Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" (далі Позивач) звернулося до Тетіївського районного суду із названим позовом, мотивуючи його тим, що 14.11.2006 року між [PERSON] (далі Відповідач-1) та Закритим акціонерним товариством "ОТП Банк" (надалі Банк), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" та відповідно процесуальним правонаступником якого є Позивач був укладений кредитний договір № СL-BOO/GO14/2006 (надалі Договір-1), відповідно до умов якого Банк надав Відповідачу-1 кредит в сумі 29683,16 доларів США, а Відповідач-1 зобов'язався прийняти, використати та повернути позивачу вказані кредитні кошти до 13.11.2012 року, а також сплатити відповідні кошти за користування Кредитом в порядку та на умовах, що визначені в Договорі. Відповідно до п.1.5 частини № 2 Договору погашення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та в строки визначені графіком повернення кредиту та сплати процентів. Проте в порушення умов кредитного договору, Відповідач 1 свої зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 08.01.2015 року має заборгованість перед Банком в розмірі 29284,36 доларів США, що еквівалентно станом на 08.01.2015 року 461772,07 грн. та пені у розмірі 1685467.99 гривень за порушення строків погашення кредиту. В забезпечення виконання зобов'язань за Договором-1, 14.11.2006 року Банк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" та відповідно процесуальним правонаступником якого є Позивач та [PERSON] (Відповідач-2 ) був укладений Договір поруки № SR-ВОО GO14/2006, відповідно до якого остання взяла на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов'язань перед Кредитором за кредитним договором в повному обсязі таких зобов'язань. Пунктом 1.2 Договору поруки передбачено, що поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники. В зв'язку з невиконанням Відповідачем-1 та Відповідачем-2 умов кредитного договору позивач просив суд стягнути з Відповідача-1 та Відповідача-2 солідарно 29284,36 доларів США заборгованості за Договором-1, пені за прострочення виконання зобов'язання у розмірі 1 685467.99 гривень та судові витрати в розмірі 3654 гривні. Окрім того, Позивач 12.07.2007 року уклав кредитний договір № СL-BOO/139/2007 (надалі Договір-2), відповідно до умов якого Банк надав Відповідачу-1 кредит в сумі 23000 доларів США, а Відповідач-1 зобов'язався прийняти, використати та повернути позивачу вказані кредитні кошти до 11.07.2017 року, а також сплатити відповідні кошти за користування Кредитом в порядку та на умовах, що визначені в Договорі. Відповідно до п.1.5 частини № 2 Договору погашення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та в строки визначені графіком повернення кредиту та сплати процентів. Проте в порушення умов Договору-2, Відповідач-1 свої зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 08.01.2015 року має заборгованість перед Банком в розмірі 16440.23 доларів США, що еквівалентно станом на 08.01.2015 року 259238.68 грн. та пені у розмірі 946221,22 гривню за порушення строків погашення кредиту. В забезпечення виконання зобов'язань за Договором-2, 12.07.2007 року Банк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" та відповідно процесуальним правонаступником якого є Позивач та [PERSON] (Відповідач-2 ) був укладений Договір поруки № CNL-BOO|139|2007, відповідно до якого остання взяла на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов'язань перед Кредитором за Договором-2 в повному обсязі таких зобов'язань. Пунктом 1.2 Договору поруки передбачено, що поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники. В судове засідання представники сторін не прибули, але в заявах просять справу слухати в їх відсутності. Окрім того, представник Відповідачів у письмовому к клопотанні, посилаючись на ч.3 ст.551 ЦК України просить зменшити розмір пені. Відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки сторони в судове засідання не прибули. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що 14.11.2006 року та 12.07.2007 року між Відповідачем-1 та попередником Позивача, Банком було укладено Договір-1 за № СL-BOO/GO14/2006 та Договір-2 за № СL-BOO/139/2007 про надання кредиту відповідно 29683.16 доларів США та 23000 доларів США. Відповідач-1 відповідно Договорів зобов'язувався прийняти, використати та повернути позивачу вказані кредитні кошти відповідно до 13.11.2012 року та 11.07.2017 року, а також сплатити відповідні кошти за користування Кредитом в порядку та на умовах, що визначені в Договорі та відповідно до п.1.5 частини № 2 вищезазначених Договорів, погашення відповідної частини кредиту здійснюється Відповідачем-1 щомісяця у розмірі та в строки визначені графіком повернення кредиту та сплати процентів. Проте в порушення умов Договору-1 та Договору-2, Відповідач-1 свої зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 08.01.2015 року має заборгованість перед Банком за Договором-1 в розмірі 29284,36 доларів США, що еквівалентно на день розгляду справи 07.05.2015 року 614971,56 (29284,36х21.13) грн. та заборгованість по пені за порушення строків погашення кредиту в розмірі 1685467.99 гривен та за Договором-2- в розмірі 16440.23 доларів США, що еквівалентно станом на 07.05.2015 року-347382,05 (16440.23х21.13) грн. та заборгованість по пені за порушення строків погашення кредиту в розмірі 946221.22 гривен. В судовому засіданні знайшло підтвердження те, що з метою забезпечення виконання зобов'язань за Договором-1 та Договором-2, 12.07.2007 року Банк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" та відповідно процесуальним правонаступником якого є Позивач та Відповідач-2 уклали два Договори поруки-№ SR-ВОО GO14/2006 та № CNL-BOO/139/2007, відповідно до умов яких Відповідач-2 взяла на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання Відповідачем-1 (боржником) його зобов'язань перед Банком (кредитором за Договорами в повному обсязі таких зобов'язань. Пунктом 1.2 Договорів поруки передбачено, що поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники. Також судом установлено, що на підставі примусового виконавчого напису від 12.12.2008 року з прилюдних торгів 28.03.2011 року була продана земельна ділянка, яка належала Відповідачу-1 за 90000 гривен та 25.12.2013 року в рахунок погашення кредитного боргу Відповіда1 передав Позивачу автомашину Hyudai-Tucson 2.0 .Крім того судом установлено, що Відповідачі 06.05.2015 року звернулися до суду з письмовою заявою, в якій посилаючись на вимоги ч.32 ст.551 ЦК України просять зменшити розмір неустойки (пені). Встановлені обставини підтверджуються: копією Договору-1 № СL-BOO/GO14/2006 від 14.11.2006 року (а.с.6-10), копією Договору-2 від 12.07.2007 року (а.с.11-14), копіями договорів поруки № SR-ВОО GO14/2006 від14.11.2006 року та № CNL-BOO/139/2007 від 12.07.2007 року (10,15), копіями кредитних заявок (а.с.16,17), копією відступлення прав вимоги (а.с.34), розрахунками заборгованості по Договру-1 та Договору-2 (а.с.39-40),копіями податкових декларацій про майновий стан Відповідачів (а.с.117-120), копіями свідоцтв про народження двох синів (а.с.121,122), копією акту та протоколу про проведення прилюдних торгів (а.с.126,127), копією акту прийому передачі легкового автомобіля (а.с.128), копією квитанції про від11.12.2013 року (а.с.129).. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі і досліджені в суді докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Так, відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 625 ч.1 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, у разі прострочення повернення чергової частини. За нормами ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлене договором поруки. Відповідно до ч.1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку божників, кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або у повному обсязі , як від усіх боржників разом так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним своїх зобов'язань. Як встановлено судом, за умовами кредитних договорів Банк свої зобов'язання щодо надання грошових коштів у кредит Відповідачу-1 в розмірі 29683.16 доларів США та 23000 доларів США виконав, тоді як Відповідач-1 взяті на себе зобов'язання по Договорах-1,2 не виконав. Також не виконав своїх зобов'язань Відповідач-2 по договорах поруки, а тому вимоги Позивача про стягнення з відповідачів солідарно основного боргу підлягають до задоволення. Визначаючи розмір неустойки (пені), що підлягає стягненню, суд вважає, що її розмір значно перевищує розмір збитків по кредитному договору, а тому підлягає зменшенню. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п.7 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосована до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК України, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054,1056-1 ЦК України , у такому порядку не підлягають зменшенню через не співмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу( наприклад відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання) Враховуючи встановлені обставини справи, вимоги зазначених норм, визнаючи істотними обставини, на які посилаються Відповідачі в своїй заяві, суд приймає до уваги, що частково Відповідач-1 погашав заборгованість по вважає, що розмір пені слід зменшити: по Договору1 із 1 685 467,99 гривен до 200 000 гривень, по скільки він значно перевищує розмір збитків по кредитному договору, по Договору-2 з 946221.22 гривен до 100000 гривень. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з Відповідачів необхідно стягнути на користь Позивача солідарно 3654 гривні судового збору.

Outcome: partial