Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсним договору оренди землі № б/н від 25 лютого 2010 року, укладеного між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон», а також про скасування запису в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про інше речове право № 15874820 від 16.03.2016 року. В обґрунтування позову вказує, що 25.05.2011 року, між [PERSON] та приватним підприємством «Колос Чигиринщини» було укладено договір оренди землі № 84, який було підписано обома сторонами та зареєстровано у відділі Держкомзему у Чигиринському районі Черкаської області, про що було здійснено запис у державному реєстрі земель від 03.08.2011 року за № 712548704000181 за умовами якого було надано у строкове платне користування земельну ділянку кадастровий номер 7125487000:01:002:0086, строком на 5 років, а саме термін дії договору до 02.08.2016 року включно. Також, між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено додатковий договір до вищенаведеного Договору оренди землі від 31.08.2015 року, відповідно до якого відповідач та позивач погодили збільшення розміру орендної плати та продовження строку дії Договору оренди землі №84 від 25.05.2011 року, строком до 31.08.2025 року. На виконання приписів ст. 6 Закону України «Про оренду землі» (в редакції з 01 січня 2013 року), згідно якої право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону, 06.02.2017 року ПП «Колос Чигиринщини» були подані до державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Плахи Тамари Іванівни документи для проведення державної реєстрації права оренди на вищевказану земельну ділянку за ПП «Колос Чигиринщини» на підставі Договору оренди землі № 84 від 25.05. 2011 року та Додаткового договору від 31.08.2015 року до договору оренди землі №84 від 25.05.2011 року. 08 лютого 2017 року ПП «Колос Чигиринщини» отримало рішення про відмову у державній реєстрації речових прав та їх обтяжень за № 33765269 у зв`язку з тим, що 16.03.2016 року зареєстровано право оренди тієї ж земельної ділянки за ТОВ СП «Нібулон» на підставі договору оренди землі від 25.02.2010 року та договору про внесення змін до договору оренди землі від 01.06.2016 року, укладеного між ТОВ СП «Нібулон» та [PERSON] . Вищевказані обставини підтверджуються Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 17.02.2017 року № 80635278. Позивач вважає, що договір оренди землі від 25.02.2010 року та договір про внесення змін до договору оренди землі від 01.06.2016 року укладені між ТОВ СП «Нібулон» та [PERSON] є недійсним, а запис про інше речове право в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 15874820, який вчинено реєстратором виконавчого комітету Чигиринської міської ради Черкаської області Грицаєнко О.А. підлягає скасуванню, оскільки згідно до законодавства в оренду може бути передана земельна ділянка, яка не була передана у користування третім особам на підставі договору, або була повернута попереднім користувачем власнику після закінчення терміну дії договору чи розірвання цього договору відповідно до чинного законодавства. Враховуючи обізнаність [PERSON] про належним чином завірений договір оренди землі укладений між нею та ПП «Колос Чигиринщини», а також укладений договір оренди землі від 31.08.2015 року, між тим самим суб`єктним складом з метою поновлення вище вказаного договору, [PERSON] , в порушення вище вказаних норм законодавства, було укладено договір від 01.06.2016 року про внесення змін до договору оренди землі від 25.02.2010 року з ТОВ СП «Нібулон». Згідно з ч. 3 ст. 640 Цивільного кодексу України в редакції від 23.02.2006 року, чинною на момент укладення договору, договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації. У той же час, державний реєстратор виконавчого комітету Чигиринської міської ради Черкаської області Грицаєнко Оксана Анатоліївна не виконала вимоги закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» щодо перевірки відомостей про проведення державної реєстрації права оренди на спірну земельну ділянку повноважними органами до 01 січня 2013 року, а отже своїми діями порушила законні права та інтереси ПП «Колос Чигиринщини», а тому державна реєстрація права оренди земельної ділянки кадастровий номер 7125487000:01:002:0086 за ТОВ СП «Нібулон» підлягає скасуванню. Орендодавець [PERSON] , [INFO] померла, а відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.06.2017 року реєстраційний №749, виданий приватним нотаріусом Чигиринського районного нотаріального округу Черкаської області Кашицькою О.Г., спадкоємцем [PERSON] , є ї дочка [PERSON] . У судовое засідання представник позивача не з`явився надавши суду заяву, якою підтримав свої позовні вимоги та прохав їх задовольнити, в даній заяві зазначив, що про порушення своїх прав ПП «Колос Чигиринщини» дізналося з дня отримання 08.02.2017 року рішення про відмову у державній реєстрації речових прав та їх обтяжень за № 33765269, що підтверджується матеріалами справи. Представник відповідача ТОВ СП «Нібулон», будучи належним чином повідомлений про дату, місце і час судового розгляду справ, у судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину своєї неявки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши завірену заяву про визанння позову та розгляд справи без її участі. Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні відповідача, державний реєстратор виконавчого комітету Чигиринської міської ради Черкаської області Грицаєнко Оксана Анатоліївна, у судове засідання не з`явилась, хоча належним чином і в установленому законом порядку була повідомлена про дату, час та місце розгляду даної справи. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні відповідача, Чигиринської міської ради Черкаської області, в судове засідання теж не з`явився хоча належним чином і в установленому законом порядку була повідомлена про дату, час та місце розгляду даної справи.. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши наявні в матеріалах докази, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом установлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, 25 травня 2011 року між [PERSON] та Приватним підприємством «Колос Чигиринщини», правонаступником якого є позивач, було укладено договір оренди землі № 84 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського призначення загальною площею 1,7870 га з кадастровим номером 7125487000:01:002:0086, розташовану на території Топилівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, що належить на праві власності [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 619667, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011079800432 від 04.02.2010 року. Однак, як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 14.06.2017 року приватним нотаріусом Чигиринського районного нотаріального округу Кашицькою О.Г., спадкоємцем [PERSON] , яка померла [INFO] , є її дочка [PERSON] . Вказаний договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Чигиринському районі Черкаської області, про що у Державному реєстрі земель 03.08.2011 року вчинено запис за № 712548704000181. Строк дії зазначеного договору відповідно до п.8 становить 5 років (а.с.19-20). Відтак, позивач у встановленому порядку набув відповідне право оренди земельної ділянки, що належить [PERSON] , по 02.08.2016 року включно. Згідно з п. 38 договору, по закінченню строку, на який було укладено цей договір оренди, орендар має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди на новий строк (поновлення договороу оренди) відповідно до норм чинного законодавства. Відповідно до Договору оренди землі від 31.08.2015 року, підписаного 31.08.2015 року між ПП «Колос Чигиринщини», як орендарем, та [PERSON] як орендодавцем, відповідно до п. 3.1 умов якого сторони погодили продовження строку дії договору на 10 років (а.с.22). Разом з тим, 25.02.2010 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарським підприємством «НІБУЛОН» було укладено договір оренди землі б/н на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського призначення загальною площею 1,7870 га з кадастровим номером 7125487000:01:002:0086, розташовану на території Топилівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, строком на 5 (п`ять) років (п.3.1 договору) (а.с. 111-113). Так, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 17.02.2017 року, державним реєстратором виконавчого комітету Чигиринської міської ради Черкаської області Грицаєнко Оксаною Анатоліївною 09.08.2016 року було проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер 7125487000:01:002:0086 за ТОВ СП «НІБУЛОН» на підставі договору оренди землі б/н від 25.02.2010 року та 12.08.2016 року було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на підставі договору про внесення змін до договору оренди землі б/н від 01.06.2016 року, який укладено строком на 7 років з правом пролонгації (а.с24). Після встановлення зазначених обставин, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.6, 202, 203 ЦК України правочином визнається дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин є дійсним, якщо: -його зміст не суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; -особа, яка його вчиняє, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; -волевиявлення учасників є вільним і відповідати їх внутрішній волі; -він вчинений у формі, встановленій законом й спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. У ч.1 ст.627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, якою передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Недотримання хоча б однієї із зазначених умов дійсності правочину може тягнути його нікчемність, із застосуванням відповідних правових наслідків, або слугувати підставою для визнання правочину недійсним у судовому порядку відповідно до положень ст.215 ЦК України. Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (ч.1 ст.210 ЦК України). Відповідно до ст.125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки, виникають з моменту державної реєстрації цих прав; право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону. Аналогічні положення містили також ст.18, 20 Закону України "Про оренду землі". Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно державна реєстрація прав - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. На виконання зазначених правових норм Постановою КМУ від 09.09.2009 N 1021 були затверджені Порядок ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, а наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 02.07.2003 року № 174, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.07.2003 року за № 641/7962 затверджено Тимчасовий порядок ведення державного реєстру земель. З наведених норм права вбачається, що на час укладення позивачем із [PERSON] договору оренди земельної ділянки державна реєстрація речового права - права оренди відбувалась шляхом державної реєстрації договору оренди земельної ділянки за процедурою, установленою вищевказаними правовими нормами: відповідно до діючого на той час законодавства договір оренди був зареєстрований у відділі Держкомзему у Чигиринському районі. Чинне на час укладення договору законодавство не передбачало обов`язкової державної реєстрації речового права в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Під час строку дії договору оренди землі від 25.05.2011 року, укладеного на п`ять років між позивачем та [PERSON] та зареєстрованим 03.08.2011 року, державним реєстратором 25.02.2010 року та 12.08.2016 року (на підставі договору про внесення змін до договору оренди землі від 01.06.2016 року) проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, кадастровий номер 7125487000:01:002:0086 за ТОВ СП «НІБУЛОН», тоді як право оренди на цю ж саму земельну ділянку було зареєстроване 03.08.2011 року відділом Держкомзему у Чигиринському районі Черкаської області за позивачем, тобто державний реєстратор, не перевіривши наявність права оренди на дану земельну ділянку за позивачем, здійснив повторну (подвійну) реєстрацію договору оренди однієї і тієї самої земельної ділянки, що є неприпустимим, оскільки зумовлює ситуацію, за якої одну і ту ж земельну ділянку було передано в оренду різним орендарям, адже право оренди в них виникло з моменту реєстрації договорів оренди земельних ділянок, першочергове право на яке зареєстроавано 03.08.2011 року за позивачем. Даючи правову оцінку спірному договору оренди, суд зазначає, що станом на час державної реєстрації речового права ТОВ СП "НІБУЛОН" на підставі договору оренди землі б/н укладеного 25.02.2010 між ТОВ СП "НІБУЛОН" та [PERSON] заявлене право оренди суперечило зареєстрованому праву, відомості про яке містились у Книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, яка велась згідно постанови КМУ від 09.09.2009 № 1021, тобто заявлене право оренди ТОВ СП "НІБУЛОН" суперечило зареєстрованому праву оренди ще тоді ПП "Колос Чигиринщини" (а.с.19-20). Як було зазначено вище, тоді ще діюче ПП "Колос Чигиринщини", як орендар, скористалося своїм правом на поновлення договору оренди відповідно до положень ст.33 Закону України «Про оренду землі», а саме позивач, як орендар, та відповідач [PERSON] , як орендодавець, підписали договір оренди земельної ділянки № 84 від 25.05.2016 року. Згідно ч.1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Тому, через недодержання в момент його вчинення сторонами, вимог актів цивільного законодавства оспорюваний договір підлягає визнанню недійсним на підставі ч. 1 ст. 215 та ч. 1 ст. 203 ЦК України. Так, згідно матеріалів справи, КП "Колос Чигиринщини" дізналося про порушення свого права та про особу, яка його порушила, а могло воно дізнатись та дізналося саме з дня отримання рішення про відмову у реєстрації договору оренди - 08.02.2017 року (а.с.23). За таких обставин, порушене речове право позивача підлягає судовому захисту відповідно до положень ст.16 ЦК України, шляхом визнання недійсним спірного договору оренди землі від 25.02.2010 року, невід`ємнною частиною якого є договір про внесення змін до договору оренди землі від 01.06.2016 року, укладених між відповідачами, зареєстрованих, відповідно, року. Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" п.2 ч.6 ст. 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Враховуючи вказані положення закону, а також те, що суд дійшов висновку про задоволення вимог у частині визнання договору оренди землі недійсним, тому підлягають задоволенню і вимоги в частині скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер запису про інше речове право № 15874820 від 16.03.2016 року та рішення державного реєстратора виконавчого комітету Чигиринської міської ради Черкаської ради Черкаської області Грицаєнко Оксани Анатоліївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 30908521 від 12.08.2016 року щодо права оренди земельної ділянки кадастровий номер 7125487000:01:002:0086. Підсумовуючи викладене суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, судовий збір в сумі 3842 грн. належить стягнути з відповідачів на користь позивача, по 1921 гривні з кожного.

Outcome: approved