Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Позивач ПАТ „Райффайзен Банк Аваль" подало до Кельменецького районного суду позовну заяву у якій просить: 1. Стягнути з [PERSON] на користь ПАТ „Райффайзен Банк Аваль" в особі Чернівецької обласної дирекції АТ „Райффайзен Банк Аваль" (58022, м. Чернівці вул. Головна ,143, код ЄДРПОУ 21418784, МФО 356464) заборгованість в сумі 688 408 гривень 24 копійки . 2. Стягнути з [PERSON] на користь ПАТ „Райффайзен Банк Аваль" в особі Чернівецької обласної дирекції АТ „Райффайзен Банк Аваль" (58022, м. Чернівці вул. Головна ,143, код ЄДРПОУ 21418784, МФО 356464) сплачений судовий збір в сумі 3 654 гривні. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи. Відповідач надіслав до суду заяву у якій просить відкласти розгляд справи у зв'язку з тим, що він хворіє. Представник позивача Кушнірюк Ю.Д. в судовому засіданні підтримав позов з підстав зазначених у позовній заяві. Суд визнав можливим розглянути справу у відсутності відповідача виходячи із наступного. Згідно ст. 169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, у разі першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними. Разом з тим, відповідач не вперше не з'явився в судове засідання будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи. Зокрема [PERSON] не з'явився в судове зсідання призначене на 13 годину 30 хвилин 31 березня 2014 року. Судом досліджені наступні докази: копія кредитного договору №014/05/240 від 27 квітня 2007 року укладеного між ВАТ „Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON], копія додаткової угоди №1 від 24 грудня 2007 року до кредитного договору №014/05/240 від 27 квітня 2007 року, копія додаткової угоди №014/05/240/5 від 05 вересня 2012 року до кредитного договору №014/05/240 від 27 квітня 2007 року, копія додатку №1 до додаткової угоди №014/05/240/5 від 05 вересня 2012 року до кредитного договору №014/05/240 від 27 квітня 2007 року, копія додатку №2 до додаткової угоди №014/05/240/5 від 05 вересня 2012 року до кредитного договору №014/05/240 від 27 квітня 2007 року, копія додаткової угоди №014/05/240/6 від 29 липня 2013 року до кредитного договору №014/05/240 від 27 квітня 2007 року, копія додатку №1 додаткової угоди №014/05/240/6 від 29 липня 2013 року до кредитного договору №014/05/240 від 27 квітня 2007 року, копія додатку №2 додаткової угоди №014/05/240/6 від 29 липня 2013 року до кредитного договору №014/05/240 від 27 квітня 2007 року, копія претензії-вимоги №140/13-5-00/2379 від 02 грудня 2013 року, копія рекомендованого повідомлення про врученя поштового відправлення, виплату поштового переказу №5802200969186, розрахунок пені за кредитним договором №014/05/240 від 27 квітня 2007 року, копія меморіального валютного ордеру №8 від 04 травня 2007 року, копія меморіального валютного ордеру №2 від 08 червня 2007 року, копія меморіального валютного ордеру №19 від 04 липня 2007 року, копія меморіального валютного ордеру №1 від 20 липня 2007 року, копія меморіального валютного ордеру №1 від 25 грудня 2007 року, копія меморіального валютного ордеру №1 від 28 грудня 2007 року, копія меморіального валютного ордеру №1 від 13 березня 2008 року, копія меморіального валютного ордеру №TR014/05/240 від 24 квітня 2008 року. Судом встановлено, що 27 квітня 2007 року між ВАТ „Райффайзен Банк Аваль" , правонаступником якого в даний час є публічне акціонерне товариство „Райффайзен Банк Аваль" та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №014/05/240. 24 грудня 2007 року сторони уклали додаткову угоду №1 до вищевказаного кредитного договору. 25 вересня 2012 року сторони уклали додаткову угоду №014/05/240/05 до вищевказаного кредитного договору. 29 липня 2013 року сторони уклали додаткову угоду №014/05/240/6 до вищевказаного кредитного договору. Відповідно до кредитного договору та додаткових угод ВАТ „Райффайзен Банк Аваль" надав [PERSON] кредит в сумі 122 000 доларів США. Кредит був наданий на строк до 26 квітня 2017 року. Процентна ставка за користування кредитом складала 13 відсотків річних. Разова комісія за надання кредиту склала 0,99% від розміру кредиту. Згідно до пункту 9.1 укладеного між сторонами договору ВАТ „Райффайзен Банк Аваль" має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в повному обсязі у випадках невиконання Позичальником зобов'язань за договором. Згідно до п. 4.1.1 кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів , сплати процентів за користування кредитними коштами, у визначені договором строки , позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання в розмірі подвійної облікової ставки НБУ , що діяла на час виникнення заборгованості за кожний день прострочення. Відповідач належним чином не виконує свої обов'язки за кредитним договором, а саме несвоєчасно повертає кредитні кошти та не сплачує своєчасно відсотки за користування кредитом. Станом на 11 лютого 2014 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором склала 80485 , 46 долара США. В тому числі: основна заборгованість 73499,55 долара США, заборгованість по відсотках за користування кредитом - 6621,68 долара США, пеня - 364,23 долара США. Вказані обставини стверджуються дослідженими судом доказами. Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1050 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Проте, відповідач в порушення умов договору, який згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим до виконання, в порушення ст. 525 Цивільного кодексу України односторонньо відмовився від своїх зобов'язань за цим договором, порушив свої зобов'язання по поверненню суми позики за цим договором. Зокрема відповідач не своєчасно та не в повному обсязі вносив щомісячні платежі за договором. Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання якщо він не виконав його у строк встановлений договором. Згідно ч.1. ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За правилами ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Вказані вище обставини стверджується взаємним зв'язком доказів, досліджених судом у їх сукупності. Дані докази є належними та допустимими. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Згідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Згідно до позову позивач просить стягнути 688408 гривень 24 копійки. Станом на 22 травня 2014 року Національний Банк України встановив офіційний курс 1173,0460 гривень за 100 доларів США. Таким чином 80485,46 долара США складає 944131 гривню 47 копійок. Разом з тим, суд розглядає справу в межах позовних вимог і вважає, що з відповідача слід стягнути суму зазначену в позові. Згідно ч.1. ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі немає будь-яких фактичних даних про те, що відповідач своєчасно виконав своє грошове зобов'язання за вказаним вище договором і не порушував умов договору, а відповідач не надав відповідно до ст. 60 ЦПК України суду доказів, які б підтвердили ту обставину, що відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України борг в сумі - 80485,46 долара США він повернув позивачу. На підставі ст.ст. 11, 16, 526, 530, 533 -559, 1046, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України 2003 року,

Outcome: approved