Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

У червні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив розірвати договір № 700003 від 02 квітня 2019 року, укладений між ним і Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтеравтотрейд" (далі - ТОВ "Інтеравтотрейд" або Товариство), стягнути на його користь з відповідача сплачені ним на виконання умов цього договору грошові кошти в розмірі 35000 грн. та моральну шкоду в розмірі 10000 грн. В обґрунтування позову зазначав, що у березні 2019 року він знайшов у мережі Інтернет оголошення про продаж міні-трактора Булат-354.4 К за ціною 156000 грн. Зателефонувавши по номеру телефону, зазначеному в цьому оголошенні, він дізнався про те, що реалізацією даного трактора займається ТОВ "Інтеравтотрейд" та для оформлення відповідних документів щодо придбання транспортного засобу йому необхідно прибути до офісу цього Товариства. 02 квітня 2019 року він прибув до офісу відповідача ТОВ "Інтеравтотрейд", де після нетривалої розмови із менеджером цього Товариства він отримав платіжні реквізити на сплату авансового внеску в розмірі 35000 грн. за бажаний трактор. Після сплати вказаних коштів йому надали для підпису договір № 700003, при цьому з його змістом він не ознайомлювався, йому позначили у договорі місця, де йому необхідно було поставити підпис. Після підписання ним вказаного договору його повідомили, що бажаний трактор буде переданий йому протягом 2-3 днів. Дочекавшись зазначеного строку, він зателефонував до Товариства та поцікавився коли буде транспортний засіб, проте чіткої відповіді не отримав. На наступний день він поїхав до офісу Товариства із вимогою, щоб йому надали або транспортний засіб, або повернули грошові кошти, однак його вимоги були проігноровані, тому він написав заяву на розірвання договору № 700003 та повернення грошових коштів. Через 10 днів, після складання вказаної заяви, не отримавши будь-якої відповіді, 31 травня 2019 року, він повторно написав заяву та направив її поштою на адресу Товариства. Не отримавши ніякої відповіді, він приїхав до офісу Товариства та дізнався, що ТОВ "Інтеравтотрейд" у даному приміщенні відсутнє та не працює. Вказував на те, що лише уважно перечитавши умови договору № 700003 від 02 квітня 2019 року, укладеного між ним і ТОВ "Інтеравтотрейд", він дізнався, що даний договір є договором про надання послуг з пошуку транспортного засобу міні-трактора Булат-354.4 К, а сплата грошових коштів у розмірі 35000 грн. є оплатою за пошук транспортного засобу. Вважає, що його права відповідно до Закону України "Про захист прав споживачів" порушені, зокрема, умови укладеного ним 02 квітня 2019 року договору № 700003 Товариством не виконанні, жодних дій з його виконання не вчинено, будь-які послуги на виконання умов цього договору не здійсненні, неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором стали наслідком того, що ним здійснена оплата в розмірі 35000 грн. за послуги, які він фактично не отримав, тому вважає, що договір № 700003 від 02 квітня 2019 року має бути визнаний розірваним, а грошові кошти мають бути йому повернуті. Крім того, невиконанням ТОВ "Інтеравтотрейд" передбачених договором умов призвело до хвилювань, пов`язаних з втратою коштів, необхідністю принижувати свою честь та гідність, звертатися до суду, що призвело до зміни звичного способу життя та завдало йому моральної шкоди, яку він оцінює в розмірі 10000 грн. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, надав суду пояснення, аналогічні викладеному вище, просив суд задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідач ТОВ "Інтеравтотрейд", будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явилося, про причини неявки суд не повідомило, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавало. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, з`ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 02 квітня 2019 року ТОВ "Інтеравтотрейд" (далі - Виконавець) і [PERSON] (далі - Замовник) уклали договір доручення № 700003. Відповідно до п. 1.1 цього договору сторони визначили його предмет, а саме Замовник з метою отримання транспортного засобу доручає Виконавцю, а Виконавець зобов`язується за завданням Замовника здійснити наступні дії: пошук належного транспортного засобу і інформування замовника про продавців такого транспортного засобу, про ринок продажу транспортного засобу в Україні, який задовольняє потреби Замовника, про умови і види правочинів, згідно з якими можливе отримання ним транспортного засобу, надання пропозицій Замовнику щодо отримання транспортного засобу (інформаційно-консультаційна послуга); представництво інтересів Замовника при укладенні договорів щодо отримання транспортного засобу у продавця, в тому числі аналіз і оцінка ризиків в межах переданих повноважень, укладення договору щодо отримання транспортного засобу у відповідного продавця; представництво інтересів Замовника у відносинах з третіми особами, в тому числі і державними органами, з питань виконання умов укладення договорів Замовника з отримання транспортних засобів, в тому числі, надання юридичної допомоги, складання відповідних заяв, представництво в судах, органах виконавчої служби України в разі порушення умов договорів. Назва транспортного засобу, ціна його придбання вказується у Додатках №№ 1, 2 до договору. У додатку № 2 до договору № 7000003 від 02 квітня 2019 року зазначено транспортні засоби (марка, модель, кількість), які позивач бажав придбати: міні-трактор Булат-354.4 К та плуг 2-25 з передплужниками. У п. 3.3 договору № 700003 сторони погодили, що інформаційно-консультаційна послуга (п. 1.1 договору) надається у формі аналітичного висновку протягом 15 календарних днів з моменту укладення договору та додатку № 1 до Договору. Послуга вважається наданою з дати отримання аналітичного висновку Замовником безпосередньо у Виконавця або з дати здачі Виконавцем аналітичного висновку на пошту чи передачі Замовнику іншими відповідними засобами зв`язку та/або підписання акту наданих послуг, вартість послуги складає 10 % від суми, вказаної в додатку № 1 до договору. Згідно із п. 6.1 даного договору винагорода Виконавця за інформаційно-консультаційні послуги виплачується Замовником протягом 1 (одного) банківського дня після підписання сторонами договору на умовах стовідсоткової передоплати шляхом банківського переказу на рахунок Виконавця. Позивач [PERSON] , звертаючись до суду з цим позовом, посилався на те, що він виконав умови укладеного між ним та ТОВ "Інтеравтотрейд" договору № 700003 від 02 квітня 2019 року, а відповідачем належним чином взяті на себе зобов`язання за цим договором не виконані, тому вважає, що цей договір має бути розірваним. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, із договорів та інших правочинів (п. 1 ч. 2 ст. 11, ч. 2 ст. 509 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). У ч. 1 ст. 526 ЦК України закріплено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя. Відповідно до ч. 1 ст. 1002 ЦК України повірений має право на плату за виконання свого обов`язку за договором доручення, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. 1003 ЦК України у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними. У ст. 1005 ЦК України визначено, що повірений повинен виконати дане йому доручення особисто. Повірений має право передати виконання доручення іншій особі (замісникові), зокрема, якщо це передбачено договором. Якщо договором доручення передбачена можливість вчинення дій замісником, але замісник у договорі не вказаний, повірений відповідає за вибір замісника. На виконання умов цього договору доручення № 700003 від 02 квітня 2019 року позивач [PERSON] здійснив оплату грошових коштів у розмірі 35000 грн. на рахунок відповідача ТОВ "Інтеравтотрейд", про що свідчить квитанція № 0.0.1314737230 від 02 квітня 2019 року. Відповідно до п. п. 9.4, 9.5 вказаного договору № 70003 Замовник має право відмовитись від договору в односторонньому порядку, про що письмово повідомляє Виконавця шляхом направлення рекомендованою поштою на адресу виконавця відповідного листа з чітким волевиявленням щодо відмови від договору та зазначенням власних банківських реквізитів; винагорода за надані послуги не підлягає поверненню. Кошти за ненадані послуги виконавець повертає протягом 15 банківських днів відповідно до додаткової угоди, яка укладається на підставі отриманої від замовника заяви про відмову від договору та повернення коштів із зазначенням власних банківських реквізитів. Позивач [PERSON] , не отримавши будь-яких послуг за умовами договору № 700003 від 02 квітня 2019 року та маючи намір розірвати його, звернувся до ТОВ "Інтеравтотрейд" із заявою про розірвання цього договору та повернення йому коштів із зазначенням власних банківських реквізитів (а. с. 9). Жодної відповіді на свою заяву [PERSON] від ТОВ "Інтеравтотрейд" не отримав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач ТОВ "Інтеравтотрейд", будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, не скористалося своїм правом бути присутнім у суді, відзив та будь-яких заперечень на позов чи доказів на спростування заявлених позовних вимог до суду не подавало, виконання ним умов укладеного між сторонами договору № 70003 від 02 квітня 2019 року, зокрема, виконання вимог п. 3.3 цього договору, а саме надання позивачу [PERSON] аналітичного висновку протягом 15 календарних днів з моменту укладення вказаного договору, не підтвердило. Згідно із ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. У ч. ч. 2, 3 ст. 651 ЦК України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до ч. ч. 2 - 5 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Враховуючи наведене, суд вважає, що укладений, 02 квітня 2019 року між позивачем [PERSON] і відповідачем ТОВ "Інтеравтотрейд" договір № 700003 вважається розірваним відповідно до розділу 9, враховуючи відсутність надання ТОВ "Інтеравтотрейд" будь-яких послуг на виконання умов цього договору, тому позивачу підлягає поверненню сплачені ним на виконання умов цього договору грошові кошти в розмірі 35000 грн. Вирішуючи вимоги [PERSON] щодо відшкодування йому моральної шкоди в розмірі 10000 грн., суд дійшов наступних висновків. У ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи. Пленум Верховного Суду України у п. 3 постанови № 4 від 31 березня 2005 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз`яснив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У п. 5 даної постанови Пленум Верховного Суду України зазначив, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Позивач повинен надати докази на підтвердження завданої моральної шкоди, а також наявності причинного зв`язку між діями, бездіяльністю заподіювача та спричиненою шкодою. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ст. 77 ЦПК України). Позивачем [PERSON] будь-яких доказів на підтвердження його доводів на обґрунтування позовних вимог щодо відшкодування завдання йому моральної шкоди в розмірі 10000 грн., суду не надано. Оцінивши дослідженні докази в їх сукупності, враховуючи, що ТОВ "Інтеравтотрейд" умови укладеного між сторонами договору № 700003 від 02 квітня 2019 року не виконало, доказів на підтвердження його виконання суду не надало, позов [PERSON] у частині вимог про розірвання договору доручення і стягнення грошових коштів ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню, вимога позивача про відшкодування завданої моральної шкоди належним чином позивачем у суді не доведена, тому задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Виходячи з наведеного, із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1536 грн. 80 коп. (2 х 764 грн. 40 коп.) відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного вище,

Outcome: partial