Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" 06.03.2015 року звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому з урахуванням уточнень просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" заборгованість по кредитному договору № BL_ЖГ00004521 від 13.12.2010 року у розмірі 12 694, 91 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 13.12.2010 року між ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" та [PERSON] укладено договір № BL_ЖГ00004521, у відповідності до умов якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 8 500, 00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20, 00 % річних з кінцевим терміном повернення 13.12.2013 року. [PERSON] зобов'язалась щомісяця та у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості, проценти за користування кредитом та комісію. У порушення умов кредитного договору № BL_ЖГ00004521 від 13.12.2010 року про належне, повне і своєчасне виконання зобов'язань, [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, не сплачує щомісячні платежі в результаті чого станом на 06.03.2015 року [PERSON] має заборгованість в розмірі 12 694, 91 грн., а саме: 7 396, 00 грн. - заборгованість за кредитом; 2 621, 41 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 677, 50 грн. - заборгованість по комісії. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, у разі неявки в судове засідання відповідачів на підставі ст. 224 ЦПК України не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Окрім того, в заяві просить застосувати строки позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог за межами трирічного строку позовної давності. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог з огляду на наступне. З матеріалів справи судом встановлено та не заперечується сторонами, що 13.12.2010 року між ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" та [PERSON] укладено договір № BL_ЖГ00004521, у відповідності до умов якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 8 500, 00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20, 00 % річних з кінцевим терміном повернення 13.12.2013 року. Згідно умов договору [PERSON] зобов'язалась здійснювати погашення суми заборгованості в порядку передбаченому графіком погашення заборгованості за кредитом, наведеному у додатку № 1 до кредитного договору. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином свої зобов'язання не виконувала, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснила, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 06.03.2015 року склалась заборгованість: 7 396, 00 грн. - заборгованість за кредитом; 2 621, 41 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2 677, 50 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що відповідач просить застосувати до позовних вимог наслідки пропуску строку позовної давності. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Верховний Суд України у постанові від 06.11.2013 року по справі № 6-116цс13 зазначив, що, відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. Як вбачається з матеріалів справи, згідно заяви позичальника [PERSON] зобов'язалась здійснювати погашення суми заборгованості в наступному порядку: 13-го числа кожного місяця відповідач зобов'язалась надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 443, 50 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотків та комісії. Таким чином, оскільки за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами 13-го число кожного місяця у сумі 443, 50 грн., початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань. Враховуючи, що з даним позовом до суду ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" звернулось 06.03.2015 року (згідно штемпеля на конверті), суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитом, по процентам за користування кредитом, по комісії за користування кредитом за період до 06.03.2012 р. задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не доведено поважність причин пропуску позовної давності. Приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] зобов'язання з погашення кредиту у визначені строки не виконала, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь ПАТ ""Всеукраїнський Акціонерний Банк" в межах строку позовної давності заборгованості з кредиту у розмірі 5 977, 50 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 1 759, 54 грн., заборгованості по комісії у розмірі 1 912, 50 грн. Враховуючи, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" заборгованості за кредитним договором у розмірі 9 649, 54 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Приймаючи до уваги викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial