Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Лелітської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, ПАТ КБ "Приватбанк", АБ "Укргазбанк", про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 17.02.2009 р. в с. Вербівка Хмільницького району Вінницької області помер [PERSON], після смерті якого залишилась спа\-дщина, що складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Вербівка Хмільницького району Вінницької області по вул. Пархоменка, 27, земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0.3343 га та земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд площею 0.2262 га, розташовані в с. Вербівка Хмільницького району Вінницької області по вулиці Пархоменка, 27. Зазначену спадщину прийняв син спадкодавця [PERSON], однак 05.04.2016 року він помер і після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, зокрема, яке він успадкував після батька та на грошові вклади в КБ "Приватбанк" та АТ "Укргазбанк". Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON], виникло в позивача та матері [PERSON], інших спадкоємців немає. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла позивач шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на момент його смерті та своєчасно звернулась з відповідною заявою в встановлений законом строк до нотаріальної контори,однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності на нього. Тому, за захистом своїх невизнаних прав позивач вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Сторони в судове засідання не зявились, про час та день судового розгляду були повідомлені належним чином, надіслали суду заяви, якими просять розглянути справу у їх відсутність. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує. Враховуючи вищевикладені обставини суд розглядає справу у відсутність представників сторін, у звязку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, не здійснювалося. За наведених вище обставин справа розглядається у відсутність сторін на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 140354 від 17.02.2009 року доведено, що [PERSON] помер в с. Вербівка Хмільницького району Вінницької області. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається із: - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в селі Вербівка Хмільницького району Вінницької області по вулиці Пархоменка 27, вартістю 95774 грн., та складається з житлового будинку "А" , веранди "а" , сараю "Б" , погребу "П/Б", сараю "б" , сараю "В", убиральні "Г" ями для кормів "Д" , ями для кормів "Е" , огорожі № 1, огрожі № 2, криниці "к"; - земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,3343 га згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯБ № 722624, виданого на підставі рішення Лелітської сільської ради 3 сесії 5 скликання від 21 вересня 2006 року; - земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд площею 0.2262 га згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯБ № 722623, виданого на підстав рішення Лелітської сільської ради 3 сесії 5 скликання від 21 вересня 2006 року. Згідно мирової угоди, затвердженої ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області № 227/2216/12 від 05.12.2012 року, спадщину після смерті [PERSON] прийняв його син [PERSON]. 05.04.2016 року, в м. Хмільнику помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії ІАМ № 345534. Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить нерухоме майно яке він успадкував після смерті [PERSON] та на грошові вклади в КБ "Приватбанк" рахунок 1201 0000 0242 2660 належний відповідно електронної ощадної книжки та вклад в АТ "Укргазбанк". Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла позивач відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як на момент смерті спадкодавця постійно з ним проживала [INFO], що підтверджується довідкою № 259 від 18.04.2016 року. Крім того, позивач своєчасно звернулась з відповідною заявою до нотаріальної контори, що підтверджується Витягом про реєстрацію Спадковому реєстрі № 43776854 від 06.05.2016 року виданого нотаріусом [PERSON] Однак, як убачається з матеріалів справи, [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON]. Шлюб між ними було розірвано, однак за час спільного проживання у них народилась спільна дитина: син [PERSON], [INFO], батьком якого у свідоцтві про народження серії І-АМ №345811 від 06.09.2016 р. записаний [PERSON] Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 4 ст. 1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Таким чином до малолітнього [PERSON], як сина [PERSON] перейшло право на спадщину після смерті батька, оскільки він є спадкоємцем першої черги за законом. Втім оформити право на спадщину в нотаріальному порядку неможливо у зв'язку із втратою правовстановлюючих документів. Так, відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 1 липня 2004 року № 1952-ІV, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. На час виникнення спірних правовідносин діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, згідно із ст. 1, ст. 6 якої встановлено, що реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР проводять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Відповідно до пп. 6- Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 12.05.1985 року № 5-24/26, дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян. Відповідно до рішення Лелітської сільської ради Хмільницького району Вінницької області № 28 2 сесії 7 скликання від 10.12 2015 року, вулицю Пархоменко перейменовано на вулицю [PERSON]. Таким чином належність житлового будинку, що розташований в с. Вербівка Хмільницького району по вул. М.Грушевського доводиться даними з погосподарської книги № 16 (а.с.14) Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З огляду на вищевикладене, позовні вимоги слід задовольнити частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial