Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

19 лютого 2014 року позивач - Публічне акціонерне товариство "Родовід Банк" звернувся в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська (позовна заява надійшла в провадження судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Третяк В.В.) з позовною заявою, в якій просить суд стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором від 07 травня 2008 року, яка становить 600689,01 USD та складається з загальної заборгованості по кредиту у розмірі 32 729,11 USD, до якої входить сума простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 19 964,91 USD, сума поточної заборгованості за процентами по кредиту у розмірі 206, 22 USD, сума простроченої заборгованості за процентами по кредиту у розмірі 12 557,98 USD; загальної суми пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості у розмірі 565 058, 89 USD, до якої входить сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у розмірі 544 495,14 USD, сума пені за несвоєчасне погашення процентів по кредиту у розмірі 20 563,75 USD; загальної суми трьох процентів річних від суми простроченої кредитної заборгованості у розмірі 2 901 USD, до якої входить сума трьох процентів річних від суми простроченого кредиту у розмірі 2 795,42 USD, сума трьох процентів річних від суми прострочених процентів по кредиту в сумі 105,58 USD. Також, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на його користь витрати, пов'язані з розглядом справи в суді: судовий збір в сумі 3654 грн. 00 коп. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.10.2014 року відхилено апеляцію відповідачів на ухвалу суду про відкриття провадження; ухвалою районного суду від 09.12.2014 року провадження у справі зупинено до вирішення у Кіровському районному суді м. Дніпропетровська позову відповідачів до ПАТ Родовідбанк про визнання кредитного договору недійсним. 29.01.2015 року справу передано на розгляд даного складу суду у звязку з закінченням терміну повноважень судді Третяк В.В. 30.05.2016 року провадження у справі поновлено за заявою представника позивача [PERSON], згідно якої ухвалою апеляційного суду від 24.02.2016 року залишено без змін рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, яким відмовлено у задоволенні позову відповідачів до ПАТ Родовідбанк про визнання кредитного договору недійсним. Ухвалами районного суду від 14.12.2016 року витребувано докази за клопотанням представника відповідача, та відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі. 13.03.2017 року до суду надійшли від представника позивача витребувані за клопотанням відповідачів докази, 15.05.2017 року у справі відповідачем [PERSON] заявлено клопотання про призначення судової економічної експертизи, яке задоволено судом, однак 11.10.2017 року справу повернуто до суду першої інстанції з експертної установи у звязку з ненадходженням коштів на оплату експертизи. Відповідно судом продовжено розгляд позовних вимог по суті. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 07 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством "Родовід Банк", найменування якого 17.06.2010 року було змінено на Публічне акціонерне товариство "Родовід Банк" та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № 35/АА-00020.08.2, згідно якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 21136,84 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути кредит не пізніше 07.05.2015 року та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, передбачених кредитним договором. Підтвердженням виконання умов договору щодо надання кредиту є заява на видачу готівки № 1346_4 від 07.05.2008 року на суму 21136,84 доларів США, еквівалент 106741,04 грн. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та відповідачкою [PERSON] укладено договір поруки б/н, відповідно до якого поручитель поручається за виконання відповідачем [PERSON] зобов`язань за кредитним договором. Відповідачка [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 29 січня 2014 року становить 600689,01 USD (еквівалент 4801307,22 грн.) та складається з загальної заборгованості по кредиту у розмірі 32 729,11 USD (еквівалент 261603,78 грн.), до якої входить сума простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 19 964,91 USD (еквівалент 159579,53 грн.), сума поточної заборгованості за процентами по кредиту у розмірі 206, 22 USD (еквівалент 1648,32 грн.), сума простроченої заборгованості за процентами по кредиту у розмірі 12 557,98 USD (еквівалент 100375,93 грн.); загальної суми пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості у розмірі 565 058, 89 USD (еквівалент 4516515,73 грн.), до якої входить сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у розмірі 544 495,14 USD (еквівалент 4352149,69 грн.), сума пені за несвоєчасне погашення процентів по кредиту у розмірі 20 563,75 USD (еквівалент 164366,04 грн.); загальної суми трьох процентів річних від суми простроченої кредитної заборгованості у розмірі 2 901 USD (еквівалент 23187,72 грн.), до якої входить сума трьох процентів річних від суми простроченого кредиту у розмірі 2 795,42 USD (еквівалент 22343,82 грн.), сума трьох процентів річних від суми прострочених процентів по кредиту в сумі 105,58 USD (еквівалент 843,90 грн.). Вказана заборгованість по кредитному договору залишається несплаченою відповідачем до теперішнього часу, незважаючи на неодноразові повідомлення про факт виникнення заборгованості та її розмір, тому позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. Від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] надійшли до суду письмові заперечення, в яких він просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, зазначив, що 07.05.2008 року між відповідачем та позивачем було укладено кредитний договір № 35/АА-00020.08.2 Відповідно до п. 1.1. кредитного договору банк відкрив позичальнику не відновлювану кредитну лінію на загальну суму 21 136, 84 дол. США терміном по 07.05.2015 р. включно. У п. 1.2. кредитного договору визначено, що кредитні кошти використовуються позичальником для купівлі автомобіля згідно з договором купівлі-продажу від 06.05.2008 р. № 0864. Відповідно до п. 1.5. кредитного договору процентна ставка за кредитами встановлюється в розмірі 13,00 процентів річних. В позовній заяві позивач зазначає, що відповідно до п. 3.4. кредитного договору відповідач повинен достроково повернути одержану суму кредиту та сплатити нараховані проценти на вимогу банку. Вказана вимога не відповідає умовам кредитного договору, оскільки відповідно до п. 3.4. зазначеного договору позичальник зобовязується достроково погасити заборгованість за одержаними кредитами та сплатити проценти за користування ними, а також пені та штрафи передбачені цим договором, у разі невиконання зобовязань, передбачених у п. 3.2. та п. 3.3. цього договору. Пунктами 3.2. та 3.3. кредитного договору на позичальника покладено обовязок укладення договору страхування автомобіля та встановлено графік переукладення цього договору. В позовній заяві позивач не надав доказів порушення відповідачем п.п. 3.2., 3.3. кредитного договору, а отже не мав права вимагати дострокового погашення заборгованості. В позовній заяві міститься розрахунок неустойки за період з 13.01.2009 р. по 29.01.2014 р., що не відповідає вимогам п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України, а саме на стягнення пені, штрафу, неустойки встановлюється спеціальна позовна давність в один рік. Розмір пені є значним по відношенню суми боргу, що є не припустимим. Встановлення в кредитному договорі пені за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів у розмірі 1,6 % за кожен день прострочення суперечить засадам рівності учасників цивільних відносин та принципам справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства. Оскільки умови кредитного договору розробляються банком і позичальник не впливає на зміст договору, банк, встановивши завищений розмір пені, порушив принцип добросовісності. Нарахування банком пені у розмірі 544495,14 доларів США на суму простроченої заборгованості в розмірі 19964,91 доларів США не відповідає ані моральним засадам, ані принципам справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства. Позивач у позовній заяві з 04.06.2009 р. розраховує суму пені та суму процентів за користування кредитом виходячи з залишку одержаної суму кредиту, а саме з 19964,91 доларів США. Вказаний розрахунок суперечить чинному законодавству та умовам кредитного договору. Згідно з Додатком 1 до кредитного договору визначено порядок, розмір та строки погашення кредиту. Останній платіж за кредитом встановлено 07.05.2015 р. в розмірі 431,14 доларів США. Таким чином, 07.05.2015 р. дата повного погашення кредиту за кредитним договором. Тому, після настання цієї дати у позивача виникає право нарахування пені та процентів за весь залишок неповерненого кредиту. Крім того, позивач наполягає на стягненні з відповідача 3 % річних від суми прострочення за кредитом. Умовами кредитного договору не передбачено застосування до позичальника відповідальності за порушення грошового зобовязання у вигляді стягнення 3 % річних. Оскільки, згідно Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991р. № 1023-XII, кредитний договір є договором споживчого кредиту, позивач виконуючи вимоги п. 2 ч. 2 Закон № 1023-ХІІ повинен був передбачити в умовах кредитного договору порядок стягнення з позичальника 3 % річних за прострочення грошового зобовязання. Таким чином, вимога позивача щодо стягнення 3 % річних за прострочення грошового зобовязання є безпідставною. Від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] надійшли до суду письмові заперечення, в яких вона просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, зазначила, що 07 травня 2008 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Родовід Банк» було укладено кредитний договір № 35АА/-00020.08.2, для забезпечення виконання умов якого між Публічним акціонерним товариством «Родовід Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки. Згідно п.1.1 договору поруки, поручитель зобовязується солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором №35АА/-00020.08.2 від 07 травня 2008 року, а також усіх додаткових угод, які можуть бути укладені до закінчення строку його дії, що укладений між банком та позичальником. Згідно положень кредитного договору, зокрема п. 3.1.2., термін повного погашення кредиту за умовами цього договору не пізніше 07 травня 2015 року. Відповідно до п. 4.1 договору поруки, договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного погашення позичальником та/або поручителем заборгованості за кредитним договором. З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки п. 4.1. про його дію до повного погашення позичальником та/або поручителем заборгованості за кредитним договором, не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч. 1 ст. 251 та ч.1 ст.252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Згідно положень кредитного договору, зокрема п. 3.1.2., термін повного погашення кредиту за умовами цього договору не пізніше 07 травня 2015 року. За таких обставин у ПАТ «Родовід Банк» виникло право предявити вимогу до поручителя, [PERSON], про виконання порушеного зобов'язання боржника [PERSON] щодо повернення кредиту, починаючи з 07 травня 2015 року. Разом з тим, відповідно до п. 2.1. зазначеного договору поруки у випадку невиконання позичальником своїх зобовязань за платежами, що передбачені кредитним договором, поручитель на підставі письмового повідомлення позичальника або банку, не пізніше наступного робочого дня після одержання такого письмового повідомлення, погашає за рахунок власних коштів на рахунок банку в повному обсязі заборгованості за позичальником за кредитним договором. Тобто, моментом виникнення обовязку поручителя погасити заборгованість позичальника за кредитним договором виникає після надходження повідомлення від позичальника або банку про наявність такої заборгованості. Проте банк не надав жодних підтверджень направлення такого повідомлення поручителю, з яким відповідно до вищезазначеного пункту договору поруки виникає у відповідача, як поручителя обов'язок погасити заборгованість позичальника за кредитним договором. В судовому засіданні відповідач [PERSON] заперечувала проти заявлених вимог, пояснила, що банк намагався звернути стягнення на автомобіль як предмет застави, але за її позовом виконавчий напис було скасовано у судовому порядку, автомобіль за цей час знецінився, але залишається у її користуванні; вважає позовні вимоги безпідставними, оскільки нараховані штрафні санкції виходять за розумні межі, неодноразово намагалась знайти з банком спільну мову щодо реструктуризації боргу, але марно. Просить у позові відмовити. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 07 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством "Родовід Банк", найменування якого 17.06.2010 року було змінено на Публічне акціонерне товариство "Родовід Банк" та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № 35/АА-00020.08.2 (Т. 1 л.с. 10), згідно якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 21136,84 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути кредит не пізніше 07.05.2015 року та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, передбачених кредитним договором. Підтвердженням виконання умов договору щодо надання кредиту є заява на видачу готівки № 1346_4 від 07.05.2008 року на суму 21136,84 доларів США, еквівалент 106741,04 грн. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та відповідачкою [PERSON] укладено договір поруки б/н (Т. 1 л.с. 19), відповідно до якого поручитель поручається за виконання відповідачем [PERSON] зобов`язань за кредитним договором. Відповідачка [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 29 січня 2014 року становить 600689,01 USD (еквівалент 4801307,22 грн.) згідно розрахунку (Т. 1 л.с. 4) та складається з загальної заборгованості по кредиту у розмірі 32 729,11 USD (еквівалент 261603,78 грн.), до якої входить сума простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 19 964,91 USD (еквівалент 159579,53 грн.), сума поточної заборгованості за процентами по кредиту у розмірі 206, 22 USD (еквівалент 1648,32 грн.), сума простроченої заборгованості за процентами по кредиту у розмірі 12 557,98 USD (еквівалент 100375,93 грн.); загальної суми пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості у розмірі 565 058, 89 USD (еквівалент 4516515,73 грн.), до якої входить сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у розмірі 544 495,14 USD (еквівалент 4352149,69 грн.), сума пені за несвоєчасне погашення процентів по кредиту у розмірі 20 563,75 USD (еквівалент 164366,04 грн.); загальної суми трьох процентів річних від суми простроченої кредитної заборгованості у розмірі 2 901 USD (еквівалент 23187,72 грн.), до якої входить сума трьох процентів річних від суми простроченого кредиту у розмірі 2 795,42 USD (еквівалент 22343,82 грн.), сума трьох процентів річних від суми прострочених процентів по кредиту в сумі 105,58 USD (еквівалент 843,90 грн.). Вказана заборгованість по кредитному договору залишається несплаченою відповідачем до теперішнього часу, незважаючи на неодноразові повідомлення (Т. 1 л.с. 22-24) про факт виникнення заборгованості та її розмір, тому позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.3 ст. 533 Цивільного кодексу України кредитор має право на повернення боргу в тій валюті, у якій укладено зобов'язання. Ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику (кредит) частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору. Відповідно ст. ст. 553, 554 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку і відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Під час судового розгляду представником співвідповідача [PERSON] договору поруки не заявлено про визнання договору поруки припиненим, строк виконання зобов'язання на час подання позову до суду не сплинув. Згідно ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно доданого до позовної заяви розрахунку (л.с. 4 т.1, л.с. 2-8 т.2) заборгованість за кредитом становить 600689,01 USD (еквівалент 4801307,22 грн.) згідно розрахунку (т. 1 л.с. 4) до якої входить сума пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості у розмірі 565 058, 89 USD (еквівалент 4516515,73 грн.), до якої входить сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у розмірі 544 495,14 USD (еквівалент 4352149, 69 грн.), сума пені за несвоєчасне погашення процентів по кредиту у розмірі 20 563,75 USD (еквівалент 164366,04 грн.). При цьому кредит надавався на придбання автомобіля, яким продовжує користуватись відповідач, вимог про звернення стягнення на автомобіль не заявлено. Приймаючи до уваги, що до січня 2009 року включно відповідачем згідно графіку вносились платежі за договором кредиту, а також виходячи з обставин справи, які мають істотне значення, зокрема, враховуючи, що сума пені значно перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту, перевищує розмір позики, яка була отримана позичальником за кредитним договором, та виходить за межі розумності та справедливості в контексті ч.3 ст. 509 ЦК України, суд вважає можливим зменшити розмір неустойки у вигляді пені та відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у розмірі 200 000 USD, частково задовольнивши позовні вимоги і стягнувши з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 35/АА-00020.08.2 від 07.05.2008 року станом на 29 січня 2014 року в сумі 400 689,01 USD, яка складається з : загальної заборгованості по кредиту у розмірі 32 729,11 USD, до якої входить сума простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 19 964,91 USD, сума поточної заборгованості за процентами по кредиту у розмірі 206, 22 USD, сума простроченої заборгованості за процентами по кредиту у розмірі 12 557,98 USD; загальної суми пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості у розмірі 365 058, 89 USD, до якої входить сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у розмірі 344 495,14 USD, сума пені за несвоєчасне погашення процентів по кредиту у розмірі 20 563,75 USD; загальної суми трьох процентів річних від суми простроченої кредитної заборгованості у розмірі 2 901 USD, до якої входить сума трьох процентів річних від суми простроченого кредиту у розмірі 2 795,42 USD, сума трьох процентів річних від суми прострочених процентів по кредиту в сумі 105,58 USD. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити частково позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У зв'язку із частковим задоволенням позовних вимог, суд

Outcome: partial