно до "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" та Закону України "Про житлово-комунальні послуги" надає споживачу послугу з централізованого водопостачання та водовідведення. На час виникнення спірних правовідносин на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] є власником 1/3 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (договір купівлі-продажу від 16.01.1990 року №1-18) /а.с. 34/. Відповідно до інформації наданої ОКВП «Дніпро-Кіровоград» в абонентній базі обліку Кропивницького ВКГ ОКВП «Дніпро - Кіровоград» за адресою: [ADDRESS] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Між підприємством та споживачем [PERSON] існують фактичні договірні відносини, послуга надається, споживач не заперечує проти її отримання. Згідно довідки про нарахування плати та розмір платежів по особовому рахунку [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.11.2015 року по 31.01.2020 року обліковується заборгованість в сумі 17 048,81 грн. /а.с. 3/. При цьому, споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Такого висновку дійшов Верховний Суд у справі № 638/11034/15-ц від 10.12.2018 року. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів /ч.1 ст.4 ЦПК/. Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом /ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК/. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи /ч. 1 ст. 76 ЦПК/. У цій справі між сторонами виник спір стосовно споживання води, яку централізовано постачає позивач (виконавець послуги), та оплату за надану комунальну послугу відповідачем (споживачем). Права і обов`язки учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг регулюються законом та договором. Так, споживач наділений правом одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг (п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону № 1875-ІV). Водночас на споживача покладається ряд обов`язків, зокрема, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом ( п. 5 ч. 2 ст. 20 Закону № 1875-ІV). Згідно з положеннями п. 4 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 22 Закону № 1875-ІV виробник зобов`язаний виробити житлово-комунальні послуги відповідно до умов договору, стандартів, нормативів, норм правил та має право вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих послуг. У відповідності до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630, споживач має право на зменшення розміру плати у разі: тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання). Водночас, відповідно до п. 29 Правил споживач має право на несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача і членів його сім`ї (у разі відключення виконавцем холодної та гарячої води і опломбування запірних вентилів у квартирі (будинку садибного типу) та відновлення надання послуг шляхом зняття пломб за свій рахунок протягом доби згідно з письмовою заявою. Крім того, відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 року споживач зобов`язаний: інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором. За нормами ч. 1, 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до п. 10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила), справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку. Пунктом 21 Правил визначено, що у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства; з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим. Згідно з п. 18 Правил розрахунковим періодом для послуги є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числамісяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Отже, основою для проведення розрахунку між виконавцем і споживачем комунальних послуг є кількісний показник спожитої послуги, визначений на підставі показників засобів обліку, а за їх відсутності визначений за затвердженими нормами споживання, та затверджені у відповідності до Закону тарифи за одиницю вимірювання наданої послуги. Як вбачається із довідки про нарахування плати та розмір платежів за адресою: [ADDRESS] , розмір плати за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення розраховується за період з 01.11.2015 року по 31.01.2020 року за нормами, затвердженими в установленому порядку, на 7 осіб /а.с. 3/. Разом з цим, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані та проживали: відповідач [PERSON] із 06.04.1990 року; дружина [PERSON] із 06.04.1990 року по 16.04.2018 року; син [PERSON] із 15.01.2002 року; невістка [PERSON] із [INFO] ; донька [PERSON] , [INFO] , була прописана із 03.08.2011 року по день смерті - [INFO] року /а.с. 36-38, 39-40, 41, 42, 43, 44, 45/. Встановлено, що із письмовою заявою про зміну кількості проживаючих осіб у вказаній квартирі будинку [ADDRESS] , а також про опломбування запірних вентилів у квартирі [PERSON] до підприємства не звертався. Разом з цим, інші докази щодо права власності чи права користування квартирою до якої подається послуга, про склад сім`ї власника, у матеріалах справи відсутні. Тому, суд приходить до висновку, що відповідач має заборгованість за спожиті послуги, однак враховуючи недоведеність споживання послуг 7 особами, вказана позивачем заборгованість за водопостачання й водовідведення підлягає перерахуванню зі стягненням суми боргу, розрахованої за спожиті послуги з урахуванням кількості 5 осіб у період із 01.07 по 31.08.2017 року, з урахуванням кількості 4 осіб у період із 01.09.2017 року по 30.04.2018 року, з урахуванням кількості 3 осіб у період із 01.05.2018 року по 31.01.2020 року, включно, які були зареєстровані за даною адресою та вступили у фактичні правовідносини з виконавцем послуг. Крім того, з урахуванням того, що суд встановив факт існування простроченого грошового зобов`язання у період з 01.11.2015 року по 31.01.2020 року до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, які передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з цим, відповідачем у справі [PERSON] подано заяву про застосування наслідків спливу позовної давності, відповідно до якої необхідно зазначити наступне. Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно із частинами четвертою, п`ятою статті 267 ЦК України сплив строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судового рішення. Відповідно до частини другої статті 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Згідно наданого розрахунку заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення заборгованість, про стягнення якої ставилось питання у позовній заяві, нарахована за період з 01.11.2015 року по 31.01.2020 року. З позовом до суду Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград» звернулося 14 липня 2020 року, що підтверджується відміткою суду на позовній заяві /а.с. 1/. Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню заборгованість з оплати за користування послугами з водопостачання і водовідведення у період з липня 2017 року по липень 2020 року в розмірі 6 097,10 грн. ( із розрахунку за спожиті послуги 5 осіб у період із 01.07 по 31.08.2017 року, з урахуванням кількості 4 осіб у період із 01.09.2017 року по 30.04.2018 року, з урахуванням кількості 3 осіб у період із 01.05.2018 року по 31.01.2020 року), а також інфляційні втрати в розмірі 469,37 грн. та 3% річних в розмірі 245,84 грн.., а у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості з централізованого водопостачання та водовідведення за період 01.11.2015 по 06.2017 року необхідно відмовити за спливом позовної давності. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги майнового характеру задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір майнового характеру виходячи з такого розрахунку. Загальна сума задоволених вимог позивача складає в розмірі : 6 812,31 грн., тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 708,12 грн. (6 812,31 грн. х 100% : 20 221,78 грн. х 2 102 грн.).

Outcome: partial