Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

12.11.2020 позивач, АТ "Державний експортно-імпортний банк України" в особі Харківської філії АТ "Укрексімбанк", звернулось до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про відкриття карткового рахунку та кредитної лінії № 8342289168 від 21.01.2016 зі змінами та доповненнями від 09.06.2016 (додаткова угода № 8342829168 ГМ/2016-06) в розмірі 13787 грн 22 коп., а також понесені витрати по сплаті судового збору за подання позову до суду в розмірі 2102 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що згідно з Договором про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії № 8342289168 від 21.01.2016 зі змінами та доповненнями від 09.06.2016 (додаткова угода № 8342829168 ГМ/2016-06), укладеним між ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" та [PERSON] , позичальнику було відкрито кредитну лінію для проведення операцій з використанням картки, з лімітом заборгованості не більше 4000 грн 00 коп., терміном користування до 31.01.2019, з оплатою процентів в розмірі 40 % річних. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України за № 567 від 05.06.2019, тип ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" змінено з публічного на приватне та перейменовано в Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України", (скорочене найменування - АТ "Укрексімбанк"). Кредитним договором передбачено надання позивачем відповідачу кредиту на певних умовах, а відповідач зобов`язаний виконувати усі умови кредитного договору, у тому числі здійснювати погашення кредиту відповідно до умов договору (п 2.4. кредитного договору) та сплачувати нараховані проценти за користування кредитом (п 2.7. кредитного договору). У зв`язку із припиненням відповідачем платежів за кредитним договором, порушенням відповідачем своїх зобов`язань по сплаті відсотків та погашенню кредиту, відповідно до умов договору, була нарахована пеня (п. 8.1.1. - 8.1.3. кредитного договору). Таким чином, існує наступна заборгованість у загальному розмірі 13787 грн 22 коп. (станом на 15.10.2020), яка складається з наступного: - 3993 грн 62 коп. - заборгованість за основним боргом; - 6188 грн 01 коп. - заборгованість за процентами; - 998 грн 42 коп. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами; - 786 грн 06 коп. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за основним боргом; - 639 грн 40 коп. - три проценти річних; - 1181 грн 71 коп. - інфляційне збільшення суми боргу. Позивачем на адресу відповідача було направлено претензію за вих. № 095-15/102 від 02.10.2018 із визначенням розміру та строків погашення заборгованості за кредитним договором. Учасники справи в судове засідання не з`явились. Представник позивача у поданій заяві просив розглядати справу без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримав, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до пункту 2 частини 7 статті 128, частини 4 статті 129 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно довідки Борівської сільської ради від 01.12.2020 за № 02-19/1026, місцем реєстрації відповідача є адреса: [ADDRESS] (а. с. 29). Відповідно до пункту 1 частини 8 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України, днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку. Оголошення про виклик відповідача розміщено з додержанням вимог, передбачених частиною 11 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно частини 3 статті 131 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Причин повторної неявки суду [PERSON] не повідомив, заяв про відкладення судового розгляду справи, відзиву на позов не подавав. Згідно статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, не подано відзиву на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, який повідомлявся належним чином, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Даними Договору про відкриття карткового рахунку № 8342829168 від 21.01.2016, Додаткової угоди № 8342829168 ГМ/2016/06 до Договору про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії, копії паспорта [PERSON] підтверджується, що 21.06.2016 між ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України", правонаступником є АТ "Державний експортно-імпортний банк України" та відповідачем був укладений кредитний договір № 8342829168, за умовами якого було відкрито кредитну лінію для проведення операцій з використанням картки, з лімітом заборгованості не більше 4000 грн 00 коп., строком користування до 31.01.2019, з оплатою процентів в розмірі 40 % річних (а. с. 11 - 17, 21 - 23). Кредитним договором передбачено надання позивачем відповідачу кредиту на певних умовах, а відповідач зобов`язаний виконувати усі умови кредитного договору, у тому числі здійснювати погашення кредиту відповідно до умов договору та сплачувати нараховані проценти за користування кредитом. Згідно розрахунків, наданих позивачем у виді виписки по особовому рахунку за кредитним договором № 8342829168 від 21.01.2016, укладеним між позивачем та відповідачем, станом на 15.10.2020 за відповідачем обліковується 13787 грн 22 коп. заборгованості, з яких: 3993 грн 62 коп. - заборгованість за основним боргом; 6188 грн 01 коп. - заборгованість за процентами; 998 грн 42 коп. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами; 786 грн 06 коп. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за основним боргом; 639 грн 40 коп. - три проценти річних; 1181 грн 71 коп. - інфляційне збільшення суми боргу (а. с. 5 - 9). Зазначений розрахунок містить відомості про порядок нарахування заборгованості дати та суми погашення відсотків, кредиту, комісії та пені, тобто зрозумілі суми надходження та їх віднесення на погашення складових заборгованості. Тобто розмір заборгованості за кредитним договором підтверджений випискою по особовому рахунку, в якому міститься повна інформація про рух коштів на рахунку, відображення всіх операцій за кредитним договором за даними балансу, суми надходжень та їх розподілення на погашення складових заборгованості за договором. 02.10.2018 за вих. № 095/15-102 на адресу відповідача банком було надіслано вимогу про дострокове повернення кредиту та погашення кредитної заборгованості (а. с. 19, 20). Відповідно до ст. ст. 525, 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за вказаним договором. У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку з укладанням кредитного договору № 8342829168 від 21.01.2016 (додаткова угода № 8342829168 ГМ/2016-06 від 09.06.2016) та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань за цим договором. Розмір невиконаних зобов`язань підтверджується даними розрахунку заборгованості за кредитним договором, який не спростовано відповідачем. Внаслідок порушення відповідачем умов вказаного кредитного договору, АТ "Державний експортно-імпортний банк України" значною мірою позбавлено того, на що воно розраховувало при укладенні договору. За таких обставин, позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved