Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач 21.11.2013 року звернувся до суду з цим позовом та просить постановити рішення суду, яким стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 17.01.2008 року у розмірі 13 929,38 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову зазначає, що 17.01.2007 року між банком "ПриватБанк" та [PERSON] укладений договір б/н про надання кредиту в розмірі 6500 грн. у виді встановленого кредитного ліміту, зі сплатою 30 % на рік на суму залишку заборгованості по кредиту за користування кредитними коштами. Відповідно до умов кредитного договору позивач свої зобов'язання перед відповідачем [PERSON] виконав у повному обсязі. Останній, в свою чергу, своєчасно не повертає ПАТ КБ "ПриватБанк" кредитні кошти, своєчасно не сплачує відсотки за його користування та ухиляється від виконання зобов'язань по кредитному договору. Станом на 30.09.2013 року заборгованість становить 13 929,38 грн. з яких: поточна заборгованість по кредиту - 4125,39 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 6614,50 грн., заборгованість з комісії 2050 грн., а також штрафи 500 грн. (фіксована частина) та 639,49 грн. (відсоткова складова). З метою захисту своїх прав змушені звернутись до суду. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив позов задовольнити з підстав, у ньому зазначених. В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав. Зазначає, що в його примірнику договору відсутні положення про підвищення відсотків у разі прострочення заборгованості та про стягнення комісійних витрат. Наголосив, що розрахунок боргу не підтверджений письмовими доказами, тому просив відмовити у задоволенні позову. Заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне. 17.01.2008 року між "ПриватБанк" та [PERSON] укладений договір, за яким останній отримав платіжну картку зі встановленим кредитним лімітом у розмірі 6500 грн. За користування кредитними коштами передбачено відсотки у розмірі 2,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 37). Відповідач [PERSON] погодився вважати підписану заяву разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами - договором про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом (а.с. 37). Позичальник зобов'язався повернути суму кредиту, відсотки, інші платежі відповідно до Заяви та Умов, однак не повернув ПАТ КБ "ПриватБанк" кошти по кредитному зобов'язанню. З наданої банком розрахунку заборгованості [PERSON] по договору від 17.01.2008 року станом на 30.09.2013 року становить 13 929,38 грн. з яких: поточна заборгованість по кредиту - 4125,39 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 6614,50 грн., заборгованість з комісії 2050 грн., а також штрафи 500 грн. (фіксована частина) та 639,49 грн. (відсоткова складова) (а.с. 4). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 525-526 Цивільного Кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Представник позивача в судовому засіданні підтвердив той факт, що його довіритель отримав кредитні кошти та допустив прострочення їх повернення. Однак заслуговують на увагу його заперечення, що у Пам'ятці клієнта (що є частиною договору про надання банківських послуг)(а.с. 57) не передбачена комісія за користування кредитними коштами та не передбачена відсоткова ставка 60% річних. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За загальними вимогами щодо письмової форми правочину (ч. 2 ст. 207 ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною 1 ст. 1056 ЦК України закріплено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ч. 2 ст. 1056 ЦК України). На підтвердження доводів позовної заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» додано довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», в якій зазначено про комісію та 60% річних, яка, до того ж, підписана лише представником банку. Відповідач, зі своєї сторони, надав Пам'ятку клієнта, яка є невід'ємною частиною договору про надання банківських послуг, де відсутні посилання на обов'язок відповідача сплатити комісію та відсотки у разі прострочення заборгованості у розмірі 60% на рік. Виходячи з принципу змагальності сторін цивільного судочинства (ст.ст. 10, 60 ЦПК України), кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Оскільки позивачем надано письмові докази про отримання відповідачем кредитних коштів та про обов'язок відповідача повернути вказані кошти, відсотки у розмірі 30% річних та штрафи у разі порушення строків платежів у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредиту, тому доведеними суд вважає позовні вимоги про повернення поточної заборгованості по кредиту у розмірі 4125,39 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом (по базовій ставці 2,5% в місяць) у розмірі 4778,16 грн., а також штрафи 500 грн. (фіксована частина) та 470,18 грн. (відсоткова складова)(обрахована (4125,39 + 4778,16 + 500)/100*5). Вимоги ж позивача про стягнення комісії та 60% річних за користування кредитними коштами не підтверджені належними та допустимими в даному випадку доказами, тому суд трактує їх як недоведені. Відтак, наявні підстави для часткового задоволення позову. Також відповідно до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволених вимог, тобто у розмірі 229,40 грн.

Outcome: partial