Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

27.08.2014 року позивач звернувся у суд з позовом, в якому просить ухвалити рішення та стягнути з відповідача на користь ПАТ "Страхове товариство "Іллічівське" 10 013 (десять тисяч тринадцять грн.86 коп.)на відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо - транспортної пригоди в (порядку регресу). В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 10 грудня 2010 року між ПрАТ "Страхове товариство "Іллічівське" та відповідачем був укладений договір обов'язкового страхування наземних транспортних засобів,серії ВЕ №8348559, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу марки «Чері», державний № [NUMBER]. 17 липня 2011 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Чері», державний № [NUMBER], під керуванням відповідача з автомобілем марки «Хонда», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Згідно даних довідки ВДАІ та постанови Корсунь-Шевченківського районного суду дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення відповідачем вимог ПДР України. Позивачем було складено страховий акт №ЦО-23195-ВЕ-0008348559-02, проведено звіт, розрахунок страхового відшкодування і на підставі цих документів було проведено страхове відшкодування двома платежами на загальну суму 10 013 грн. 86 коп., про що суду надається платіжне доручення № 8307 від 10.10.2011року страхового відшкодування гр. [PERSON] В результаті виплати страхового відшкодування до позивача перейшло право зворотної вимоги (регресу) на отримання відшкодування від відповідача, винного в заподіянні збитків, оскільки він не виконав свого обов'язку щодо письмового повідомлення страховика про настання страхового випадку в 3-денний строк і позивачем відповідно були понесені збитки. Представник позивача по довіреності Чеканов А.В. у судове засідання не з»явився, але направив до суду заяву, в якій позов підтримав і просить суд слухати справу у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча двічі був належно та вчасно повідомленим про день, час та місце слухання справи , не направив до суду заяви про відкладення розгляду справи, а тому така слухається у його відсутність і судом ухвалюється заочне рішення, про що не заперечував у своїй заяві представник позивача. Суд,розглянувши заочно, в порядку письмового провадження вказану справу, вивчивши матеріали справи, з»ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення на підставі наступного. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, і оскільки цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, тому суд, вивчивши та об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті і прийшов до висновку про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що 10 грудня 2010 року між позивачем і відповідачем було укладено договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строком на 1 рік, та видано поліс № ВЕ/8348559, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу марки «Чері», державний № [NUMBER] ( а.с. 4). 17 липня 2011 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Чері», державний № [NUMBER], під керування відповідача, з автомобілем марки « Хонда» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON]( а.с.7, 8). Згідно довідки ДАІ від 27.07.2011 р. ( а.с.7,8), та постанови Корсунь-Шевченківського райсуду від 25.08.2011 р.( а.с.9), винним у даній ДТП є відповідач. Внаслідок ДТП автомобіль «Хонда» був пошкоджений ( а.с. 7). До позивача звернувся власник пошкодженого у ДТП автомобіля із заявою про настання страхового випадку та про виплату страхового відшкодування й надав при цьому усі необхідні документи ( а.с.23). Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля, було проведено автотоварознавче дослідження. Згідно даних звіту №431 від 18.07.2011 р. вартість ремонту автомобіля марки «Хонда» становить 10013 грн. 86 коп. ( а.с.10-15). Позивачем було складено страховий акт № ЦО-23195-ВЕ-0008348559-02 від 30.09.2011 р. та розрахунок страхового відшкодування та на підставі вищевказаних документів здійснено виплату страхового відшкодування двома платежами в розмірі: 10013 (десять тисяч тринадцять) грн. 86 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 8307 від 10.10.2011р. гр. [PERSON]( а.с.25,26,27). Тобто, позивач виконав свої обов'язки за полісом обов'язкового страхування в повному обсязі. Однак, відповідач не виконав свого обов'язку передбаченого законом щодо письмового повідомлення позивача про настання страхового випадку ( а.с. 24). Відповідно до вимог ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» водій транспортного засобу, причетний до ДТП, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Відповідач не звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку чим порушив вимоги законодавства про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У п. «г» ст. 38 зазначеного Закону передбачено право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника у разі, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у ст. 33 зазначеного Закону про ДТП. А тому, в результаті виплати страхового відшкодування до позивача перейшло право зворотної вимоги (регресу) на отримання відшкодування від особи винної в заподіянні збитків, тобто до відповідача, оскільки він не виконав свого обов'язку щодо письмового повідомлення страховика про настання страхового випадку в 3-денний строк і позивачем відповідно були понесені збитки. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. Суд встановив, що з вини водія - відповідача, вчинена дорожньо-транспортна пригода , внаслідок якої було пошкоджено застрахований автомобіль, тому наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача реальних збитків, заподіяних пошкодженням застрахованого автомобіля, враховуючи,що позивач на виконання договору майнового страхування виплатив страхове відшкодування законному володільцю пошкодженого автомобіля. Відповідно до ст.979 ЦК України договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.982 ЦК України істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Відповідно до п.3 ч.1 ст.988 ЦК України страховик зобов'язаний, зокрема, у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Ці самі положення визначені і Законом України «Про страхування», зокрема, статтею 27 передбачено те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Таким чином, виходячи з вказаних у рішенні доказів, суд прийшов до висновку, що позов пред»явлений на законних підставах, доведений, надані докази, відповідно до вимог ст.ст.58,59 ЦПК України, є належними і допустимими, а тому позов підлягає до задоволення. В зв'язку із задоволенням даного позову, суд, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір в сумі 243 грн.60 коп.

Outcome: approved