Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

08.12.2017 представник Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги станом на 31.10.2017 в розмірі 12942 грн 60 к. В обґрунтування позовної заяви директор Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції [PERSON] зазначив, що квартира [ADDRESS] рахується за [PERSON] Між Зміївською ТЕС ПАТ "Центренерго" та відповідачем склалися фактичні договірні відносини з приводу надання комунальних послуг на підставі відкритого особового рахунку [NUMBER]. Відповідач прострочила виконання свого зобов'язання, в зв'язку з чим станом на 31.10.2017 виникла заборгованість яка, з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, складає 12942 грн 60 к., що підтверджується відповідними розрахунками. Заборгованість складається з наступного: сума основного боргу (вода + стоки + опалення + гаряча вода) - 9234 грн 60 к. (665 грн 46 к. + 1155 грн 44 к. + 2391 грн 21 к. + 5022 грн 61 к. = 9234 грн. 72 к.) + інфляційні нарахування - 3155 грн. 64 к. + 3% річних - 552 грн 24 к. = 12942 грн 60 к. 09.11.2017 Зміївська ТЕС ПАТ "Центренерго" звернулася до Зміївського районного суду Харківської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у розмірі 11853 грн 95 к. 10.11.2017 ухвалою Зміївського районного суду Харківської області відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з відповідача на користь Зміївської ТЕС ПАТ "Центренерго" заборгованості за житлово-комунальні послуги. Зміївська ТЕС ПАТ "Центренерго" неодноразово зверталася до відповідача з проханням погасити заборгованість за комунальні послуги, але вона не реагує і заборгованість на теперішній час не погашена. Частиною 1 ст. 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Тому, Зміївська ТЕС ПАТ "Центренерго" вимагає виконання обов'язку оплати послуг з [PERSON] 14.12.2017 провадження у справі відкрито та призначено судовий розгляд на 05.02.2018. 05.02.2018 судовий розгляд відкладено з причин нез'явлення відповідача та призначено нове судове засідання. 19.03.2018 належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з'явилися. Представник позивача [PERSON] подала заяву про судовий розгляд справи за відсутністю представника позивача, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON], яка не з'явилася повторно, про причини повторної неявки не повідомила, будь-яких заяв не подавала. Пунктом 9 розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-ІІІ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" (чинній з 15.12.2017), передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Враховуючи, що призначення справи до судового розгляду здійснено за правилами ЦПК України в редакції, яка була чинною до 14.12.2017, судовий розгляд справи по суті проведено у порядку загального позовного провадження. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, яка повідомлялася про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному ЦПК України, і від якої не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за її відсутністю, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, проти чого не заперечувала представник позивача. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. [PERSON] з 09.12.2008 по теперішній час зареєстрована в [ADDRESS], що підтверджується інформацією, наданою 22.12.2017 Комсомольською селищною радою (а. с. 22). З наданих позивачем розрахунків заборгованості за житлово-комунальні послуги по особовому рахунку [NUMBER], відкритому на ім'я [PERSON], вбачається, що з березня 2013 року вона не здійснювала оплату наданих послуг, станом на 31.10.2017 розмір заборгованості за надані послуги складає 12942 грн 60 к., у тому числі: за питну воду - 665 грн 46 к., за стоки - 1155 грн 44 к., за опалення - 2391 грн 21 к., за гарячу воду - 5022 грн 61 к., а з урахування індексу інфляції (3155 грн 64 к.) та 3% річних (552 грн 24 к.), загальний розмір заборгованості складає 12942 грн 60 к. (а. с. 7-13). Відповідачем не подано будь-яких заяв, у яких би заперечувалися правильність зазначеного розрахунку, а також ті обставини, що вона дійсно проживає в [ADDRESS], де їй надавалися позивачем послуги з тепло-, водопостачання та водовідведення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права і обов'язки виникають з дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства. Підставами для виникнення цивільних прав і обов'язків, крім договору, можуть бути і інші юридичні факти (наприклад, фактичне надання житлово-комунальних послуг). Цивільні права і обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства, органів державної влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно п. п. 18, 20, 21 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" затверджених Постановою КМУ №630 від 21.07.2005, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства; з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об'єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно із законодавством. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов на допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Також, відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв'язку з наданням позивачем комунальних послуг та наявності з боку відповідача невиконаних зобов'язань щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг. Доказів, які б спростовували зазначену суму заборгованості або обов'язок щодо її погашення, відповідачем не надані. Також, відповідачкою не заявлялося клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб, з якими вона несе солідарний обов'язок щодо оплати комунальних послуг. Відповідач [PERSON] не виконала зобов'язання по своєчасній оплаті житлово-комунальних послуг, тому позов про стягнення з неї заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 3% річних є обґрунтованим і підлягає задоволенню у повному обсязі на суму 12942 грн 60 к. станом на 31.10.2017. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язану з потребою в обґрунтуванні доводів учасників справи, на що необхідний значний час, відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України судом відкладено складання повного рішення до 26.03.2018 року. Відповідно до другого речення ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved