Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, мотивуючи позовні вимоги тим, що 12.05.2008 року було укладено кредитний договір № ML-M00/054/2008 між Закритим акціонерним товариством "ОТП Банк" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк") та [PERSON]. Відповідно до умов договору позичальник отримав кредит в розмірі 41 000 доларів США строком користування до 12.05.2023 року зі встановленою плавоючою відсотковою ставкою у розмірі: фіксований відсоток + FIDR, де фіксований відсоток дорівнює 5,99 % річних, а FIDR це процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщенні в банку на строк 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору. В залежності від зміни вартості кредитних ресурсів банку ставка FIDR може змінюватися банком (збільшуватись чи зменшуватись) в порядку передбаченому цим кредитним договором. Порядок надання кредиту був встановлений п. 1.7.1 ч. 2 кредитного договору, відповідно до якої банк здійснює видачу кредиту позичальнику однією сумою чи траншами згідно з кредитною заявкою позичальника. Кредит надається однією сумою чи траншами шляхом дебатування кредитного рахунку позичальника та перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника в банку. Відповідно до ч. 1 ст. 2 кредитного договору було визначено, що поточний рахунок позичальника є рахунок [NUMBER]. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання та надав [PERSON] кредит відповідно до кредитної заявки від 12.05.2008 р. Видача кредиту відбулась шляхом перерахування коштів на поточний рахунок [PERSON] 13.05.2008 року. В свою чергу [PERSON] зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за його користування і виконати всі інші зобов'язання, як вони визначені в кредитному договорі 2. Порядок виконання боргових зобов'язань за кредитним договором 2 був встановлений п.1.5 ч. 2 даного договору. Відповідно до п.п. 1.5.1. кредитного договору 1, погашення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку повернення кредиту та сплати процентів, шляхом безготівкового перерахування на поточний та/чи транзитний рахунок. Згодом, між позивачем та [PERSON] укладалися наступні додаткові договори до кредитного договору. 2: додатковий договір №1 від 21 квітня 2009 року; додатковий договір №2 від 20 квітня 2011 року; додатковий договір №3 від 20 липня 2011 року (умовами даного договору було, зокрема, змінено валюту кредиту). [PERSON] були порушені умови кредитного договору в частині повернення кредиту у порядку визначеному графіком платежів (п. 1.5.1. кредитного договору 2). Внаслідок такого порушення умов кредитного договору, у [PERSON] виник борг перед позивачем, що станом на 23.09.2013 року складав 346 035 грн. 58 коп., з яких залишок заборгованості за кредитом - 303 407 грн. 26 коп., сума відсотків-несплачені відсотки за користування кредитом - 42 628 грн. 32 коп. 12.05.2008 року між позивачем та [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] був укладений договір іпотеки №РML-М00/054/2008. Відповідно до умов договору іпотеки, відповідачі передали в іпотеку банку в якості забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором належну їм квартиру [ADDRESS]. Відповідно до п.п. 6.1, 6.2. 6.3 Договору іпотеки було встановлено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель може задовольнити такі вимоги: а) всі боргові зобов'язання, не сплачені боржниками, і вимоги стосовно повного відшкодування всіх збитків, завданих порушенням іпотекодавцями іх зобов'язань за цим договором, а також всіх фактичних витрат, понесених іпотекодержателем у зв'язку із реалізацією його прав за цим договором. Іпотекодержатель має право задовольнити із вартості предмета іпотеки всі фактичні вимоги негайно після виникнення будь-якої із таких обставин, зокрема: а) несплата боржником іпотекодержателю будь-якої суми у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і порядку, як встановлено в кредитному договорі. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на вибір іпотекодержателя, зокрема за рішенням суду. 20.07.2011 року між позивачем та відповідачами був укладений договір №1 про внесення змін та доповнень до договору іпотеки. Зокрема, у зв'язку зі зміною прізвища [PERSON] з "[PERSON]" на "[PERSON]", були внесені зміни до преамбули Договору іпотеки. Просить звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №РML-М00/054/2008 від 12.05.2008 р., а саме: квартиру [ADDRESS] та відповідно до відомостей, викладених у довідці-характерисгиці, виданій Комунальним підприємством "Вінницьке обласне бюро технічної інвентаризації" 07.04.2008 року за №3967 складається з коридорів 31-1, 31-6, туалету 31-2, ванної 31-3, кухні 31-4, двох кімнат 31-5, 31-7, загальною жилою площею 26,8 кв.м., загальною площею 44,0 кв.м., зі способом реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів та за початковою ціною предмета іпотеки для його подальшої реалізації визначеною експертною оцінкою в рамках виконавчого провадження. Виручені під час публічних торгів кошти направити Публічному акціонерному товариству "ОТП Банк" для погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором №РML-М00/054/2008 від 12.05.2008 року в розмірі 346 035 грн. 58 коп. Стягнути з відповідачів судовий збір. Представник позивача Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" - Довгаль І.О. в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги з наведених у позові підстав. Зазначив, що оскільки відповідачем [PERSON] не виконувалися зобов'язання за кредитним договором, то банк скористався своїм правом та звернувся до суду з даним позовом. Крім того, у справі № 127/28774/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №РML-М00/054/2008 від 12.05.2008 року Вінницьким міським судом Вінницької області 13.06.2014 року було винесено рішення про стягнення з відповідачів заборгованості в розмірі 346 035 грн. 58 коп. На виконання даного рішення видано виконавчий лист, однак рішення суду на даний час боржниками не виконується. Розрахунок заборгованості здійснено відповідно до умов договору. Просить позов задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи у їх відсутність не надали. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надавши до суду заяву, в якій повідомляє, що з'явитися в судове засідання не може в зв'язку з перебуванням на лікарняному, просить визнати причину неявки поважною та відкласти розгляд цивільної справи. Враховуючи, що жодних доказів на підтвердження хвороби представником відповідача до суду не надано, суд визнає повідомлені представником відповідача причини неявки в судове засідання неповажними. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Враховуючи викладене, суд ухвалив розглянути справу у відсутності відповідачів в порядку ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. До такого висновку суд приходить на підставі наступного. В судовому засіданні встановлено, що 12.05.2008 року між Закритим акціонерним товариством "ОТП Банк" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк") та [PERSON] було укладено кредитний договір № ML-M00/054/2008. Згідно умов договору позичальник отримав кредит в розмірі 41 000 доларів США строком користування до 12.05.2023 року зі встановленою плавоючою відсотковою ставкою у розмірі: фіксований відсоток + FIDR, де фіксований відсоток дорівнює 5,99 % річних, а FIDR це процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщенні в банку на строк 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору. В залежності від зміни вартості кредитних ресурсів банку ставка FIDR може змінюватися банком (збільшуватись чи зменшуватись) в порядку передбаченому цим кредитним договором. Як вбачається з договору, порядок надання кредиту був встановлений п. 1.7.1 ч. 2 кредитного договору, відповідно до якої банк здійснює видачу кредиту позичальнику однією сумою чи траншами згідно з кредитною заявкою позичальника. Кредит надається однією сумою чи траншами шляхом дебатування кредитного рахунку позичальника та перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника в банку. Порядок виконання боргових зобов'язань за кредитним договором 2 був встановлений п.1.5 ч. 2 даного договору. Відповідно до п.п. 1.5.1. кредитного договору 1, погашення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку повернення кредиту та сплати процентів, шляхом безготівкового перерахування на поточний та/чи транзитний рахунок. Крім того між позивачем та [PERSON] укладалися наступні додаткові договори до кредитного договору. 2: додатковий договір №1 від 21 квітня 2009 року; додатковий договір №2 від 20 квітня 2011 року; додатковий договір №3 від 20 липня 2011 року (умовами даного договору було, зокрема, змінено валюту кредиту). Позивач виконав взяті на себе зобов'язання та надав [PERSON] кредит відповідно до кредитної заявки від 12.05.2008 р. Видача кредиту відбулась шляхом перерахування коштів на поточний рахунок [PERSON] 13.05.2008 року. Взяті на себе зобов'язання відповідач [PERSON] своєчасно не виконував у зв'язку з чим заборгованість за договором станом на на 23.09.2013 року складає 346 035 грн. 58 коп., з яких залишок заборгованості за кредитом - 303 407 грн. 26 коп., сума відсотків-несплачені відсотки за користування кредитом - 42 628 грн. 32 коп. 12.05.2008 року між позивачем та [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] був укладений договір іпотеки №РML-М00/054/2008. Згідно умов договору іпотеки, відповідачі передали в іпотеку банку в якості забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором належну їм квартиру [ADDRESS]. Згідно п. 3.2 Договору іпотеки балансова вартість предмета іпотеки становить 22 927 грн. 00 коп. Пунктами 6.1, 6.2. 6.3 Договору іпотеки встановлено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель може задовольнити такі вимоги: а) всі боргові зобов'язання, не сплачені боржниками, і вимоги стосовно повного відшкодування всіх збитків, завданих порушенням іпотекодавцями іх зобов'язань за цим договором, а також всіх фактичних витрат, понесених іпотекодержателем у зв'язку із реалізацією його прав за цим договором. Іпотекодержатель має право задовольнити із вартості предмета іпотеки всі фактичні вимоги негайно після виникнення будь-якої із таких обставин, зокрема: а) несплата боржником іпотекодержателю будь-якої суми у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і порядку, як встановлено в кредитному договорі. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на вибір іпотекодержателя, зокрема за рішенням суду. 20.07.2011 року між позивачем та відповідачами був укладений договір №1 про внесення змін та доповнень до договору іпотеки. Зокрема, у зв'язку зі зміною прізвища [PERSON] з "[PERSON]" на "[PERSON]", були внесені зміни до преамбули Договору іпотеки. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Позичальник згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель має право за рахунок предмета іпотеки задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до положень ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. При цьому суд звертає увагу, що право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором - стягнення заборгованості, в тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця, одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, належний іпотекодавцю, який не є позичальником належить виключно позивачеві. Відповідно до ч. 6 ст. 38 Закону України "Про іпотеку" ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Відповідно до ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст.38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Як вбачається з розрахунку наданого позивачем, станом на 23.09.2013 року заборгованість за кредитним договором складає 346 035 грн. 58 коп., з яких залишок заборгованості за кредитом - 303 407 грн. 26 коп., сума відсотків - несплачені відсотки за користування кредитом - 42 628 грн. 32 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте, правильність зазначеного розрахунку заборгованості відповідачами не спростовано належними та допустимими доказами. Крім того, 13.06.2014 року у справі № 127/28774/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №РML-М00/054/2008 від 12.05.2008 року Вінницьким міським судом Вінницької області було винесено рішення про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості в розмірі 346 035 грн. 58 коп. На виконання даного рішення 31.07.2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області видано виконавчий лист. На підставі викладеного, враховуючи, що позичальником не було виконано зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого у позивача виникло право звернення стягнення на предмет іпотеки та з урахуванням вимог ст.ст. 7, 33, 39 Закону України "Про іпотеку", суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Крім того, суд зазначає, що відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону: не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Однак, як вбачається з матеріалів справи, жодних доказів того, що нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя та що у позичальника або майнових поручителів у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно, відповідачами до суду не надано, клопотання про витребуваня таких доказів судом, відповідачами не заявлялися. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо та в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Оскільки позивачем було сплачено судовий збір при подачі позовної заяви до суду, то відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтвердженні судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved