Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "ІМЕКСБАНК" звернулося до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 25.07.2012 року між ПАТ "ІМЕКСБАНК" та відповідачем було укладено відповідний договір про надання кредиту, згідно якого позивач надав відповідачу кредит з максимальною сумою заборгованості у розмірі 50 000 грн., зі сплатою 19 % річних від суми заборгованості та з встановленням дати остаточного повернення, а відповідач прийняв на себе відповідні зобов'язання щодо порядку повернення коштів банку. Крім цього, 25.07.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір на відкриття та обслуговування поточного рахунку з використанням спеціальних платіжних засобів з видачею платіжної картки VISA для фізичної особи. В порушення своїх зобов'язань за договором про надання кредиту, станом на 08.10.2014 року, [PERSON] заборгував позивачу 48 658 грн., з яких 30 077, 09 грн. - заборгованість за кредитом; 4 400, 91 грн. - заборгованість по сплаті відсотків; 5 580 грн. - заборгованість по комісії; 8 600 грн. - штраф. В зв'язку з викладеними обставинами позивач звернувся до суду з даним позовом, яким просив стягнути з відповідача вищевказану суму боргу. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. В разі неявки відповідача [PERSON] не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджують матеріали справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Так, матеріалами справи доведено, що 25.07.2012 року між ПАТ "ІМЕКСБАНК" та відповідачем було укладено договір № 999-00021567/1 про надання кредиту, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в межах встановленого строку та ліміту овердрафту в сумі 50 000 грн., а відповідач зобов'язався своєчасно погашати овердрафт зі сплатою 19 % річних від суми заборгованості та інші зобов'язання щодо порядку повернення коштів банку строком до 24.07.2015 року (а.с. 14 - 17, 18 - 19). Також 25.07.2012 року між ПАТ "ІМЕКСБАНК" та відповідачем було укладено договір №999-00021567 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за якими можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів з видачею платіжної картки VISA для фізичної особи (а.с. 20-21). Відповідач не виконав свої зобов'язання по кредитному договору, а саме згідно розрахунку заборгованості за договором №999-00021567/1, враховуючи умови даного договору про несвоєчасне виконання зобов'язань, [PERSON] станом на 08.10.2014 року, заборгував позивачу 48 658 грн., з яких 30 077, 09 грн. - заборгованість за кредитом; 4 400,91 грн. - заборгованість по сплаті відсотків; 5 580 грн. - заборогованість по комісії; 8 600 грн. - штраф (а.с. 5 - 6), який відповідачем не спростований. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ст. 526, 530, 623, 624, 625 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений у ньому строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Тому вимоги позивача про стягнення боргу з відповідача [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути понесені позивачем судові витрати, які підтвердженні документально, а саме відповідним платіжним дорученням.

Outcome: approved