Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київської області АТ "Ощадбанк" звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитом у розмірі 3665,63 грн. та судовий збір в розмірі 2270,00 грн. На обґрунтування позову позивач зазначив, 08.10.2016 року між позивачем та [PERSON] був укладений Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі ДКБО), який розміщений на інтернет-сторінці Банку www/oschadbank.ua, до умов якого відповідач приєднався підписавши Заяву про приєднання та Заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), якою він погодився на його умови. В результаті чого позивач встановив відповідачу відновлювану кредитну лінію у розмірі 1500,00 грн. на строк дії платіжної картки. Згідно п. 6.5.1. та 6.5.2 процентна ставки за кредитом є фіксованою, і складає 30,00 процентів річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім користування кредитними коштами потягом Грейс періоду та 0,001 процентів річних за користування кредитними коштами протягом Грейс періоду у випадках безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно згідно умов договору. Відповідач отримав кредитні кошти та використав їх, але умови договору виконував не належним чином, кредитні кошти не повертав, відсотки за користування кредитними коштами не сплачував, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість, яка станом на 04.03.2021 року становить 3665,63 грн. З підстав стягнення кредитної заборгованості АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київської області АТ "Ощадбанк" звернулося до суду із даним позовом та просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 3665,63 грн. та витрати по судовому збору у розмірі 2270,00 грн. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 20 травня 2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Від представника позивача Вовчука М.В. надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити, про заочний розгляд справи не заперечує. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, та ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 08.10.2016 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір у вигляді заяви про приєднання №2511445/061016 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Згідно п.п. 3.2, 3.4, 3.4.1. заяви про приєднання відповідно до умов договору банк відкрив на ім`я відповідача поточний рахунок № [NUMBER] у гривнях України на умовах тарифного пакету «Зарплатний» та було видано платіжку картку типу «Mastercard Debit Standart 0,03/5 грн» та персональний ідентифікаційний код. Крім того, 08.10.2016 відповідач підписав заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту). Відповідно до п. 6.1. Заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту) від 28.09.2016, підписанням цієї заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту), яка є складовою заяви на приєднання, Клієнт ініціює та погоджується з умовами користування Кредитом відповідно до умов Договору та підтверджує укладення між ним та Банком Кредитного договору. Відповідно до п. 6.3. заяви відповідач погодився, що йому може бути встановлено бажаний розмір кредиту в сумі 1500,00 грн. та максимальний розмір кредиту 100000,00 грн. із строком кредитування 36 місяців з можливим подовженням на той самий строк. Згідно з п. 6.5.1., п. 6.5.2. Заяви процентна ставка за Кредитом є фіксованою і складає 30,00 (тридцять) процентів річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду або 0,001% річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду. Проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно згідно умов договору. Згідно п. 6.9. Заяви, всі інші умови Кредитного договору містяться в Договорі комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО). Згідно пункту 1.5. розділу XXII Договору ДКБО (Загальні умови надання кредиту) датою укладення Кредитного договору є дата підписання Заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії уповноваженим представником Банку, датою надання кредиту є дата використання Клієнтом Кредиту (кредитних коштів). Згідно пункту 1.14. розділу XXII Договору ДКБО, за користування Кредитом Клієнт зобов`язаний сплачувати Банку проценти в порядку та розмірах, визначених в Заяві на встановлення відновлюваної кредитної лінії та в Додатку №1 до Договору. Згідно пункту 1.15. розділу XXII Договору ДКБО, проценти нараховуються методом факт/фаакт на фактично отриману Клієнтом суму Кредиту та за строк фактичного користування ним, починаючи з першого дня отримання Кредиту включно, та до дня фактичного повернення Кредиту (його частини). Відповідно до п.1.27. розділу XXII Договору ДКБО клієнт зобов`язаний щомісячно отримувати звіт (виписку) по Картковому рахунку та сплачувати за Кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по картковому рахунку, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним. Згідно п.п. 1.23. розділу XXII Договору ДКБО, будь-яке невиконання Клієнтом умов Договору породжує у Банка право достроково відкликати Кредит, а у Клієнта створює обов`язок достроково погасити заборгованість за Кредитом в повному обсязі та сплатити всі інші платежі, передбачені Договором. Згідно п. 9.1., п. 9.3. розділу ІX Договору ДКБО, за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання Клієнтом будь-якого грошового зобов`язання перед банком у розмірі та в строки, передбачені Договором, Банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який нараховується пеня, якщо інше не передбачено Договором. Пеня нараховується у валюті грошового зобов`язання, за неналежне виконання якого вона застосовується, і сплачується в національній валюті за Курсом, встановленим НБУ на 15-00 годину, за київським часом Банківського дня, в який сплачується пеня. Враховуючи загальні ознаки зобов`язань, зафіксовані у вищевказаному договорі, суд дійшов висновку, що сторони уклали змішаний договір, що містить елементи договору банківського рахунку та кредитного договору, який за своєю юридичною природою є договором приєднання, умови якого встановлені банком в Правилах користування платіжними картками і Тарифах за користування платіжними картками. Такий договір може бути укладений лише шляхом приєднання клієнта до запропонованого договору в цілому. На виконання укладеного договору позивач відкрив відповідачу поточний рахунок в гривні України на умовах тарифного пакету Зарплатний , видав платіжну картку типу "Mastercard Debit Standart 0.03/5 грн." та встановив відновлювальну кредитну лінію у розмірі 1500,00 грн. Відповідач в рамках встановленого кредитного ліміту неодноразово одержував кошти від позивача, що підтверджується випискою по картковому рахунку, однак, не повернув їх у погоджений сторонами строк, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, станом на 04.03.2021 року утворилась заборгованість в розмірі 3665,63 грн., яка складається з: 1488,96 грн. - заборгованість за кредитом; 987,19 грн. - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом; 18,00 грн. - заборгованість за розрахунково-касове обслуговування, 510,96 грн. - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу; 335,64 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів; 102,92 грн.- 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 68,24 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитів; 93,02 грн. - сума інфляційні втрати на суму простроченого кредиту; 60,70 грн. - сума інфляційні втрати на суму нарахованих та не сплачених процентів. У частині 1 ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 610, ч. 1 ст. 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Оцінюючи надані докази, суд дійшов висновку про порушення відповідачем договірних зобов`язань перед позивачем щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами, суми комісії, пені, а також 3 % річних та інфляційних втрат у зв`язку з порушенням строків виконання грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем витрати зі сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved