Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що згідно укладеного договору № б/н від 22.02.2006 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який в подальшому було збільшено до 21000 грн. [INFO] позичальник [PERSON] померла. Станом на дату смерті останньої її заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором № б/н 22.02.2006 року становить 15567,52 грн. Відповідач є спадкоємцем після смерті [PERSON] , який на час відкриття спадщини постійно проживав із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , а тому, на думку позивача, згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України він вважається таким, що прийняв спадщину. У зв`язку з цим, позивач 12.02.2020 року звернувся з листом-претензією до відповідача, однак з боку останнього жодних дій вчинено не було. У зв`язку з наведеним просять стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н 22.02.2006 року становить 15567,52 грн. та витрати по сплаті судового збору. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте від представника позивача до суду надійшла заява у якій він просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України, причини неявки суду не відомі. Відзиву на позов не подав. Дослідивши матеріали справи, заяви сторін у справі, суд дійшов наступного висновку. Згідно договору № б/н від 22.02.2006 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який в подальшому було збільшено до 21000 грн. (а.с.20). З ксерокопії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Миколаївським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області вбачається, що [PERSON] [INFO] померла (а.с.38). Станом на дату смерті позичальника [PERSON] , її заборгованість перед позивачем за кредитним договором № б/н від 22.02.2006 року складає 15567,52 грн. (а.с. 8-11). В позові позивач стверджував, що відповідач [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] , який на час відкриття спадщини постійно проживав із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , а тому, на думку позивача, згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, він вважається таким, що прийняв спадщину. 12.02.2020 року позивачем було направлено претензію про повернення боргу спадкодавця [PERSON] , однак з боку останнього жодних дій вчинено не було. Ухвалою судді від 22.02.2021 року було відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначене проведення підготовчого засідання, а також було задоволено клопотання представника АТ КБ "ПриватБанк" та витребувано від Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , а від Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради - витяг з реєстру територіальної громади м. Миколаєва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , для визначення кола осіб, які проживали разом з [PERSON] на момент смерті останньої. Згідно спадкової справи № 69/2019, заведеної після смерті [PERSON] , спадщину, яка складається з житлового будинку [ADDRESS] після смерті [PERSON] , прийняв її син - [PERSON] та 18.07.2019 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, а ТОВ «Агрофірма Корнацьких» прийняло спадщину на земельні ділянки площами: 2,5345 га, 1,4149 га, 0,2196 га, 0,0171 га, що розташовані в межах території Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області та отримало 26.09.2019 року свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.103,113,181-187). Також, в матеріалах спадкової справи міститься заява відповідача [PERSON] про те, що від відмовляється від прийняття спадщини на користь [PERSON] (а.с.77). Відповідно до відомостей, наданих Департаментом з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 10.03.2021 року, станом на 03.03.2021 року, за відомостями територіальної громади м. Миколаєва, за адресою: вул. Західна, 80 м. Миколаїв зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.193). Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, у спосіб визначений ст. 16 даного Кодексу. В свою чергу, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. При цьому, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приписами ч.ч.1,2 ст.1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другої сторони (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Статтями 1216, 1218 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавець), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу, суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі (ч. 2 ст. 1282 ЦК України). Отже, спадкоємці померлого позичальника, який не виконав умови договору позики, прийнявши спадщину, в силу ст.ст.1281,1282 ЦК України, зобов`язані, у межах вартості спадщини, задовольнити вимоги кредитора. Наведені норми законодавства свідчать, що спадкоємець відповідає перед кредитором лише в межах своєї частки у спадщині, тобто у спадкоємця виникає зобов`язання задовольнити вимоги кредитора лише в межах майна, одержаного у спадщину. У спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцем (кредитором) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Це правило визначає загальний характер відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця, незалежно від виду спадкування та суб`єктів спадкового процесу й випливає із суті універсального характеру спадкового правонаступництва. Борги спадкодавця - це майнові зобов`язання, які прийняв на себе спадкодавець перед фізичними або юридичними особами - кредиторами, але смерть позбавила його можливості виконати їх. Обов`язок доказувати борги померлого покладається на самого кредитора. Кредитор, який звернувся до спадкоємців, зобов`язаний надати документи, що підтверджують його вимоги. При вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року (справа № 306/2000/16-ц), яку суд враховує при вирішенні цієї справи. За чинним законодавством спадкоємці, що прийняли спадщину, повинні виконати боргові зобов`язання в межах дійсної вартості майна, одержаного ними у спадщину. Вартість спадщини визначається на час відкриття спадщини. Отже, умовою відповідальності спадкоємця за боргами спадкодавця є факт прийняття спадщини. Для всіх спадкоємців, як за законом, так і за заповітом, існує однакова межа відповідальності за боргами спадкодавця. За наявності декількох спадкоємців настає частковий обов`язок виконання зобов`язань: кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Таким чином, кредитор спадкодавця може пред`явити вимоги до будь-якого спадкоємця, але обсяг виконання боргового зобов`язання спадкоємцем не може перевищувати дійсної вартості отриманої ним спадщини і розміру боргів, що пропорційно припадають на його частку. В підготовчому засіданні позов АТ КБ «ПриватБанк» залишався без руху, для надання позивачу можливості залучити до участі у справі інших спадкоємців, а саме ТОВ "Агрофірма Корнацьких" та [PERSON] , які були встановлені судом під час дослідження спадкової справи, заведеної після смерті спадкодавця [PERSON] . Разом з тим, в порядку усунення недоліків позивач подав суду заяву, у якій вказав, що спадкоємцем на час відкриття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] , [INFO] є лише [PERSON] , який прийняв спадщину відповідно до вимог законодавства, а факт родинних зв`язків з ТОВ "Агрофірма Корнацьких" та [PERSON] судом не доведено і документи щодо факту споріднення відсутні та клопотань про залучення цих осіб до суду не подав. Отже, позивач не скористався своїм правом та не залучив до участі у справі осіб, які є спадкоємцями, тобто невірно визначив коло осіб, які беруть участь у справі і які мають відповідати за даним позовом. Відповідач [PERSON] , в розумінні ст.1282 ЦК України, не отримував у спадок конкретне майно визначеної вартості, що залишилось після смерті [PERSON] , а тому позов АТ КБ «ПриватБанк» до нього є безпідставним і у його задоволенні необхідно відмовити. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, відповідно до ст.141 ЦПК України, витрати позивача по сплаті судового збору не підлягають відшкодуванню.

Outcome: dismissed