Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом, уточнивши в подальшому позовні вимоги, в якому просять стягнути в солідарному порядку з ПАТ "Страхова Компанія "Провідна" (надалі ПАТ "СК "Провідна") та ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія" (надалі ПАТ "УПСК") на користь [PERSON] 40213,07 грн. матеріальної шкоди, завданої здоров`ю, 33396,60 грн. матеріальної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу та 250 грн. витрат, пов`язаних із евакуацією транспортного засобу з місця ДТП, а на користь [PERSON] 64487,85 грн. матеріальної шкоди, завданої здоров`ю; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 510 грн. франшизи та 30000 грн. моральної шкоди, а на користь [PERSON] 50000 грн. моральної шкоди. Свої позовні вимоги вони мотивують тим, що [PERSON] 02.10.2015 року, керуючи автомобілем «Оpel Kadett» реєстраційний номер [NUMBER] , та рухаючись по вул.Городоцькій в напрямку центру міста Львова, порушив Р.1 п.1.5, 1.10, Р.2 п.2.3 (б, д) та Р.10 п.10.1, та Р.16 п.16.6 Правил дорожнього руху України, проявивши неуважність до дорожньої обстановки та її змін, виконуючи маневр повороту ліворуч на нерегульованомуперехресті вулиць Городоцька-Самбірська із вул.Городоцької на вул.Самбірську, не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки або перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не надав дорогу скутеру реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , позаду якого їхала пасажир [PERSON] , внаслідок чого здійснив зіткнення із скутером, в результаті чого скутер реєстраційний номер [NUMBER] отримав значні технічні пошкодження. Внаслідок даного зіткнення водій скутера [PERSON] та пасажир [PERSON] отримали середньої тяжкості тілесні ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я. Вироком Залізничного районного суду м.Львова від 23.08.2017р., який залишений без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 14.11.2017 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Під час досудового слідства та судового слідства [PERSON] був наданий поліс №АІ/5263016, згідно якого цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на момент ДТП була застрахована у ПАТ "УПСК" з 18.08.2015 року по 18.08.2016 року, з лімітом відповідальності страховика на одну особу 100000 грн. за шкоду заподіяну здоров`ю та 50000 грн. за шкоду заподіяну майну, розмір франшизи - 510 грн. Відтак, ними було подано у ПАТ "УПСК" заяву про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП. Листом від 19.08.2018 року ПАТ "УПСК" повідомило про відсутність підстав для виплати страхового відшкодування з покликанням на те, що на момент ДТП «Оpel Kadett» реєстраційний номер [NUMBER] забезпечений за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відповідно до поліса №АІ/4868999 в ПАТ "СК "Провідна", строк дії з 17.02.2015 року до 16.02.2016 року. У зв`язку з наведеним, ними було подано в ПАТ "СК "Провідна" заяву про виплату страхового відшкодування, однак ПАТ "СК "Провідна" відмовив у задоволенні заяви, у зв`язку з тим, що з моменту ДТП минуло більш як три роки. Вважають відмови страховиків у виплаті страхового відшкодування незаконними та просять стягнути солідарно з ПАТ "СК "Провідна" та ПАТ "УПСК" на користь [PERSON] 40213,07грн. матеріальної шкоди, завданої здоров`ю, 33396,60 грн. матеріальної шкоди, завданої пошкодженням скутера та 250 грн. витрат, пов`язаних із евакуацією транспортного засобу з місця ДТП, а на користь [PERSON] 64487,85 грн. матеріальної шкоди, завданої здоров`ю. Також просять стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 510 грн. франшизи. Внаслідок ДТП позивачам також заподіяно і моральної шкоди, яка полягає нестерпному фізичному болі та душевних стражданнях, яких вони зазнали внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, необхідністю тривалого лікування і реабілітації, порушенням звичного ритму життя, погіршенням здоров`я в цілому. Моральну шкоду [PERSON] оцінює у розмірі 30000 грн., а [PERSON] у розмірі 50000 грн., яку просять стягнути з винуватця ДТП [PERSON] . В судовому засіданні позивачі та їх представник позов підтримали, надали пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві та додаткового пояснили, що внаслідок ДТП [PERSON] отримав закриті переломи обох кісток лівої гомілки зі зміщенням фрагментів, а [PERSON] отримала фрагментарні переломи стегнової кістки зі зміщенням уламків та велигомілкової кістки зі зміщенням уламків, у зв`язку з чим вони зазнали нестерпний фізичний біль, були прикуті до ліжка, довгий час лікувалися, кожен з них переніс три операції і проходив тривалий курс реабілітації. Окрім цього, [PERSON] , будучи у безпорадному стані, сильно переживав за свою дівчину [PERSON], яка отримала тяжчі за нього ушкодження. Кошти на лікування позивачі вимушені були позичати у рідних і знайомих. Так, [PERSON] на лікування та реабілітацію було витрачено кошти в сумі 27336,50 грн., а [PERSON] - в сумі 47685,48 грн. До ДТП [PERSON] працював обсмажувачем кави у ПП «Світ кави», де отримував високу заробітну плату. Після ДТП [PERSON] тривалий час не міг ходити і працювати, чому його переведено на нижче оплачувану посаду, а в подальшому через незадовільний стан здоров`я він вимушений був звільнитися з роботи. [PERSON] після ДТП 8 місяців не могла працювати і через отримані травми ноги вимушена була змінити роботу. Після ДТП у позивачів змінився звичний ритм життя, вони перестали займатися фізкультурою і вести активний спосіб життя, з`явилося почуття страх, вони по теперішній час відчувають болі в ногах, в цілому погіршилося їх здоров`я. Просять позов задовольнити. Відповідач та його представник позов визнали частково та пояснили, що дійсно відповідач, керуючи автомобілем «Оpel Kadett» реєстраційний номер [NUMBER] , порушив правила дорожнього руху, внаслідок чого відбулося зіткнення з скутером під керуванням [PERSON] . Внаслідок зіткнення водій скутера [PERSON] та його пасажир [PERSON] отримали середньої тяжкості тілесні ушкодження. Даний автомобіль він придбав у 2015 році, при цьому попередній власник не повідомив йому, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля застрахована та відповідно не передав поліса. Відтак відповідач у відповідності до вимог закону звернувся у ПАТ "УПСК", де уклав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальність, при цьому представник страховика не з`ясовував і не перевіряв по базі ЄЦБД МТСБУ інформації про наявність чинних договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальність щодо його автомобіля. Вважають, що саме ПАТ "УПСК" зобов`язано відшкодувати позивачам матеріальну шкоду, заподіяну дорожньо-транспортною пригодою. Також зазначили, що відповідач працює неофіційно, його середньомісячний дохід становить 7000-8000 грн., в нього на утриманні є неповнолітній син, який навчається на платній основі. Відповідач не заперечує факту спричинення позивачам моральної шкоди, однак, враховуючи наведене вище, просять суд, виходячи з вимог розумності і справедливості, стягнути з відповідача на користь кожного із позивачів по 3000 грн. моральної шкоди. Також не заперечують проти стягнення з відповідача на користь [PERSON] 510 грн. франшизи. Відповідач ПАТ "УПСК" не направив до суду свого представника, проте подав до суду відзив, в якому заперечує проти позовних вимог, покликаючись на те, на адресу ПАТ "УПСК" надійшла заява про виплату страхового відшкодування. Перевіркою відомостей у єдиній центральній базі МТСБУ було встановлено, що транспортний засіб «Оpel Kadett» реєстраційний номер [NUMBER] був забезпечений за двома договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів: поліс №АІ/4868999, строк дії з 17.02.2015 року до 16.02.2016 року, укладений з ПАТ "СК "Провідна"; поліс №АІ/5263016 зі строком дії з 18.08.2015 року по 18.08.2016 року, укладений з ПАТ "УПСК". Оскільки страхувальник не повідомив ПАТ "УПСК" про наявність раніше укладеного поліса №АІ/4868999 від 15.02.2015 року з ПАТ "СК "Провідна" поліс зі строком дії з 18.08.2015 року в силу п.3 ч.1 ст.989 ЦК України є нікчемним. З огляду на наведене ПАТ "УПСК" не вбачало підстав для здійснення страхового відшкодування по заявленими позивачами події, про що повідомило останніх. Вважають вимоги до ПАТ "УПСК" необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Також у відзиві ПАТ "УПСК" просить розглядати справу без участі його представника, що суд вважає за можливе. Відповідач ПАТ "СК "Провідна" не направив до суду свого представника, проте подав до суду відзив, в якому заперечує проти позовних вимог, покликаючись на те, що позивачі звернулися у ПАТ "СК "Провідна" із заявою про виплату страхового відшкодування більш ніж через три роки з моменту ДТП, а тому відповідно до ст.ст.37.13, 37.1.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вони не мають правових підстав на отримання страхового відшкодування. Вважають вимоги до ПАТ "СК "Провідна" необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Також у відзиві ПАТ "СК "Провідна" просить розглядати справу без участі його представника, що суд вважає за можливе. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали кримінального провадження №462/4208/16-к, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Стаття 1167 ЦК України вказує, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Частиною 1 ст. 1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України). Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Пунктом 1 частини 2 статті 1167 цього Кодексу передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної шкоди повинен визначатися судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] о 20.00 год. 02 жовтня 2015року, керуючи автомобілем «Оpel Kadett» реєстраційний номер [NUMBER] , по вул.Городоцькій в напрямку центру міста Львова, проявивши неуважність до дорожньої обстановки та її змін, виконуючи маневр повороту ліворуч на нерегульованому перехресті вулиць Городоцька-Самбірська із вул.Городоцької на вул.Самбірську, не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки або перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не надав дорогу скутеру марки «Aprillia» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався у зустрічному напрямку і траєкторію руху якого він перетинав, внаслідок чого здійснив наїзд на потерпілих [PERSON] та [PERSON] , які внаслідок цього, згідно висновків судово-медичної експертизи, отримали середньої тяжкості тілесні ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я. Факт вказаного ДТП підтверджується поясненнями позивачів, відповідача [PERSON] та матеріалами кримінального провадження про обвинувачення [PERSON] за ст.286 ч.1 КК України /кримінальне провадження №462/4208/16-к/. Наведеним також стверджується, що вказана ДТП відбулася з вини [PERSON] , який порушив Р.1 п.1.5, 1.10, Р.2 п.2.3 (б, д) та Р.10 п.10.1, та Р.16 п.16.6 Правил дорожнього руху України, за що був засуджений вироком Залізничного районного судом м.Львова від 23.08.2017р. та що в результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів обох кісток лівої гомілки зі зміщенням фрагментів, а [PERSON] отримала фрагментарні переломи стегнової кістки зі зміщенням уламків та велигомілкової кістки зі зміщенням уламків, які, згідно висновків експертизи №1821/14 від 21.10.2015 року та №1820 від 21.10.2015 року відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Також в результаті цієї ДТП було пошкоджено скутер марки «Aprillia» реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до висновку експертного автотоварознавчої дослідження №289, складеногосдовим експертом Галамай Б .І ., вартість відновлювального ремонту мотоцикла марки «Aprillia» реєстраційний номер [NUMBER] становить 56124,98 грн., вартість матеріального збитку з технічної точки зору, заподіяного власнику мотоцикла марки «Aprillia» реєстраційний номер [NUMBER] , після пошкодження в ДТП 02.12.2015 року, в цінах станом на час проведення дослядження, становить рівним ринковій вартості КТЗ на день огляду 04.12.2016 року, а саме: 33396,60 грн. Згідно медичних документів [PERSON] в періоди: з 02.10.2015р. до 07.10.2015р., з 07.10.2015р. по 26.10.2015р., з 22.12.2015р. по 24.12.2015 р., з 25.12.2015р. по 04.01.2016 р., з 19.02.2016р. по 18.03.2016р., з 26.03.2016р. по 23.04.2016р., 30.04.2016р. по 21.05.2016р., з 31.05.2016р. по 14.07.2016р., з 21.02.2017р. по 28.03.2017р. перебувала на стаціонарному та амбулаторному лікуванні з діагнозом: закритий подвійний перелом лівої стегнової кістки в с/з зі зміщенням фрагментів, закритий поперечний перелом лівої в/гомілкової кістки в с/з зі зміщенням фрагментів, різана рана 4 міжпальцевого проміжку лівої стопи, травматичний шок. На лікування, придбання лікарських засобів, необхідних для лікування, [PERSON] витрачено 47685,48 грн., що підтверджується квитанціями, фіскальними чеками, та довідками про вартість лікування. Згідно медичних документів [PERSON] в періоди: з 02.10.2015р. до 07.10.2015р., з 7.10.2015р. по 23.10.2015р., з 24.10.2015р. по 12.01.2016р., 21.02.2017р. по 27.02.2017р. перебував на стаціонарному та амбулаторному лікуванні з діагнозом: закриті переломи обох кісток лівої гомілки зі зміщенням фрагментів. На лікування, придбання лікарських засобів, необхідних для лікування [PERSON] витрачено 27336,50 грн., що підтверджується квитанціями, фіскальними чеками, та довідками про вартість лікування. Отже, судом достовірно встановлено, що в результаті наїзду [PERSON] отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу функції ноги, вона зазнала сильний фізичний біль, травматичний шок, перенесла три операції, довгий час лікувалася та проходила реабілітацію, була позбавлена можливості самостійно пересуватися і потребувала сторонньої допомоги, змушена була позичати кошти на лікування, порушився звичний ритм її життя, у неї з`явилося почуття страху, в цілому погіршився стан здоров`я. Окрім того, після ДТП вона 8 місяців не могла працювати і через отримані травми ноги вимушена була змінити роботу. Також в результаті наїзду [PERSON] отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу функції ноги, він зазнав сильний фізичний біль, переніс три операції, довгий час лікувався та проходив реабілітацію, був позбавлений можливості самостійно пересуватися і потребував сторонньої допомоги, змушений був позичати кошти на лікування, порушився звичний ритм його життя, він перестав займатися фізкультурою і вести активний спосіб життя, в цілому погіршився стан здоров`я. Окрім того, після ДТП [PERSON] тривалий час не міг працювати, чому керівництвом ПП «Світ кави» його було переведено на нижче оплачувану посаду, а в подальшому через незадовільний стан здоров`я він вимушений був звільнитися з роботи. З пояснень сторін та матеріалів кримінального провадження 462/4208/16-к встановлено, що [PERSON] у 2015 році придбав автомобіль «Оpel Kadett» реєстраційний номер [NUMBER] , при цьому попередній власник автомобіля не повідомив, що автомобіль вже застрахований та відповідно не передав поліса. Відтак, [PERSON] у відповідності до вимог закону звернувся у ПАТ "УПСК", де уклав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, при цьому представник страховика не з`ясовував і не перевіряв по базі ЄЦБД МТСБУ інформації про наявність чинних договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо автомобіля. Згідно полісу №АІ/5263016, між [PERSON] та ПАТ "УПСК" 18.08.2015 року був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зі строком дії з 18.08.2015 року по 18.08.2016 року, відповідно до якого цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Оpel Kadett» реєстраційний номер [NUMBER] застрахована у ПАТ "УПСК", з лімітом відповідальності страховика за шкоду заподіяну життю і здоров`ю (на одного потерпілого) у розмірі 100000 грн. та за шкоду заподіяну майну у розмірі 50000 грн., з франшизою 510 грн. 23 липня 2018 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до ПАТ "УПСК" із заявами про виплату страхового відшкодування. Листами від 19 вересня 2018 року за № 83045/18 та №3046/18 ПАТ "УПСК" повідомило [PERSON] та [PERSON] , що згідно з відомостями єдиної централізованої бази даних Моторно (транспортно) страхового бюро України (далі - МТСБУ) транспортний засіб «Оpel Kadett» реєстраційний номер [NUMBER] на момент вчинення ДТП був застрахований у ПАТ "СК "Провідна" згідно з полісом № АІ/4868999, який укладений раніше ніж Поліс №АІ/5263016. У зв`язку із цим, ПАТ "УПСК" відмовило [PERSON] та [PERSON] у виплаті страхового відшкодування, так як Поліс №АІ/5263016 є нікчемним. Згідно полісу №АІ/54868999 між [PERSON] та ПАТ "СК "Провідна", 16.02.2015 року був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зі строком дії з 17.02.2015 року по 16.02.2016 року, відповідно до якого цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Оpel Kadett», 1988 р. випуску, реєстраційний номер [NUMBER] застрахована у ПАТ "СК "Провідна", з лімітом відповідальності страховика за шкоду заподіяну життю і здоров`ю (на одного потерпілого) у розмірі 100000 грн. та за шкоду заподіяну майну у розмірі 50000 грн., з франшизою 500 грн. 13 грудня 2018 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до ПАТ "СК "Провідна" із заявами про виплату страхового відшкодування. Листами від 28 грудня 2018 року за №17-10/13281 та №17-10/13317 ПАТ "СК "Провідна" повідомило [PERSON] та [PERSON] , що ПАТ "СК "Провідна" отримало 21.12.2018 року їхні заяви про виплату страхового відшкодування від 13.12.2018 року, тобто більш ніж через три роки від дати скоєння ДТП, а тому у ПАТ "СК "Провідна" відсутні правові підстави для виплати страхового відшкодування за пошкоджений 02.10.2015 року на перехресті вилиць Городоцької та Самбірської у м.Львові скутер та відшкодування витрат, пов`язаних з їхнім лікуванням, у зв`язку із шкодою, що заподіяна при експлуатації забезпеченого ТЗ. Відповідно до статті 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). Закон України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (Закон № 1961-IV) є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1). За вимогами статті 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закон № 1961-IV). Згідно із статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Настання страхового випадку є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Згідно ст. 22.1 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум відшкодовує оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до пункту 37.1.4 статті 37 Закону № 1961-IV підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. При цьому зазначений у пункті 37.1.4 статті 37 Закону № 1961-IV строк є присічним і поновленню не підлягає. Враховуючи наведені правові норми, а також те, що позивачі звернулися до ПАТ "СК"Провідна" із заявами про виплату страхового відшкодування з порушенням передбаченого пунктом 37.1.4 статті 37 Закону № 1961-IV річного строку для вимоги про відшкодування шкоди заподіяною майну та трирічного строку для вимоги про відшкодування шкоди заподіяною здоров`ю, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог до ПАТ "СК "Провідна" про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою. З пояснень сторін та матеріалів кримінального провадження 462/4208/16-к встановлено, що [PERSON] у 2015 році придбав автомобілем «Оpel Kadett» реєстраційний номер [NUMBER] , при цьому попередній власник автомобіля не повідомив, що автомобіль вже застрахований та відповідно не передав поліса. Відтак, [PERSON] у відповідності до вимог закону звернувся у ПАТ "УПСК", де уклав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальність, при цьому представник страховика не з`ясовував і не перевіряв по базі ЄЦБД МТСБУ інформації про наявність чинних договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо автомобіля. Право власності [PERSON] на автомобіль «Оpel Kadett» реєстраційний номер [NUMBER] дійсно зареєстровано 18.08.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] /а.с.157 кримінального провадження № 462/4208/16-к/. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 989 ЦК України, страхувальник зобов`язаний при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші договори страхування, укладені щодо об`єкта, який страхується. Якщо страхувальник не повідомив страховика про те, що об`єкт уже застрахований, новий договір страхування є нікчемним. Статтею 204 ЦК України зазначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо його не визнано судом недійсним. Відповідно до ст. 998 ЦК України та ст. 29 Закону України "Про страхування" договір страхування є нікчемним або визнається недійсним у випадках встановлених ЦК України, тобто договір страхування посвідчений полісом є чинним, до того часу, поки його не буде визнано судом недійсним. Пункт 17.1 статті 17 Закону №1961-IV передбачає, що при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про всі діючі договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладені з іншими страховиками, а також, за вимогою страховика, надати інформацію про всі відомі обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. В матеріалах справи відсутні відомості про те, що [PERSON] укладав інші договори страхування відносно належного йому автомобіля. Не містять матеріали справи і доказів того, що [PERSON] приховав від ПАТ "УПСК" відомості про те, що вказаний автомобіль вже застрахований. Посилання ПАТ "УПСК" на пункт 17.1 статті 17 Закону №1961-IV, як на підставу нікчемності договору стахування, який було укладеного цим страховиком із [PERSON] , суд важає необгрунтованими, оскільки судо не втсановлено обставин про те, що останній приховав від страховика відомості про наявність чинного полісу, укладеного 16.02.2015 рокуміж [PERSON] та ПАТ "СК "Провідна" . Між тим, [PERSON] звернувся до ПАТ "УПСК" із вимогою про відшкодування шкоди, завданої пошкодженням його скутера, з порушенням, передбаченого пунктом 37.1.4 статті 37 Закону № 1961-IV, річного строку з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди, а тому суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з ПАТ "УПСК" на користь [PERSON] 33396,60 грн. шкоди, завданої пошкодженням скутера та 250 грн. витрат, пов`язаних із евакуацією транспортного засобу з місця ДТП. Враховуючи встановлені обставини та вимоги ст.979 ЦК України, ст.ст.22, 28, 29 Закону №1961-IV, суд вважає, що з ПАТ "УПСК" підлягає стягненню на користь [PERSON] 27336 грн. 50 коп., а на користь [PERSON] 47685 грн. 48 коп. шкоди, пов`язаної із лікуванням позивачів. Згідно з п.36.7 ст.36 Закону №1961-IV страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту (ст.12 Закону №1961-IV). Згідно поліса №АІ/5263016, розмір франшизи становить 510 гривень. Ураховуючи наведені правові норми, а також те, що [PERSON] не заперечує проти стягнення з нього 510 грн. франшизи, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути 510 грн. франшизи. Визначаючи розмір відшкодування позивачам моральної шкоди, завданої у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок ДТП, яка виникла з вини відповідача, суд враховує ступінь тяжкості отриманих позивачами тілесних ушкоджень, глибину перенесених фізичних і душевних страждань, їх довготривалий характер, тяжкість вимушених змін у житті, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] 15000 грн., а на користь позивачки [PERSON] 25000 грн. моральної шкоди. На підставі ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь держави з [PERSON] 405,10 грн., а з ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія" 750,22 грн. судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: partial