Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

29 березня 2017 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із зазначеним вище позовом, де просить ухвалити судове рішення, яким стягнути із відповідача, [PERSON], заборгованість за кредитним договором № б/н від 25.09.2007 року на загальну суму 14721,72 грн. та судові витрати. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 25.09.2007 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено договір № б/н, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з тим, що відповідач порушив умови договору щодо погашення кредиту, станом на 28.02.2017 року у нього виникла заборгованість в сумі 14721,72 грн., яку позивач просить стягнути. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якому зазначив, що позовні вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.21). Відповідач, [PERSON], згідно заяви просив справу розглянути у його відсутність. В якій зазначив, що позов не визнає, вказуючи на те, що дійсно 25.09.2007 року він уклав кредитний договір, але звертає увагу суду на те, що на той час був неповнолітнім. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, у їх сукупності, вважає за необхідне у задоволенні позову - відмовити, з наступних підстав. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 25 вересня 2007 року між ЗАТ КБ "Приватбанк" правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, відповідно до його умов бавк надав відповідачу кредит в розмірі 300, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Підтвердженням укладення договору №б/н від 25.09.2007 року є анкета-заява [PERSON] (а.с.7). Відповідно до даної заяви [PERSON] ознайомився з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, про що свідчить його підпис в даній заяві. Паспортом серії АН № 496426 (а.с.15) доведено, що на момент укладення даного договору [PERSON] був неповнолітнім. Відповідно до ст. 203 ЦК України, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. За змістом п. 4 ч. 1 ст. 32 ЦК України фізична особа у віці від чотирнадцять до вісімнадцяти років (неповнолітня особа) має право, зокрема, самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися вкладом, внесеним нею на своє ім'я (грошовими коштами на рахунку). На укладення інших правочинів неповнолітньою особою необхідна згода батьків (усиновлювачів), піклувальників. З наданих до матеріалів позовної заяви додатків, зокрема анкети-заяви від 25.09.2007 року, довідки про умови кредитування, Умов та правил надання банківських послуг видно що на момент підписання анкети-заяви [PERSON] досяг 17 років, тобто був неповнолітнім. При цьому з банком уклав фактично кредитний договір, отримав кредит в розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При цьому до матеріалів позовної заяви не додано доказів на надання згоди батьками [PERSON] на вчинення їх сином такого правочину, не доведено що цей правочин було схвалено батьками в подальшому, відповідно до ст. 222 ЦК України. Враховуючи викладене, оскільки на правочин укладено з неповнолітною особою за межами її цивільної дієздатності без згоди батьків, відсутні підстави для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed