Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" звернулись до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення солідарно заборгованості у розмірі 156 409,90 грн., у зв»язку з неналежним виконанням умов кредитного договору №6/1/27/2007/840-АП/24, укладеного 16 жовтня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством "Комерційний Банк "Надра" та [PERSON], як позичальником, та [PERSON], як поручителем. В подальшому позивач уточнив позовні вимоги, просив стягнути солідарно на сво.ю користь заборгованість у розмірі 19 871,76 доларів США, що дорівнює 249 770,60 грн., і яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 9 900,43 доларів США, заборгованості за відсотками у розмірі 7 030,72 доларів США, пені у розмірі 1 913,48 доларів США, що дорівнює 24 050,77 грн., штрафу у розмірі 1 027,13 доларів США, що дорівнює 12 910,12 грн. у зв»язку з неналежним виконанням умов кредитного договору №6/1/27/2007/840-АП/24, укладеного 16 жовтня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством "Комерційний Банк "Надра" та [PERSON], як позичальником, та [PERSON], як поручителем. Представник позивача у судове засідання не з»явився, був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Також надав суду письмову заяву зі згодою про розгляд справи, за можливості, у порядку заочного розгляду. За таких обставин суд, вважає можливим розглянути справу у його відсутності за наявними у справі доказами. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомили, заперечення проти позову не надали. За таких обставин суд, вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено наступне. Відкрите акціонерне товариство "Комерційний Банк "Надра" здійснює свою діяльність у вигляді банківських операцій, визначених ч. 1, п.п. 5-11 ч. 2 ст. 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність", на підставі банківської ліцензії №21, виданої Національним банком України 23 серпня 2002 року, та на підставі дозволу №21-3, виданого Національним банком України 23 вересня 2009 року, має право здійснення операцій, визначених п.п. 1-4 ч. 2, ч. 4 ст. 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність". Позивач Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" змінили назву на Відкрите акціонерне товариство "Комерційний Банк "Надра", діють на підставі Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи від 04 лютого 2011 року та Статуту Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра", затвердженого наказом Тимчасового адміністратора Відкритого акціонерного товариства "Комерційний Банк "Надра" №52 від 26 січня 2011 року, та погодженого Національним Банком України 02 лютого 2011 року. Як вбачається із Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи від 04 лютого 2011 року серії А01 №794080, підставою зміни свідоцтва про державну реєстрацію позивача є зміна його найменування, а датою проведення його реєстрації є 26 жовтня 1993 року. 16 жовтня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством "Комерційний Банк "Надра", правонаступником якого є позивач Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра", та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір №6/1/27/2007/840-АП/24. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору, Відкрите акціонерне товариство "Комерційний Банк "Надра" надали відповідачці [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у розмірі 10 271,29 доларів США зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 11,4% річних, стороком до 10 жовтня 2014 року, для придбання автотранспортного засобу та сплати витрат, пов"язаних з держаною реєстрацією цього засобу в МРЕВ при УДАІ УМВС України в Харківській області. Кредитні кошти були видані через касу банку на підставі заяви позичальника на видачу готівки №242 від 16 жовтня 2007 року. Відповідно до п. 1.2.1 кредитного договору, банк відкриває позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності кредитну лінію з лімітом 3 613,69 доларів США, видача коштів з якої здійснюється окремими траншами (п.1.2.1.2 договору). Сума кожного траншу обумовлюється шляхом використання коштів в рамках ліміту кредитної лінії і повинна відповідати п.1.2.1 цього договору. Згідно п. 1.2.1.4 кредитного договору, кожний окремий транш надається позичальнику строком на 12 місяців. Позичальник отримує наступний транш лише за умови, що він не має заборгованості за кредитною лінією чи розмір такої заборгованості та розмір наступного траншу не перевищує ліміт кредитної лінії, який вказаний у п. 1.2.1 цього договору. Ціль надання кредитної лінії - витрати страхувальника (позичальника) на страхові платежі згідно договору страхування, термін погашення кредитної лінії - до 15 жовтня 2014 року. Згідно з п. 2.2.4 кредитного договору, якщо протягом дії договору позичальник несвоєчасно та/чи не повністю вніс черговий мінімально-необхідний платіж чи інші платежі, передбачені цим договором, то банк приймає виконання позичальником своїх зобов"язань по цьому договору в наступному порядку: прострочені відсотки за користування кредитною лінією, прострочені відсотки за користування кредитом, відсотки за користування кредитною лінією, відостки за користування кредитом, пені та штрафи, прострочена сума кредитної лінії, прострочена сума кредиту, сума кредитної лінії, сума кредиту. У разі прострочення строку сплати мінімально-необхідного платежу по погашенню кредиту/ кредитної лінії, позичальник повинен сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення (п.1.5 кредитного договору). У разі порушення позичальником вимог п.п. 4.3.1, 4.3.2, 4.3.7, 4.3.9, 4.3.10 кредитного догвору, позичальник зобов"язаний сплатити банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту, визначеної у п. 1.1. цього договору, за кожен випадок (п. 5.2 кредитного договору). У зв"язку з невиконанням зобов"язань, станом на 14 квітня 2014 року, за кредитним договором існує заборгованість у розмірі 19 871,76 доларів США, що дорівнює 249 770,60 грн., і яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 9 900,43 доларів США, заборгованості за відсотками у розмірі 7 030,72 доларів США, пені у розмірі 1 913,48 доларів США, що дорівнює 24 050,77 грн., штрафу у розмірі 1 027,13 доларів США, що дорівнює 12 910,12 грн. Згідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до укладеного кредитного договору, відповідач [PERSON] зобов"язався, як поручитель, відповідати перед банком за належне виконання відповідачкою [PERSON] взятих на себе зобов"язань, що витікають із умов цього договору. Згідно з п.3.2.2 кредитного договору, позичальник і поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право банка вимагати виконання зобов"язань, вказаних у цьому договорі, повністю (чи у будь-якій його частині) як від позичальника і поручителя разом, так і від кожного окремо. Відповідно до п.3.2.4 кредитного договору, поручитель відповідає пероед банком за виконання зобов"язань у повному об"ємі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно зі статтею 610, 612 ЦК України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі статтею 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, та на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити останньому суму боргу з урахуванням встаноленого індексу інфляції за весь період прострочення. Якщо за порушення зобов"язання встанолено неустойку (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків на підставі ст. 624 ЦК України. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет застави, розірвання кредитного договору) належить виключно позивачеві (частина 1 ст. 20 ЦК України, ст.ст. 3, 4 ЦПК України). Згідно зі статтею 99 Конституції України, грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу, а статтею 192 Цивільного кодексу передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Отже, банк як фінансова установа, отримавши у встановленому законом порядку (статті 19, 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність") банківську та генеральну ліцензії на здійснення валютних операцій або письмовий дозвіл на здійснення операцій із валютними цінностями, який до переоформлення Національним банком України відповідних ліцензій на виконання вимог пункту 1 розділу II Закону України від 15 лютого 2011 року № 3024-VI "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків" є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, має право здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті (пункт 2 статті 5 Декрету про валютне регулювання). Національним банком України на виконання положень ст. 11 Декрету про валютне регулювання, ст. 44 Закону України «Про Національний банк України», прийнято Положення про порядок видачі Національним банком України індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу, затверджене постановою Правління Національного банку України від 14 жовтня 2004 року №483. Згідно з пунктом 1.5. цього Положення, використання іноземної валюти як засобу платежу без ліцензії дозволяється, якщо ініціатором або отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк. Відповідно до ст. 627 ЦК України та ст. 6 ЦК України, сторони вільні в укладенні договору, обранні контрагенту та визначенні умов договору з врахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту та вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов"язку боржників, кредитор має право вимагати виконання обов"язку частково або у повному обсязі як від усіх боржників разом, так і будь-яких з них окремо. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" заявлені обґрунтовано, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду та не суперечать матеріалам справи. Судові витрати по справі визначаються судом, виходячи з положень ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного і

Outcome: approved