Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Прокурор Хорольського району звернувся в суд з позовом до Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області, [PERSON] за участю третьої особи Відділу Держземагенства у Хорольському районі про визнання недійсним розпорядження голови Хорольської районної державної адміністрації, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, вказавши, що прокуратурою району на підставі постанови про проведення перевірки у порядку прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів від 24.05.2013 року, проведено перевірку додержання Хорольською районною державною адміністрацією вимог земельного законодавства, Закону України «Про місцеві державні адміністрації» при видачі розпорядження № 364 від 09.11.2012 року Хорольської районної державної адміністрації. Встановлено, що 09.11.2012 року Хорольською РДА винесено розпорядження № 364 «Про надання земельної ділянки [PERSON] для ведення фермерського господарства». Згідно п. 1 розпорядження № 364 «Про надання земельної ділянки [PERSON] для ведення фермерського господарства» останньому надано в користування на умовах оренди земельну ділянку із земель запасу Мусіївської сільської ради загальною площею 47,71 га для ведення фермерського господарства строком на 10 років. На підставі вищевказаного розпорядження землевпорядною організацією за заявою [PERSON] розроблено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою на умовах оренди для ведення фермерського господарства на території Мусіївської сільської ради Хорольського району Полтавської області. 22.11.2012 року головою Хорольської РДА винесено розпорядження № 376 «Про затвердження технічної документації із землеустрою, щодо складання документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою та надання її в оренду [PERSON]». У подальшому, на підставі розпорядження № 376 від 22.11.12 року між Хорольською РДА в особі голови Хорольської райдержадміністрації Шевчуги В.М. та [PERSON] укладено договір оренди № 602 земельної ділянки загальною площею 47, 70 га кадастровий номер 5324883200:00:006 , яка знаходиться на території Мусіївської сільської ради Хорольського району Полтавської області. Вказаний договір зареєстровано у відділі Держземагентства в Хорольському районі 07.12.2012 року за № 532480004005327. Зазначена земельна ділянка, нормативна грошова оцінка якої становить 1 004 399,8 грн., передана в оренду для ведення фермерського господарства. Прокурор зазначає, що вищевказані розпорядження винесені з порушенням вимог земельного законодавства, у зв'язку з чим вони підлягають визнанню недійсними з наступних підстав. Згідно змісту п.2 розпорядження Хорольської райдержадміністрації № 364 від 09.11.12 року наданий дозвіл [PERSON] на виготовлення технічної документації із землеустрою по передачі в користування на умовах оренди земельної ділянки із земель запасу Мусіївської сільської ради загальною площею 47,71 га для ведення фермерського господарства. Згідно п.3 цього розпорядження, виготовлену технічну документацію необхідно подати для розгляду та затвердження (тобто у майбутньому часі) в установленому порядку в строк, передбачений чинним законодавством. Вказане свідчить про факт відсутності на момент винесення даного розпорядження Хорольською РДА будь-яких необхідних землевпорядних документів - навіть технічної документації із землеустрою по передачі в оренду земельної ділянки. Водночас, як вказує прокурор, згідно вимогам ст.123 Земельного кодексу України, у разі формування нових земельних ділянок, рішення органів виконавчої влади приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Крім того, при прийнятті розпорядження Хорольською РДА № 364 від 09.11.2012 року «Про надання земельної ділянки [PERSON] для ведення фермерського господарства» порушено вимоги ч.2 ст.7 Закону України «Про фермерське господарство». Зазначеною статтею Закону передбачено виготовлення проекту відведення земельної ділянки, а такий проект не виготовлявся, чим порушено також вимоги ст.50 ЗУ «Про землеустрій», згідно якої при формуванні нової земельної ділянки вимагається обов'язкова розробка проекту землеустрою, а не технічної документації із землеустрою. Незаконність вказаних розпоряджень, як вказує позивач, підтверджується актом перевірки державного інспектора сільського господарства в Полтавській області від 20.06.2013 року. У зв'язку з тим, що на підставі вищевказаних незаконних розпоряджень укладено договір оренди землі, він відповідно до ст.ст.16, 203, 215 ЦК України ст.ст.20, 207 ГК України, ст.152 ЗК України підлягає визнанню недійсним. Таким чином, земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 47,71 га, які надані в користування [PERSON] на підставі вищевказаного договору оренди землі, підлягають поверненню державі в особі Мусіївської сільської ради Полтавської області. Як вказує прокурор, незаконне надання у користування спірної земельної ділянки порушує інтереси держави у сфері контролю за використанням та охороною земель, ефективного використання земельних ресурсів. Зазначене відповідно до пункту 2 статті 121 Конституції України, статті 36-1 Закону України «Про прокуратуру» є підставою для захисту інтересів держави органами прокуратури шляхом пред'явлення цього позову. Згідно зі ст. 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» здійснення державного контролю за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності покладено на центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі. Таким центральним органом виконавчої влади відповідно до Указу Президента України від 13.04.2011 року №459/2011 «Про Державну інспекцію сільського господарства України» є Держсільгоспінспекція України. Але оскільки чинним законодавством визначено орган, уповноважений державою здійснювати функції контролю за використанням та охороною земель -Держсільгоспінспекція України, однак у вказаного державного органу відсутні повноваження щодо звернення до суду відповідно до Указу Президента України від 13.04.2011 року №459/2011 «Про Державну інспекцію сільського господарства України» та Положення про Державну інспекцію сільського господарства України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 року № 459/2011, прокурор пред'явив цей позов відповідно до ч.2 ст.45 ЦПК України, у інтересах держави як позивач. На підставі вищевказаного прокурор прохав: 1) визнати недійсним розпорядження № 364 від 09.11.2012 року Хорольської районної державної адміністрації «Про надання земельної ділянки [PERSON] для ведення фермерського господарства»; 2) визнати недійсним розпорядження № 376 від 22.11.2012 року Хорольської райдержадміністрації «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою та надання її в оренду [PERSON]»; 3) визнати недійсним договір оренди від 22.11.2012 року земельної ділянки, загальною площею 47,70 га та вартістю 1 004 399,8 га кадастровий номер 5324883200:00:006, що знаходиться на території Мусіївської сільської ради Хорольського району Полтавської області, укладений між Хорольською районною державною адміністрацією та [PERSON], який зареєстровано у відділі Держземагентства в Хорольському районі 07.12.2012 року за № 532480004005327; 4) зобов'язати [PERSON] повернути до земель запасу Мусіївської сільської ради Хорольського району земельну ділянку, розташовану на території Мусіївської сільської ради площею 47,7 га вартістю 1004399,80 грн. кадастровий номер 5324888200:00:006; 5) сплату судового збору та витрати, пов'язані з розглядом справи, покласти на відповідачів. У судовому засіданні 07.05.2014 року прокурор уточнив позовні вимоги та прохав: 1) визнати недійсним розпорядження № 364 від 09.11.2012 року Хорольської районної державної адміністрації «Про надання земельної ділянки [PERSON] для ведення фермерського господарства»; 2) визнати недійсним розпорядження № 376 від 22.11.2012 року Хорольської райдержадміністрації «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою та надання її в оренду [PERSON]»; 3) визнати недійсним договір оренди від 22.11.2012 року земельної ділянки, загальною площею 47,70 га та вартістю 1 004 399,8 га кадастровий номер 5324883200:00:006:0018, що знаходиться на території Мусіївської сільської ради Хорольського району Полтавської області, укладений між Хорольською районною державною адміністрацією та [PERSON], який зареєстровано у відділі Держземагентства в Хорольському районі 07.12.2012 року за № 532480004005327; 4) зобов'язати [PERSON] повернути до земель запасу Мусіївської сільської ради Хорольського району земельну ділянку, розташовану на території Мусіївської сільської ради площею 47,7 га вартістю 1004399,80 грн. кадастровий номер 5324888200:00:006:0018; 5) сплату судового збору та витрати, пов'язані з розглядом справи, покласти на відповідачів. В судовому засіданні представники прокуратури Хорольського району Дяченко Ю.О. та Крутипорох О.В. позов підтримали повністю, посилаючись на наведені в ньому обставини. Прохали суд позов задовольнити. Представник відповідача Хорольської районної державної адміністрації Семенець А.О. в судовому засіданні позов не визнала повністю прохала відмовити у його задоволенні. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні вказав, що позов не визнає повністю прохав відмовити у його задоволенні. Представники відповідача [PERSON] за довіреністю [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали повністю з підстав викладених у письмових запереченнях, прохали відмовити у його задоволенні взв»язку з безпідставністю. Представник третьої особи Відділу Держземагенства у Хорольському районі Бондаренко І.І. в судовому засіданні вказала, що порушень ст.123 ЗК України Хорольською РДА не має. Так як перед [PERSON] даною земельною ділянкою користувалося СТОВ «Мусіївське» і межі, розмір та цільове призначення її не змінилися. Змінилася тільки категорія цільового призначення і тому змінили і кадастровий номер, оскільки земельну ділянку СТОВ «Мусіївське» орендувало для товарного виробництва, а [PERSON] брав її в оренду для ведення фермерського господарства. Допитана в якості свідка представник Держсільгоспінспекції в Полтавській області [PERSON] в судовому засідання пояснила, що в діях Хорольської РДА є порушення законодавства, оскільки при прийнятті розпорядження Хорольською РДА № 364 від 09.11.2012 року порушено вимоги ч.2 ст.7 Закону України «Про фермерське господарство», який є спеціальним законом і регулює діяльність фермерських господарств, так як нею передбачено виготовлення проекту відведення земельної ділянки при наданні її у власність або в оренду, а такий проект не виготовлявся. Суд, заслухавши пояснення сторін та показання свідків, дослідивши матеріали справи та належно оцінивши наявні в справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі». Судом було роз'яснено право позивача, відповідача заявляти клопотання про витребування судом доказів, якщо у сторін існують складності в їх отриманні, подавати відповідні докази, заявляти клопотання про витребування документів та призначення експертиз по справі. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Прокуратурою району на підставі постанови про проведення перевірки у порядку прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів від 24.05.2013 року, проведено перевірку додержання Хорольською районною державною адміністрацією вимог земельного законодавства, Закону України «Про місцеві державні адміністрації» при видачі розпорядження № 364 від 09.11.2012 року Хорольської районної державної адміністрації. Встановлено, що 09.11.2012 року Хорольською РДА винесено розпорядження № 364 «Про надання земельної ділянки [PERSON] для ведення фермерського господарства». Згідно п. 1 розпорядження № 364 «Про надання земельної ділянки [PERSON] для ведення фермерського господарства» останньому надано в користування на умовах оренди земельну ділянку із земель запасу Мусіївської сільської ради загальною площею 47,71 га для ведення фермерського господарства строком на 10 років. На підставі вищевказаного розпорядження землевпорядною організацією за заявою [PERSON] розроблено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою на умовах оренди для ведення фермерського господарства на території Мусіївської сільської ради Хорольського району Полтавської області. 22.11.2012 року головою Хорольської РДА винесено розпорядження № 376 «Про затвердження технічної документації із землеустрою, щодо складання документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою та надання її в оренду [PERSON]». У подальшому, на підставі розпорядження № 376 від 22.11.2012 року між Хорольською РДА в особі голови Хорольської райдержадміністрації Шевчуги В.М. та [PERSON] укладено договір оренди № 602 земельної ділянки загальною площею 47, 70 га кадастровий номер 5324883200:00:006:0018 , яка знаходиться на території Мусіївської сільської ради Хорольського району Полтавської області. Вказаний договір зареєстровано у відділі Держземагентства в Хорольському районі 07.12.2012р. за № 532480004005327. Зазначена земельна ділянка, нормативна грошова оцінка якої становить 1 004 399,8 грн., передана в оренду для ведення фермерського господарства, яке в подальшому було зареєстроване [PERSON] з назвою «Кучер СОЛ», що не заперечувалося сторонами по справі. Відповідно до абз.2 п.8 ППВС України від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», при вирішенні в судовому порядку питання про недійсність документів, виданих на підставі переглянутого рішення органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування про скасування свого рішення, за яким земельна ділянка була неправомірно одержана у власність чи користування, слід враховувати Рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 р. N 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування), відповідно до пункту 5 мотивувальної частини якого органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Згідно зі ст.17 ЗК України, п. 2 ст. 21 ЗУ «Про місцеві державні адміністрації» державна адміністрація здійснює надання у користування земельних ділянок виключно відповідно та в порядку, передбаченому Земельним кодексом України. Згідно змісту п.2 розпорядження Хорольської райдержадміністрації № 364 від 09.11.12 року наданий дозвіл [PERSON] на виготовлення технічної документації із землеустрою по передачі в користування на умовах оренди земельної ділянки із земель запасу Мусіївської сільської ради загальною площею 47,71 га для ведення фермерського господарства. Згідно п.3 цього розпорядження, виготовлену технічну документацію необхідно подати для розгляду та затвердження (тобто у майбутньому часі) в установленому порядку в строк, передбачений чинним законодавством. Вказане свідчить про факт відсутності на момент винесення даного розпорядження Хорольською РДА необхідних землевпорядних документів, а саме технічної документації із землеустрою по передачі в оренду земельної ділянки. Отже, вимоги прокурора визнати недійсними (незаконними) вищевказані розпорядження Хорольської райдержадміністрації № 364 від 09.11.12 року та № 376 від 22.11.2012 року є правомірними та підлягають задоволенню. Інші ж вимоги є безпідставними з наступних підстав. Відповідно до ч.ч.1,2,4 ст.123 ЗК України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органівприймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: 1) надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; 2) формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання). Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу. Судом встановлено, що [PERSON] передана в користування на умовах оренди земельна ділянка із земель запасу Мусіївської сільської ради загальною площею 47,7046 га з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства кадастровий номер 5324883200:00:006:0018, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку із кадастровим номером 5324883200:00:006:0018 від 07.12.2012 року на території Мусіївської сільської ради площею 47,70 га ріллі строком на 10 років для ведення фермерського господарства (т.1 а.с., 246-251). У користуванні СТОВ «Мусіївське» в 2006 році на умовах оренди перебувала земельна ділянка на території Мусіївської сільської ради Хорольського району Полтавської області загальною площею 47,7046 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 5324883200:00:006:0002, що підтверджується ксерокопіями сторінок з «Технічної документації із землеустрою по інвентаризації земель державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, єдиним земельним масивом для заключення договору оренди землі СТОВ «Мусіївське» на території Мусіївської сільської ради Хорольського району Полтавської області» (а.с.243, 244). Аналізуючи кадастровий план земельної ділянки із кадастровим номером 5324883200:00:006:0018 (т.1 а.с.249) та зарис з земельної ділянки в акті визначення встановлених та погоджених меж земельної ділянки в натурі кадастровий номер 5324883200:00:006:0002 (т.1 а.с.244), суд приходить до висновку, що це одна і та ж земельна ділянка загальною площею 47,7046 га, оскільки розмір та опис меж ідентичні, отже твердження прокурора, що спірна земельна ділянка є новою безпідставне та надумане. Згідно «Класифікації видів цільового призначення земель» затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 року N 548, є розділ Секція А 01 «Землі сільськогосподарського призначення» в якому є підрозділи 01.01 «Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» та 01.02 «Для ведення фермерського господарства» Отже, враховуючи вищевказану класифікацію, суд вважає, що при передачі земельної ділянки [PERSON] в користування на умовах оренди, її цільове призначення не змінювалося, так як вона залишилася землею сільськогосподарського призначення, а змінився підрозділ з 01.01«Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» на 01.02 «Для ведення фермерського господарства». Даний факт підтверджується довідкою Відділу Держземагентства у Хорольському районі Полтавської області №01-24-02/1519 від 04.04.2014 року (т.1 а.с. 129) та поясненнями в судовому засіданні представника третьої особи Відділу Держземагенства у Хорольському районі Бондаренко І.І. Крім того враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що спірними розпорядженнями Хорольської РДА Полтавської області не порушено вимоги ч.2 ст.7 Закону України «Про фермерське господарство», в якій передбачено виготовлення проекту відведення земельної ділянки землевпорядною організацією, в разі задоволення заяви громадянина про надання земельної ділянки у власність або в оренду. Так ч.2 ст.123 ЗК України чітко вказує, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється органами виконавчої влади на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок тільки у разі: 1) надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; 2) формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання). ч.2 ст.123 ЗК України, зазначає, що в інших випадках надання у користування земельної ділянки здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого органом виконавчої влади. Так як у судовому засіданні встановлено, що надана [PERSON] земельна ділянка не є новою та не змінено її цільове призначення, то пунктом 2 розпорядження Хорольської райдержадміністрації № 364 від 09.11.12 року і наданий дозвіл [PERSON] на виготовлення технічної документації із землеустрою по передачі в користування на умовах оренди спірної земельної ділянки. Стаття 8 ч.4 ЦПК України і п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» вказують, що якщо є суперечності між нормами процесуального чи матеріального права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, то рішення є законним якщо судом застосовано відповідно до ч.4 ст.8 ЦПК норми, що мають вищу юридичну силу. У разі наявності суперечності між нормами законів (кодексів), що мають однакову юридичну силу, застосуванню підлягає той з них, який прийнято пізніше. Оскільки Земельний кодекс України має вищу юридичну силу ніж Закон України «Про фермерське господарство», на який посилається прокурор, то в даних правовідносинах слід застосовувати ст.123 ЗК України. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства Держсільгоспінспекції в Полтавській області від 20.06.2013 року (т.1 а.с.8-12), слід оцінювати критично, оскільки в ньому вказується, що спірні розпорядження Хорольської РДА Полтавської області порушили вимоги ст.7 Закону України «Про фермерське господарство». З договору оренди землі № 532480004005327 від 22.11.2012 року слідує, що земельна ділянка хоча і надана [PERSON], але не в його особисте, як фізичної особи користування, а для ведення ним фермерського господарства, тобто при укладенні договору передбачалося, що на підставі цього договору земельною ділянкою має користуватися не відповідач [PERSON] особисто, як фізична особа, а фермерське господарство - юридична особа. Після реєстрації фермерського господарства оспорювана земельна ділянка передалася в користування фермерському господарству «Кучер СОЛ». Договір оренди землі укладався з [PERSON] не як із землекористувачем, а як із засновником фермерського господарства - юридичної особи. Прокурор не заявляв вимоги щодо законності створення фермерського господарства [PERSON] щодо здійснення ним підприємницької діяльності. Крім того, як встановлено в судовому засіданні отримана в оренду земельна ділянка [PERSON] передалася в користування фермерського господарства «Кучер СОЛ», що не заперечувалося сторонами по справі. Тому, на думку суду вимоги щодо визнання договору оренди землі недійсним та про зобов'язання [PERSON] повернути цю земельну ділянку є безпідставними. Окрім того, представники прокуратури Хорольського району Дяченко Ю.О. та Крутипорох О.В. в судовому засіданні погодилися з тією обставиною, шо [PERSON] дійсно мав усі законні підстави, передбачені Законом України «Про фермерське господарство» на отримання земельної ділянки в оренду, а порядок надання в користування земельної ділянки на умовах оренди було порушено Хорольською РДА Полтавської області, тобто органом державної влади. Зі сторони відповідача [PERSON] при отриманні ним земельної ділянки для ведення фермерського господарства ніяких правопорушень та інших незаконних дій допущено не було. Оскільки, укладаючи договір оренди землі Хорольська РДА Полтавської області, як орган публічної влади, вважав, що він діє в межах закону, то і відповідач [PERSON] також мав підстави вважати так само. Статтею 14 ч.2 ЦК України передбачено, що особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї. Тому суд вважає, що відповідач [PERSON] не зобов'язаний був перевіряти дотримання Хорольською РДА Полтавської областіпорядку надання в користування земельної ділянки на умовах оренди. Також суд вважає, що за вище викладених обставин не були порушенні цивільні права та інші інтереси держави, оскільки земельна ділянка надана в оренду особі, яка фактично мала всі законні підстави для її отримання. Орендар фермерське господарство «Кучер СОЛ» сплачувало державі відповідну орендну плату за користування земельною ділянкою та всі інші, передбачені законодавством платежі, використовувало земельну ділянку за призначенням та не порушувало вимоги чинного законодавства України щодо користування земельною ділянкою. Крім того, прокурор в позовній заяві та представники прокуратури Хорольського району Дяченко Ю.О. та Крутипорох О.В. під час розгляду справи в суді не конкретизували, які саме цивільні права та інтереси держави порушені в результаті надання земельної ділянки [PERSON] Інтереси держави при наданні в оренду земельної ділянки для ведення фермерського господарства зазначені в преамбулі Закону України «Про фермерське господарство» де зазначено, шо цей Закон України спрямований на створення умов для реалізації ініціативи громадян щодо виробництва товарної сільськогосподарської продукції, її переробки та реалізації на внутрішньому і зовнішньому ринках, а також для забезпечення раціонального використання і охорони земель фермерських господарств, правового та соціального захисту фермерів України. Уклавши з [PERSON] договір оренди землі для ведення фермерського господарства, як вважає суд, не були порушені, а ні вищезазначені, а ні інші цивільні інтереси та права держави. А тому, хоча розпорядження райдержадміністрації і порушують вимоги ст.123 ЗК України, так як на момент винесення розпорядження Хорольською РДА № 364 від 09.11.12 року була відсутня, а повинна була бути технічна документація із землеустрою по передачі в оренду земельної ділянки, але як вважає суд не має достатніх підстав для визнання договору оренди землі № 532480004005327 від 22.11.2012 року недійсним, оскільки це порушення не вплинуло на правомірність позитивного вирішення питання про передачу фермерському господарству земельної ділянки в оренду. Як встановлено судом у відповідача [PERSON] є в наявності права та законні підстави для одержання земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства, він особисто дотримався відповідної процедури, звернувся із заявою до компетентного органу та уклав з ним договір оренди землі, який відповідає вимогам ст.ст.6, 15 Закону України " Про оренду землі" та ст.ст. 203, 215 ЦК України, оскільки: - відповідно до вимог ст. 6 ч.1 Закону України " Про оренду землі" - орендарі набувають права оренди ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України " Про оренду землі" та іншими Законами України і самим договором оренди землі; - Статтею 15 ч.1 Закону України "Про оренду землі" встановлені істотні умови договору оренди землі. Частиною 2 ст. 15 ЗУ " Про оренду землі" визначено, шо відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Відсутність (Наявність) проекту відведення земельної ділянки не являється істотною умовою договору оренди землі, а тому не може бути підставою для визнання договору оренди земельної ділянки недійсним. Проект відведення земельної ділянки є тільки невід'ємною частиною договору оренди землі у разі його розроблення згідно із законом, тобто його розроблення обов»язковим не є. Як вбачається з договору оренди землі № 532480004005327 від 22.11.2012 року, укладеного між Хорольською РДА Полтавської області та [PERSON] (т.1 а.с.15-18) - в договорі передбачені всі істотні умови зазначені в ст. 15 ч.1 Закону України " Про оренду землі". В судовому засіданні встановлено, що сторонами вищевказаного договору оренди землі дотримані вимоги ст. 203 Цивільного кодексу України, а саме: сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення сторін правочину було вільним і відповідало внутрішній волі, правочин вчинено у письмовій формі, зміст правочину не суперечить вимогам Цивільного кодексу України, Закону України " Про оренду землі", не суперечить інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а тому відсутні підстави, встановлені ст. 215 ЦК України для визнання оспорюваних договорів оренди земельних ділянок недійсними. В зв'язку з вищевикладеним, порушення умови надання земельних ділянок допущене не відповідачем [PERSON], а Хорольською РДА Полтавської області і стосується воно винятково недодержання встановленої ст.123 ЗК України процедури передачі землі в оренду і не є достатньою підставою для визнання договору оренди недійсним, оскільки в цілому це порушення не вплинуло на правомірність передачі фермерському господарству земельної ділянки в оренду. Крім того, за змістом пунктів 32-35 рішення Європейського суду з прав людини "Стретч проти Сполученого Королівства" від 24 червня 2003 року майном у значенні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вважається законне та обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права за договором, укладеним з органом публічної влади. У вказаному рішенні Європейський суд з прав людини зазначив:"наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила". Верховний Суд України у постанові від 14 березня 2007 року, на підставі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовував рішення Європейського суду з прав людини "Стретч проти Сполученого Королівства" де зазначив, що самі по собі допущені органами публічної влади порушення не можуть бути безумовною підставою для визнання договорів недійсними. Зважаючи на всі вищеперераховані обставини, суд приходить до висновку, що у разі задоволення позовних вимог прокурора щодо визнання договору оренди землі недійсним та зобов'язання [PERSON], повернути земельну ділянку до земель запасу Мусіївської сільської ради Хорольського району Полтавської області буде порушено справедливу рівновагу між публічними та приватними інтересами, яка полягає в необхідності дотримання розумної, обгрунтованої пропорційності між використаними заходами і тією метою, на досягнення якої спрямовувався будь-який захід, що позбавив особу власності. За таких обставин визнання договору оренди землі недійсним і зобов'язання [PERSON] повернути земельну ділянку до земель запасу Мусіївської сільської ради Хорольського району Полтавської області є безпідставним. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивач звільнений від сплати судового збору та витрат, стягує з відповідача Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області, як з єдиної особи, що винна в порушенні чинного законодавства України, а саме ст.123 ЗК України, в дохід держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі наведеного,

Outcome: partial