Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

09 лютого 2016 року ПАТ"ВБР" звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому заявлена вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором. Так, між ПАТ"ВБР" та [PERSON] 12 листопада 2010 року укладено кредитний договір №IKAPNKOG.1900.001, згідно якого останньому видано кредит в розмірі 55 160 зі сплатою відсотків в розмірі 0.001% річних та щомісячної комісії у розмірі 0,9% від суми кредиту. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 12 листопада 2010 року між ПАТ "ВБР" та [PERSON], з [PERSON] було укладено договір поруки № PX029031.1901.001 згідно умов якого [PERSON] зобов'язувалась солідарно відповідати за виконання [PERSON] зообов'язань за кредитним договором. Відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Станом на 08 грудня 2015 року сума заборгованості складає 20 635,18 грн., де 13176,04 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту, 0,09 грн. - сума заборгованості за відсотками за користування кредитом, 7446,60 грн. - сума заборгованості по комісії , 12,45 грн. - сума пені. Відповідачі в добровільному порядку не вжили заходів щодо погашення заборгованості, тому ПАТ "ВБР" вимушений звернутись до суду із вищевказаним позовом, в якому прохає солідарно стягнути з відповідачів вище вказану заборгованість . Представник позивача у письмовій заяві повідомив судові про те, що ПАТ «ВБР» підтримує заявлені вимоги по тих підставах, які були викладені в позовній заяві. Одночасно прохав суд розглянути справу за його відсутності. Виходячи з наведеного, а також положень ч.2\~ст.158 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~- ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, хоча про час і місце його проведення повідомлялись належним чином (згідно вимог ч.5 ст.74 ЦПК України), причини своєї неявки судові не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без їх участі не заявили. За письмової згоди позивача ПАТ «ВБР» суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2\~ст.197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, з»ясувавши позицію сторін у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи\~\~докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до положень\~статті 10 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи випливає, що 12 листопада 20110року між публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський банк розвитку" та [PERSON] укладено кредитний договір №IKAPNKOG.1900.001 (далі - Кредитний договір), за умовами якого останній отримав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 55 160 зі сплатою відсотків в розмірі 0.001% річних та щомісячної комісії у розмірі 0,9% від суми кредиту, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 11 листопада 2015 року ( п.1.1, 7.1 Кредитного договору). Факт отримання позичальником грошових коштів у сумі 55\~160 гривень 00 копійок підтверджується меморіальним ордером № 7178 від 12 листопада 2010 року з відміткою про отримання вказаної суми. Пунктами п.п.3.1 -3.7 Кредитного договору передбачено порядок нарахування та погашення відсотків та комісії за кредитом, п.п.4.1.-4.5\~передбачена відповідальність сторін за порушення умов Кредитного договору. В забезпечення виконання [PERSON] умов Кредитного договору з [PERSON] було укладено договір поруки № PX029031.1901.001 (далі - Договір поруки) від 12 листопада 2010 року, згідно умов якого поручитель [PERSON] зобов"язалась солідарно відповідати за виконання позичальником [PERSON] зобов"язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу) у розмірі, в строки та в порядку передбаченому Кредитним договором . Відповідно до\~ст.526 Цивільного кодексу України\~(далі\~- ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.2\~ст.1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 цього Кодексу. Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення\~невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк (ст.610 ЦК України). Відповідач [PERSON] уклавши Договір поруки з позивачем, взяв на себе зобов"язання перед кредитором солідарно відповідати за своєчасне та повне виконання позичальником основного зобов"язання, яке останній належним чином не виконав та прострочив зобовязання, а тому повинна нести відповідальність, встановлену законом. \~\~\~\~За положеннями ч. 1\~ст.553 ЦК УКраїни\~та ч. 1\~ст.554 ЦК України\~за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. За змістом указаних норм матеріального права поручитель, хоча й пов'язаний із боржником певними зобов'язальними відносинами, є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором. За правилами ч.4\~ст.559 ЦК України\~порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. \~Якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому\~\~ в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Уклавши кредитний договір та отримавши грошові кошти, забезпечені договором поруки, на умовах повернення, строковості та платності відповідачі систематично порушували свої договірні зобовязання , що призвело до виникнення заборгованості за користування кредитними коштами. Суд встановив, що станом на 08 грудня 2015 року сума заборгованості складає 20 635,18 грн., де 13176,04 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту, 0,09 грн. - сума заборгованості за відсотками за користування кредитом, 7446,60 грн. - сума заборгованості по комісії , 12,45 грн. - сума пені. На даний час відповідачі продовжують ухилятись від виконання зобов"язання, заборгованість за договором не погашають. Зважаючи на вищевикладене суд прийшов до висновку, що нараховані прострочена заборгованість за відсотками та комісія є винагородою банку, передбачені кредитним договором і тому підлягають стягненню з боржника в повному обсязі в сумі 00 грн. 09коп. та 7446 грн.60коп. Що стосується стягнення пені при порушенні відповідачем строків платежів за договором в сумі 12 грн.45коп. , суд виходить з наступного: Статтею 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 02.09.2014р. №1669-УІІ встановлено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідачі зареєстровані за адресою: [INFO], що підтверджується копіями їх паспортів. Згідно з\~Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015року № 1275-р, м. Сніжне Донецької області входять до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Аналізуючи викладені обставини справи та беручи до уваги в сукупності всі докази, суд приходить до висновку, що пеня, яка нарахована банком до сплати з 14 квітня 2014 року стягненню не підлягають. Враховуючи вище викладене, а також те, що неналежне виконання позичальником зобов'язань за Кредитним договором підтверджене доказами, виходячи із\~встановлених\~ст.526ЦК України\~загальних умов виконання зобов'язання, передбаченого\~ст.629 ЦК України принципу обов'язковості договору, і\~ст.554 ЦК України\~правових наслідків порушення зобов"язання, забезпеченого порукою, з відповідачів на користь ПАТ «ВБР» підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 20 622 гривні 73 копійки. Оскільки позовні вимоги ПАТ"ВБР" щодо стягнення заборгованості задоволені частково, тому суд в порядку\~ст.88 ЦПК України\~має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, та витрат пов"язаних з наданням оголошення до ДП"Редакція газети"Урядовий кур"єр" за розміщення оголошення про виклик в судове засідання відповідачів . На підставі викладеного,

Outcome: partial