Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

Позивач - ПАТ КБ «ПриватБанк», в особі представника Спірідонової Наталії Іванівни, звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 20766,12 гривень та судових витрат. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до укладеної 25 жовтня 2012 року Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, [PERSON] отримав кредит в розмірі 24171,36 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та банком кредитний договір. Банк виконав свій обов'язок по перерахуванню коштів, однак відповідач порушив умови договору. Станом на 10 липня 2014 року існує заборгованість по кредитному договору в розмірі 20766,12 гривень (12281,40 гривень заборгованість за кредитом, 1954,61 гривень заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 6530,11 гривень штрафу). Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. В судове засідання представник позивача за довіреністю Спірідонова Н.І. не з'явилася, в матеріалах справи наявна телефонограма та заява з клопотанням про розгляд справи у її відсутність, не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судові засідання за викликом суду не з'являється, про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про що в матеріалах справи наявні поштові конверти з відміткою "за закінченням терміну зберігання", що свідчить про небажання відповідача отримувати судові виклики. Виклик відповідача [PERSON] в судове засідання 20 серпня 2014 року було здійснено через оголошення в пресі. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2013 року № 1022-р "Про друковані засоби масової інформації загальнодержавної та місцевої сфери розповсюдження, в яких у 2014 році розміщуються оголошення про виклик до суду відповідача, третіх осіб, свідків, місце фактичного проживання (перебування) яких невідоме" затверджено перелік друкованих засобів масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, в яких у 2014 році розміщуються оголошення про виклик до суду відповідача, третіх осіб, свідків, місце фактичного проживання (перебування) яких невідоме. Зокрема, таким друкованим засобом масової інформації є газета "Урядовий кур'єр". Таким чином, відповідач [PERSON] був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо немає відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 цього ж Кодексу у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача в поданій заяві не заперечував щодо заочного розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, та згідно до ст. 169 ЦПК України винести заочне рішення. Оскільки про час і місце проведення судового засідання сторони були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, згідно поданої заяви позивача, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що відповідно до укладеної 25 жовтня 2012 року Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт [PERSON] отримав кредит в розмірі 24171,36 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та банком кредитний договір. Відповідно до умов цього договору банк перерахував обумовлену суму грошей, однак відповідач не виконує умови договору, внаслідок чого утворилася заборгованість. За даними розрахунку заборгованості, станом на 10 липня 2014 року існує заборгованість по кредитному договору в розмірі 20766,12 гривень (12281,40 гривень заборгованість за кредитом, 1954,61 гривень заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 6530,11 гривень штрафу). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики,якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором, зокрема сплата неустойки (пені). Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав у визначені строки зобов'язання по поверненню грошових коштів ПАТ КБ "ПриватБанк", яке відповідно до умов договору кредиту вправі вимагати стягнення неповернутої позики, відповідних процентів, штрафних санкцій. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати позивача на сплату судового збору за подання позовної заяви у розмірі 243,60 гривень, підтвердженні платіжними дорученням № ВО1S4B0K07 від 14 липня 2014 року, витрати, пов'язані з викликом відповідача через пресу в розмірі 420 гривень, підтверджені платіжним дорученням № IHN92B0RL2 від 12 серпня 2014 року.

Outcome: approved