Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до ТОВ «Український прогресивний Альянс», Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Традо» (далі ТДВ СК «Традо») в якому просить визнати недійсним договір № 0167823 від 08.10.2013 року про надання безвідсоткової позики укладений між нею та ТОВ «Український прогресивний Альянс» , визнати недійсним договір № 0167823 від 08.10.2013 року про надання інформаційно-консультативних послуг укладений між нею та ТОВ «Український прогресивний Альянс» та визнати неукладеним договір добровільного страхування від нещасних випадків № 000097/13 укладений між нею та ТДВ СК «Традо». Крім того просить стягнути з ТОВ «Український прогресивний Альянс» суму матеріальних збитків у розмірі 11000 грн., витрати на перекази грошей у розмірі 41,25 грн., суму матеріальної шкоди у вигляді реальних збитків в розмірі 5 000 грн. та 2 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди. З іншого відповідача ТДВ СК «Традо», позивачка просить стягнути на її користь грошові кошти у розмірі 1 500 грн., як такі, що були набуті без достатньої правової підстави, а також витрати на перекази грошей в сумі 15,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що 08.10.2013 р. між нею та ТОВ «Український прогресивний альянс» з метою отримання безвідсоткової позики у розмірі 150 000 грн. було укладено договір № 0167823 про надання безвідсоткової позики та договір № 0167823 про надання інформаційно-консультаційних послуг для подальшої участі у Програмі діяльності «Б.А.Н.К. ERSTE». Позивач вважає, що вказані договори повинні бути визнанні недійсними оскільки не відповідають вимогам закону. Так, за умовами Договору нею був сплачений авансом «гарантійний» платіж у розмірі 5500 грн. при підписанні договору, а також позивачка повинна була сплачувати Загальні платежі за рахунок яких відповідач надає відповідні суми у безвідсоткову позику. Проте, обіцяної позики від відповідача позивачка не отримала та згодом зрозуміла, що уклала договір, що за своєю суттю є фінансовою пірамідою. Крім того, як вважає позивачка відповідач ввів її в оману уклавши договір про надання інформаційно-консультаційних послуг, які вона фактично не отримала але сплатила за умовами договору 5500 грн. в рахунок нібито перших платежів за основним договором. Крім того, ТОВ «Український прогресивний альянс» для надання безвідсоткової позики вимусило позивачку укласти договір добровільного страхування від нещасних випадків з ТДВ СК «Традо», об'єктом страхування якого є майнові інтереси пов'язані з життям , здоров'ям та працездатністю застрахованої особи. При укладені даного договору позивачкою був сплачений страховий платіж у розмірі 1500 грн., який остання вважає набутими ТДВ СК «Традо» без достатньої правової підстави. Крім того, позивачкою зазначено, що їй була заподіяна моральна шкода, яку вона оцінює в розмірі 2000 грн. В обґрунтування завданої моральної шкоди позивачка зазначила, що вона зазнала душевних страждань та незручностей у зв'язку з неотриманням кредиту. Позивачка була змушена розірвати договір про наміри з угодою про завдаток на придбання будинку, укладений з власником зазначеного домоволодіння і внаслідок чого втратила завдаток у розмірі 8 200 грн. Позивачка в судове засідання не заявилася, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, від останньої до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідачів не заперечувала. Представник відповідача ТДВ СК «Традо» в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. На адресу суду від останнього надійшли заперечення в яких відповідач вважає, що вимоги позивача в частині вимог до ТДВ СК «Традо» про визнання неукладеним договору добровільного страхування і стягнення 1500 грн. грошових коштів є безпідставними та задоволенню не підлягають, оскільки сторони договору страхування на добровільних засадах визначили всі його умови та позивач на момент підписання договору була ознайомлена з цими умовами. Крім того укладений договір страхування є спрямований на реальне настання правових наслідків, сторонами правочину витримані всі вимоги Закону, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Представник відповідача ТОВ «Український Прогресивний Альянс» в судове засідання не з'явився , про день та час слухання справи повідомлявся належним чином відповідно до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не відомі. У відповідності до ч. 169 ЦПК України, суд визнав можливим розглянути справу у відсутність відповідача за наявними доказами у справі. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти постановлення заочного рішення по справі не заперечував. Суд, з письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 жовтня 2013 року між позивачем та ТОВ «Український прогресивний альянс» було укладено договір № 0167823 про надання безвідсоткової позики на умовах діяльності програми «Б.А.Н.К. Erste». У додатку № 1 до вказаного договору розмір позики визначений у 150 000, 00 грн.; у підписаному позивачкою додатку № 2 остання погоджується з умовами програми «Б.А.Н.К. Erste». Крім того, 08 жовтня 2013 року між позивачкою та ТОВ «Український прогресивний альянс» було підписано договір про надання інформаційних, консультативних та роз'яснювальних послуг з питань діяльності та подальшої участі у Програмі діяльності «Б.А.Н.К. Erste», за яким вартість зазначених послуг складає 5 500, 00 грн. За квитанцією № 103/1 від 08 жовтня 2013 року на розрахунковий рахунок ПП «Український прогресивний альянс» позивачкою перерахована зазначена сума. Згідно акту здачі- прийняття робіт (надання послуги) [PERSON] сплачені ТОВ «Український прогресивний альянс» інформаційно-консультативні послуги у розмірі 5500,00 грн. Відповідно до ч. 1,2 ст. 203 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. За положеннями ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів" нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Забороняються як такі, що вводять в оману: утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Як вбачається з п. 4.14 Додатку № 2 до Договору Координаційний Комітет визначає Фонд Учасників. Члени Координаційного Комітету відкривають конверти із Заявами, розглядають їх на предмет відповідності вимогам, встановленим цим Договором, визначають наявність Повідомлень, розмір Пропозицій та кількість сплачених Загальних платежів Учасників з обов'язковим занесенням встановлених даних до Протоколу Заходу з розподілу Фонду Учасників; Координаційний Комітет визначає Учасників, які вказали у Заяві Повідомлення, та Учасників що надіслали максимальні сплачені Загальні Пропозиції, з урахуванням дотримання усіх вимог Договору та Додатків до нього, після чого, якщо Фонд Учасників є достатнім для надання Рішення про надання безвідсоткової позики одному або декільком Учасникам, вирішується питання про видачу таким Учасникам Рішення про надання безвідсоткової позики, що фіксується у Протоколі Заходу з розподілу Фонду Учасників. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач сплачував кошти не за отримання безвідсоткової позики, а за можливість одержання права на отримання даної безвідсоткової позики. ТОВ "Український прогресивний альянс" без залучення власних коштів формувало групи клієнтів, за рахунок коштів яких здійснювалась передача права на отримання безвідсоткової позики одному з учасників групи, що є компенсацією за рахунок коштів інших учасників групи, залучених до умов програми діяльності «Б.А.Н.К. ERSTE», тобто розподіл коштів між учасниками програми являє собою реалізацію діяльності пірамідальної схеми. Крім того, суд вважає, що грошові кошти, сплачені позивачем за договором № 0167823 від 08.10.2013 року про надання інформаційно-консультативних послуг мають бути стягнені з відповідача ТОВ "Український прогресивний альянс" та повернуті позивачу, внаслідок його нікчемності, передбаченої законом. У відповідності до Умов Програми «Б.А.Н.К. ERSTE», яка є невід'ємним додатком № 2 до договору № 0167823 від 08.10.2013 року, предметом договору є не безвідсоткова позика, як вважав позивач, відповідач ТОВ «Український прогресивний альянс» взагалі не надає позик, а лише формує групу клієнтів системи, які за рахунок власних внесків формують фонд групи, з якого учаснику надається позика. Таким чином, відповідач згідно до Додатку № 2 договору від 08.10.2013 року формує групу клієнтів системи за рахунок сплати щомісячних повних внесків, сплачених клієнтами програми, тобто за кошти членів самої програми, що формують фонд даної групи. Крім того, з фонду групи формується чистий фонд, який призначений для одержання позики для учасників програми, його наступний щомісячний розподіл між учасниками системи. При цьому перевагу має той учасник, що надіслав заяву, яка містить максимальне повідомлення та найбільшу кількість сплачених Загальних платежів. Отже, розподіл фонду групи проходить по пірамідальній схемі, що порушує вимоги п. 7 ст. 19 України «Про захист прав споживачів», коли за рахунок коштів одного учасника програми надається позика іншому учаснику програми, і є підставою для нікчемності правочину. Зокрема у відповідності до частини 6 статті 19 ЗУ України «Про захист прав споживачів», правочини здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. До нечесної підприємницької практики згідно п. 2 ч. 1 ст. 19 того ж Закону відноситься зокрема і будь-яка діяльність, що вводить споживача в оману. Одним з видів такої діяльності у відповідності до п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», є утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції, що має місце у іншому випадку. При розгляді вказаної справи судом встановлено, що діяльність ТОВ «Український прогресивний альянс», вводить споживача в оману, оскільки програма ТОВ «Український прогресивний альянс», формується виключно на коштах їх учасників, без залучення коштів Товариства. Видача «кредиту» здійснюється за кошти, внесені учасниками програми, в подальшому учасник ТОВ «Український прогресивний альянс», який отримав кредит, сплачує внески, які фактично компенсують кошти іншим учасникам товариства, тобто один учасник програми за свої власні кошти, без інвестування коштів відповідача оплачує кредит іншому учаснику програми. При цьому, позивач сплачував відповідачу не за одержання товару чи послуги, а фактично за можливість одержання права на отримання кредиту, яке надавалося не за рахунок відповідача, а за рахунок залучення інших споживачів і їх коштів до такої ж схеми, право отримати кредит позивачем залежить від розміру фонду і внесення коштів іншими учасниками ТОВ «Український прогресивний альянс». Як роз'яснено у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, то із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. У разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину. Відповідно до ч.6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів»правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Частиною 2 ст. 215 ЦК України встановлено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Таким чином,

Outcome: partial