Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулась в Верховинський районний суд з позовом до Верховинського районного споживчого товариства, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог - Верховинська селищна рада Верховинського району , в якому просить визнати за нею право власності на приміщення магазину "[INFO]", загальною площею 82,8 кв.м., інвентаризаційною вартістю 10441,00 грн., яке знаходиться по [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивує тим, що приміщення магазину "[INFO]", яке в різний час мало різне цільове призначення та використовувалося, і як магазин, і як кафе перебувало на балансі Верховинського районного споживчого товариства. Постановою зборів уповноважених членів Верховинського районного споживчого товариства від 04.04.2013 року вирішено продати їй це приміщення. Протягом 2011-2013 років вона виплатила Верховинському райСТ інвентаризаційну вартість магазину, а також всі кошти необхідні для сплати зборів та платежів на загальну суму 14523 грн. Приміщення магазину їй передано згідно акту передачі-прийому та нею виготовлено на нього технічний паспорт. Однак зареєструвати право власності на магазин, який побудовано ще в 1984 році вона позбавлена можливості у зв'язку з тим, що документи на нього не збереглися. Магазин фактично перебуває у її власності, однак із-за відсутності документа про право власності, вона не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися ним, а тому змушена звернутися в суд за захистом своїх законних прав та інтересів. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача Євчук М.М. позов визнав, суду пояснив, що в квітні 2013 року на зборах уповноважених членів Верховинського районного споживчого товариства згідно заяви [PERSON] було прийнято рішення про продаж їй магазину "[INFO]" та передано у власність згідно акту передачі-прийому від 08.04.2013 року. Документи на цей магазин, який побудований у 1984 році в районному споживчому товаристві не збереглися. [PERSON] повністю сплатила вартість цього приміщення і на даний час ним користується, а тому вважає, що позов необхідно задовольнити. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог - Верховинської селищної ради Верховинського району в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечив, просить справу розглянути за його відсутності. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Із постанови зборів уповноважених членів Верховинського районного споживчого товариства від 04.04.2013 року видно, що згідно заяви [PERSON], їй було вирішено продати приміщення магазину "[INFO]" та це приміщення їй фактично передано згідно акту передачі-прийому від 08.04.2013 року (а.с. 4-6). Копіями квитанцій до прибуткового касового ордеру від 04.04.2011 року, 07.04.2011 року, 18.04.2011 року, 04.04.2013 року стверджується, що позивачем [PERSON] сплачено Верховинському районному споживчому товариству за приміщення магазину "[INFO]" кошти на загальну суму 14523 грн.(а.с. 7). Із технічного паспорта від 03.01.2013 року видно, що загальна площа нежитлового приміщення магазину "[INFO]", яке побудовано в 1984 році та знаходиться в [ADDRESS] становить 82,8 кв.м., балансова (інвентаризаційна) вартість цього приміщення - 10441,00 грн. (а.с. 8-13). Довідкою за вих.№109 від 22.09.2014 року стверджується, що документи, які посвідчують право власності на будівлю магазину "[INFO]", яка знаходиться в [ADDRESS] в Верховинському районному споживчому товаристві не збереглися(а.с.14). Угодами про використання земельної ділянки укладеними між Верховинською селищною радою та [PERSON] від 10.01.2013 року та 07.02.2014 року підтверджено, що позивачка користується та щорічно сплачує кошти за надану їй в оренду земельну ділянку площею 0,0250 га для обслуговування магазину "[INFO]" в [ADDRESS](а.с.15,16). Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, суд, оцінивши в сукупності досліджені по справі докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення при визнанні їх представником відповідача та відсутності заперечень третьої особи.. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст.328, 392 ЦК України,

Outcome: approved