Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Моторного транспортного страхового бюро України про відшкодування матеріальної шкоди посилаючись на те, що 12.08.2012 року на автодорозі Київ-Ковель, з боку с. Клавдієво Київської області, за участю автомобіля „ВАЗ-210700-20", державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля „Ауді-А4", державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням позивача, відбулась дорожньо-транспортна пригода, за наслідками якої позивачу завдано матеріальну шкоду, розмір якої згідно Висновку експерта від 08.10.2012 року становить 77 995,56 грн. Страхувальником автомобіля „ВАЗ-210700-20", державний реєстраційний номер [NUMBER], є власник цього автомобіля [PERSON] згідно Полісу страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/0109910 від 30.12.2011 року СК „АСКО-Медсервіс". Інформацію про страхову компанію, в якій було застраховано цивільно-правову відповідальність володільця транспортного засобу, позивач отримав лише під час досудового слідства у вересні 2012 року, після чого 01.10.2012 року звернувся до страховика із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. Однак заяву на виплату страхового відшкодування позивачем було подано страховику лише 04.03.2014 року, оскільки вирок Ірпінського міського суду Київської області, яким водія автомобіля „ВАЗ-210700-20", державний реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON] було визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 286 КК України, набрав законної сили лише 20.01.2014 року на підставі вироку Апеляційного суду Київської області. Разом з тим, на заяву позивача про виплату страхового відшкодування страховиком надіслано рішення про відмову у задоволенні останньої на підставі п.п. 37.1.2. ст. 37 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", та позивачу повідомлено про його право отримання страхових виплат з резервних фондів МТСБУ. Отримавши рішення СК „АСКО-Медсервіс" про відмову у здійсненні страхового відшкодування, позивач 19.03.2014 року звернувся до МТСБУ із аналогічною заявою про виплату страхового відшкодування. Однак Листом МТСБУ від 28.03.2014 року позивачу було повідомлено про відмову у виплаті на підставі п.п. 37.1.4., 37.1. ст. 37, п. 33.3 ст. 33 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв'язку із неподанням позивачем заяви про страхове відшкодування впродовж одного року з моменту події ДТП та у зв'язку з тим, що позивач не забезпечив можливість провести огляд пошкодженого транспортного засобу. Однак позивач вважає таку відмову безпідставною, позивач з об'єктивних причин не мав можливості звернутися із заявою про виплату страхового відшкодування у встановлений законом строк, оскільки вина водія, причини та обставини вчинення ДТП були встановлені вироком Апеляційного суду Київської області лише 20.01.2014 року. Тому просить стягнути з відповідача страхове відшкодування у сумі 50000 грн. 00 коп.; витрати від інфляції у розмірі 33107 грн.78 коп..; пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 1808 грн. 22 коп.; проценти за несвоєчасну виплату страхового відшкодування у розмірі 5257 грн. 54 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надійшла заява в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з'явивсь, повідомлявся належним чином про день, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, а тому по справі необхідно ухвалити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 12 серпня 2012 року сталось дорожньо-транспортна пригода на автодорозі Київ-Ковель, з боку с. Клавдієво, Київської області в напрямку м. Києва, на 34 км. + 52,8 м. між населеними пунктами смт. Немішаєве та смт. Ворзель, Київської області з вини водія автомобіля автомобіля ВАЗ 210700-20, д.н.[NUMBER], яким керував [PERSON] та за участю автомобіля Audi A4, д.н. [NUMBER], яким керував [PERSON]. Позивач, після вказаного ДТП, потрапив до лікарні з тілесними ушкодженнями, що підтверджується матеріалами наявними у справі. Про страховика [PERSON] позивач дізнався на досудовому слідстві, що цілком відповідає обставинам справи. 01.10.2012 року [PERSON] подав до СК „АСКО-Медсервіс" письмове повідомлення про подію, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, виданого СК „АСКО-Медсервіс", відповідно до якого повідомлено СК „АСКО-Медсервіс" про дорожньо-транспортну пригоду від 12.08.2012 року за участю автомобіля „Ауді-А4", реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та автомобіля „ВАЗ-210700-20", реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого застрахована СК „АСКО-Медсервіс" згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АВ/ 0109910 від 30.12.2011 року. (а.с. 26) Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/ 0109910 від 30.12.2011 року, виданого Страховою компанією „АСКО-Медсервіс", [PERSON] є страхувальником автомобіля „ВАЗ-210700-20", реєстраційний номер [NUMBER], що зазначено страховиком СК „АСКО-Медсервіс" у Рішенні № 39/03 від 19.03.2014 року про відмову у здійсненні страхового відшкодування. (а.с. 29) Відповідно до статті 3 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до п. 35.1 ст 35 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Вироком Апеляційного суду Київської області від 20.01.2014 року встановлено, що [PERSON] 12.08.2012 року близько 16.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись за місцем свого проживання, за адресою: [ADDRESS], маючи вільний доступ до ключів від автомобіля „ВАЗ-210700-20", реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON], незаконно заволодів вказаним транспортним засобом, з метою його тимчасового використання. Того ж дня, 12.08.2012 року, близько 16 год. 40 хв. [PERSON], керуючи технічно справним автомобілем „ВАЗ-210700-20", реєстраційний номер [NUMBER], не маючи посвідчення водія, чим порушив п. 2.1 а) Правил дорожнього руху України, здійснював рух по дорозі Київ-Ковель, з боку с. Клавдієво Київської області в напрямку м. Києва, перебуваючи при цьому в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, на 34 км. + 52,8 м. автодороги Київ-Ковель, між населеними пунктами смт. Немішаєве та смт. Ворзелем Київської області, рухаючись зі швидкістю 110 км/год., у порушення вимог п. 12.1, 12.6 Г Правил дорожнього руху України, діючи необережно, проявив злочинну самовпевненість, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху транспортного засобу, перевищив дозволену швидкість руху, закінчуючи виконання маневру обгону попутних транспортних засобів та, перестроюючись у смугу руху в бік м. Києва, в порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху України, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення передньої частини керованого ним автомобіля із задньою частиною автомобіля „Ауді-А4", реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався в попутному напрямку. (а.с. 13- 19) Власником автомобіля „Ауді-А4", реєстраційний номер [NUMBER], є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. (а.с. 11) Вироком Апеляційного суду Київської області від 20.01.2014 року, [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 286 КК України та призначено остаточне покарання у вигляді 7 років позбавлення волі без конфіскації майна та без позбавлення права керувати транспортними засобами. (а.с. 13-19, 20-25) 04.03.2014 року [PERSON] звернувся до СК „АСКО-Медсервіс" із письмовою заявою про отримання страхового відшкодування по випадку, що стався 12.08.2012 року, за наслідками якого спричинено шкоду транспортним засобом „ВАЗ-210700-20", реєстраційний номер [NUMBER], застрахованим у СК „АСКО-Медсервіс", за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АВ/ 0109910 від 30.12.2011 року. (а.с. 27-28) Згідно положень п.п. 37.1.2 п. 37.1 ст 37 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного злочину, що призвів до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону). МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, який вийшов з володіння власника не з його вини, а у результаті протиправних дій іншої особи. (п.п. в) п. 41.1 ст 41 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів") Згідно Рішення № 39/03 від 19.03.2014 року директора з виплат СК „АСКО-Медсервіс", [PERSON] повідомлено, що після розгляду наданих до компанії документів, подія, що відбулась 12.08.2012 року за участю автомобіля „Ауді-А4", реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та автомобіля „ВАЗ-210700-20", реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], не може бути визнана страховою на підставі п. 37.1.2. ст. 37 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв'язку з чим [PERSON] відмовлено у виплаті страхового відшкодування та повідомлено, що така виплата має бути здійснена з централізованих страхових резервних фондів МТСБУ на підставі п. 41.1 ст. 41 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". (а.с. 29) Згідно вимог п. 33.3. статті 33, Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов'язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна. Згідно положень п.п. 37.1.3, 37.1.4. п. 37.1. ст. 37 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Згідно Листа Моторного (транспортного) страхового бюро України від 28.03.2014 року № 3/1-05/9169 [PERSON] повідомлено про відмову у виплаті страхового відшкодування за наслідками пригоди, що відбулась 12.08.2012 року за участю автомобіля „Ауді-А4", реєстраційний номер [NUMBER], з підстав порушення заявником вимог п.п. 37.1.3, 37.1.4 п. 37.1 ст. 37, п. 33.3 ст. 33 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", вказуючи на пропуск заявником строку звернення із заявою про виплату страхового відшкодування, та на продаж заявником пошкодженого транспортного засобу, що унеможливлює його огляд та встановлення розміру заподіяної шкоди. (а.с. 30) Відповідно до ч. 1 ст. 990 Цивільного кодексу України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Як було зазначено, позивач 01.10.2012 звертався до СК „АСКО-Медсервіс" з письмовим повідомленням про ДТП. Однак уповноваженим працівником СК „АСКО-Медсервіс" не було оглянуто транспортний засіб. В той же час, відповідно до Висновку № 5/10-ТЗ про вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу від 08.10.2012 року, складеного оцінювачем СОД [PERSON] на підставі заяви [PERSON] від 05.10.2012 року, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу Ауді-А4", реєстраційний номер [NUMBER], складає - 77 995,56 грн. (а.с. 32-47) Таким чином, суд приходить до висновк про відсутність порушень ЗУ „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у діях [PERSON] Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв'язку з вищенаведеною нормою, якою передбачена відповідальність за порушення грошового зобов'язання, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати за прострочення виплати грошових коштів у розмірі 33107 грн. 78 коп. за період з 01.04.2014 по 30.04.2015 року, 3 % річних у розмірі 1808 грн. 22 коп. за період з 01.04.2014 по 30.04.2015 року, пеню у розмірі 5257 грн. 54 коп. за період з 29.03.2014 по 28.09.2014 року. Відповідно до вимог ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач в судове засідання не надав жодного доказу того, що заборгованість відсутня, або ж розмір заборгованості менший, тому суд позбавлений можливості врахувати інші докази ніж ті, які є в матеріалах справи. Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved