Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до Приватного сільськогосподарського виробничого підприємства «Рутенія М» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки. Вказуючи, що на підставі державного акту на праві власності на земельну ділянку, їй належить право власності на земельну ділянку загальною площею 5,10 га, яка складається з 4 ділянок, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована в межах території Бурилівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області. Одна із земельних ділянок розміром 4,49 га перебувала в користуванні відповідача без укладення договірних відносин та позивач отримувала від орендатора плату за користування. При звернені в 2015 році до відділу Держкомзему в Кривоозерському районі про виділення земельного паю в натурі, стало відомо, що відповідач користується паєм на підставі договору оренди землі від 12 вересня 2008 року, який вона не укладала та не підписувала, також не уповноважувала його підписувати членів своєї родини, тому просила про задоволення позовних вимог. В судове засідання позивач не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином. Її представник в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача позов не визнав, посилаючись на те, що зміст договору оренди земельної ділянки відповідає вимогам закону, протягом восьми років умови договору виконувалися сторонами, позивач щорічно отримувала оренду плату за користування земельною ділянкою, просив відмовити в задоволені позову. Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 03 лютого 2006 року, зареєстрованого за № 010601700004, належить земельна ділянка загальним розміром 5,10 га, яка розташована в межах території Бурилівської сільської ради Кривоозерського району та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та складається з чотирьох ділянок: -Ділянка № 1 розміром 0,02 га кадастровий номер [NUMBER], -Ділянка № 2 розміром 0,07 га кадастровий номер [NUMBER], -Ділянка № 3 розміром 0,53 га кадастровий номер [NUMBER], -Ділянка № 4 розміром 4,49 га кадастровий номер [NUMBER] Одну із вказаних земельних ділянок розміром 4,49 га на підставі договору оренди від 12 вересня 2008 року, зареєстрованого 20 травня 2009 року у Кривоозерському реєстрі від Миколаївської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» за № 0409017000215, укладеного між [PERSON] та Приватним сільськогосподарським виробничим підприємством «Рутенія М» в особі директора Душейко Валентина Пилиповича, передано Підприємству в оренду для володіння та користування. Дані обставини підтверджуються актом прийому-передачі земельної ділянки від 12 вересня 2008 року, додатком № 1 до договору оренди земельної ділянки, актом про передачу та прийом межових знаків під охорону та зберігання. Згідно ч. 4 ст. 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Чинним цивільним законодавством України, а саме: ст.ст. 210, 640 ЦК України, ст. 125 ЗК України, ст. 18 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що договір оренди землі підлягає державній реєстрації, після чого набуває чинності. Згідно ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України. Частина 3 ст. 203 ЦК України передбачає, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як підтвердив в судовому засіданні представник позивача : після отримання [PERSON] у 2006 році у власність земельної ділянки, яка розташована в межах території Бурилівської сільської ради Кривоозерського району, [PERSON] не передавала земельну ділянку у користування відповідачу, договору оренди землі з відповідачем - ПСВП "Рутенія-М" не укладала. У 2015 році позивач, бажаючи самостійно обробляти земельну ділянку, звернулась до відповідача про повернення земельної ділянки, на що отримано відмову та вияснено про існування договору оренди, укладеного з ПВСП "Рутенія-М", представник позивача вказував, що договір оренди земельної ділянки та акт прийому - передачі земельної ділянки позивач не підписувала, тому ухвалою суду від 24 вересня 2015 року по справі призначено почеркознавчу експертизу. Згідно висновку почеркознавчої експертизи № 1013 від 04 квітня 2016 року, підтверджено, що підпис в графах «орендодавець», у розділі «реквізити сторін» договору оренди землі від 12 вересня 2008 року укладеного ПСВП "Рутенія-М" та [PERSON], зареєстрованого 20 травня 2009 року у Кривоозерському реєстрі від Миколаївської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», додатку № 1 до договору оренди виконані не [PERSON] Враховуючи, що судом підтвердженні факти, що позивач не підписувала договору оренди землі, акт прийому-передачі об'єкта оренди, укладання та реєстрація договору оренди земельної ділянки від 12 вересня 2008 року проведена без відома та волевиявлення позивача, що є порушенням вимог ч. 4 ст. 15 та ст. 17 Закону України "Про оренду землі" та суперечить ч. 3 ст. 203 ЦК України, тому заявлений позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені ним судові витрати за оплату судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. та витрати за проведення експертизи в сумі 2 211 грн. 84 коп., всього 2 455 грн. 44 коп. На підставі ст. ст. 203, 210, 215, 386, 387, 638-640 ЦК України, ст.ст. 124 - 125 ЗК України, ст.ст. 13-19, 21 Закону України «Про оренду землі»,

Outcome: approved