Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

У червні 2016 року позивач [PERSON] акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 12 червня 2013 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено кредитний договір, який складався із анкети-заяви останнього про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 7200 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Проте відповідач належним чином не виконував зобовязання за кредитним договором, в наслідок чого утворилась заборгованість станом на 31.08.2015 року у сумі 19566 грн. 31 коп., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 7169 грн. 80 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 9949 грн.68 коп., заборгованість за пенею та комісією в сумі 1038 грн. 91 коп., а також штрафів відповідно до умов та правил надання банківських послуг у розмірі 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), та у сумі 907 грн.92 коп. штраф (процентна складова). У звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] що діє на підставі довіреності №3347К-О від 06.07.2016року (а.с.79), підтримав позовні вимоги, навів доводи аналогічні доводам викладеним у позовній заяві та просив позов задовольнити. Крім того представником позивача надані письмові пояснення, з яких вбачається, що факт укладання кредитного договору банку з відповідачем, підтверджується копією кредитного договору, розрахунком заборгованості, копією паспорту відповідача, за яким було оформлено кредитний договір, випискою з рахунку, фотокарткою клієнта [PERSON] з карткою банку. Крім того відповідач знімав з картки надані кредитні кошти, про втрату картки банку не заявляв (а.с.54-57). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначив, що договір з ПАТ КБ "ПриватБанк" на отримання картки «Універсальна» не укладав та кошти від нього не отримував. Додав, що при уважному вивченні наданих позивачем документів видно, що підпис на заяві не його, а лише трохи на нього схожий. Просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON], що діє на підставі витягу з договору про надання правової допомоги від 02.08.2016 року (а.с.46), в судовому засіданні підтримав доводи відповідача та просив відмовити у задоволенні позову. Дослідивши подані сторонами документи, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали цивільної справи, зясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм кредитні правовідносини Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 12 червня 2013 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено кредитний договір, який складався із анкети-заяви останнього про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у ПриватБанку. В судовому засіданні відповідач заперечував що у заповненій анкеті-заявці від 12.06.2013 року (а.с.8) дійсно стоїть його підпис. Разом з тим, відповідач оглянувши в судовому засіданні фотографії з кредитною карткою «Универсальная» (а.с.91-92), підтвердив, що на фотографії дійсно він і така фотографія була зроблена, але він лише взяв у руки картку, оскільки його про це попросили працівники банку, щоб сфотографуватися. Крім того, відповідач також підтвердив, що з картки дійсно була виконана операція по поповненню мобільного телефону № [NUMBER] через Приват24, але як таке могло статися, йому не відомо. Номер мобільного телефону [NUMBER] належить йому і він користується ним. Цей факт також підтверджується відомостями з Анкети-заявки, в якій також зазначений номер мобільного телефону [PERSON], який співпадає з номером, на який була проведена операція по поповненню рахунку телефону (а.с.8). Факт поповнення мобільного телефону № [NUMBER] через Приват24 підтверджується рухом грошових коштів та виконаних операцій за кредитною карткою 5168 **** **** 1482, що була видана [PERSON] Суд не приймає до уваги доводи відповідача та його представника стосовно того, що в анкеті-заявці про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у ПриватБанку не зазначена сума кредитного ліміту, оскільки відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с.7) [PERSON] зазначений старт карткового рахунку та зміни кредитного ліміту, що було проведено у відповідності до умов та правил надання банківських послуг. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач з метою отримання кредитних послуг дійсно підписав заяву 12.06.2013 року, згідно якої отримав кредит 7\~200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до Умов і правил надання банківських послуг ПАТ КБ "ПриватБанк", затверджених наказом від 06.03.2010 № СП-2010-256, а саме пункту 2.1.1.2.1. для надання послуг Банк видає [PERSON] карту, її вид визначений в памятці [PERSON]/Довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якої [PERSON] і Банк укладають Договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору є дата отримання карти, зазначена в заяві. Згідно пункту 2.1.1.2.4. підписання договору є прямою та безумовною згодою [PERSON] відносно прийняття любого розміру Кредитного ліміту встановленого банком. Пунктом 2.1.1.2.9 передбачена можливість отримання [PERSON] додаткової карти на своє імя без укладання окремого кредитного договору. Карта діє до останнього дня місяця , зазначеного на лицевій стороні карти включно (пункт 2.1.1.2.11.). По закінченню строку дії карти відповідна [PERSON] продовжується Банком на новий строк (шляхом надання [PERSON] з новим строком дії. У відповідності до пунктів 2.1.1.5.5 та 2.1.1.12.9 Умов та Правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Боржник доручає списувати з рахунку відкритого в банку, в тому числі з картрахунку, грошові кошти для здійснення платежу з цілю повного або часткового погашення боргових зобов'язань. Згідно інформації наданої ПАТ КБ "ПриватБанк" від 26.05.2016 року клієнт банку [PERSON] 12.06.2013 року отримав картку: картрахунок 5168 7553 0214 1482. Згідно Виписки про рух коштів за кредитною карткою 5168 **** **** 1482, емітованої ПриватБанком та виданої [PERSON] по даній карті була проведена одна операція: 02.09.2016 року поповнення мобільного телефону № [NUMBER] через Приват24 (а.с.58) Аналізуючи зазначену операцію по картці № 5168 **** **** 1482, виданої ПриватБанком відповідачу, суд приходить до висновку про те, що відповідач користувався банківським продуктом - кредитною карткою «Универсальная», про втрату картки відповідач не заявляв. Суд, не приймає до уваги доводи відповідача про те, що він не користувався банківським продуктом - кредитною карткою «Универсальная» та не отримував її в загалі, оскільки його твердження спростовується електронною базою даних клієнтів ПриватБанка виписками по особовому рахунку скріншотами з бази даних про клієнта, фотокартками. Відповідно до ст.ст. 1049,1050,1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами Банку", з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.11.12.6 "Правил користування платіжною карткою". Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п.2.1.1.7.6 Умов, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов"язань, передбачених цим договором більш ніж на 30днів, позичальник зобов"язаний сплатити банку штраф в розмірі 500грн. + 5% від суми позову. Частиною 1\~статті 527 ЦК України\~передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до частин 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Відповідно до частини 1\~ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Статтею 629 ЦК України\~передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з п. 2.1.1.5.5 Умов, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсоткам за його використовування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов, у разі невиконання зобов"язань за договором, на вимогу банку виконати зобов"язання з повернення кредиту ( у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов"язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту ( п.1.1.2.7 Умов). Відповідно до п. 2.1.1.12.11 "Правил користування платіжною карткою", Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором. Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. З розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 12.06.2013 року за відповідачем станом на 31.08.2015 року утворилась заборгованість у сумі 19566 грн. 31 коп., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 7169 грн. 80 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 9949 грн.68 коп., заборгованість за пенею та комісією в сумі 1038 грн. 91 коп., а також штрафів відповідно до умов та правил надання банківських послуг у розмірі 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), та у сумі 907 грн.92 коп. штраф (процентна складова). (а.с.6). Виходячи з наведеного, в сукупності встановлених у справі обставин суд вважає, що позивачем доведений факт укладання кредитного договору між позивачем та відповідачем та факт не виконання відповідачем в повному обсязі своїх зобов'язань за договором, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню заборгованість в сумі 17119 грн. 48 коп., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 7169 грн. 80 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 9949 грн.68 коп. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені та штрафів суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» із змінами та доповненнями, внесеними Законами України від 12 лютого 2015 року №189-VIII, від 2 березня 2015 року №222-VIII, де зазначено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. На виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 вказаного Закону розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. №1275-р визначений та затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком, до яких також відноситься м. Словянськ, Донецької області. З копії паспорта [PERSON] (а.с.8-9) вбачається, що відповідач з 01.09.2011 року зареєстрований за адресою: [INFO] гурт 18,19 м. Словянська, тому суд застосовує вимогу Закону №189-VIII, від 2 березня 2015 року №222-VIII про заборону нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України. З розрахунку заборгованості за пенею та комісією вбачається, що період її нарахування визначений щомісячно з 01.06.2014 року по 31.08.2015 в розмірі 1038 грн. 91 коп. (а.с.6), яка не підлягає стягненню з відповідача. Звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, позивач посилався на те, що відповідач, крім пені та комісії встановлених договором, має сплатити за порушення грошового зобов'язання суму штрафів, яка складається з штрафу (фіксована частина) у розмірі 500 гривень та штрафу (процентна складова) у розмірі 907 грн. 92 коп., з чим суд погодитися не може і вважає, що в цій частині позовних вимог слід відмовити, відповідно до вимог вищевказаного Закону. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму судових витрат, а саме судового збору у розмірі 1212 грн. 64 коп., що пропорційна сумі задоволених позовних вимог. На підставі викладеного й

Outcome: partial