Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Приватного підприємства "Урожайне" Хорольського району Полтавської області про визнання договору оренди землі недійсним. В позовній заяві позивачка вказувала, що існує спірний договір оренди землі від 08.10.2012 року, який у вересні 2014 року передано їй працівником ПП "Урожайне" [PERSON]. Договір укладено між Приватним підприємством "Урожайне" та нею, [PERSON], відповідно до якого вона надає, а ПП "Урожайне" приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Грушинської сільської ради Хорольського району Полтавської області. При цьому, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 5,4812 га ріллі, кадастровий номер земельної ділянки 5324881500:00:002:0032. Вказаний договір було зареєстровано у Відділі Держземагенства у Хорольському районі Полтавської області 02.12.2012 року за № 5324800040055138. Позивачка просить в своїй позовній заяві визнати вищевказаний договір оренди землі недійсним в зв'язку з тим, що вона, як орендодавець, не підписувала спірний договір оренди землі та акт про передачу та прийом земельної ділянки, а також згоди та повноважень на його укладення й підписання іншій особі не надавала, - це є першою підставою вважати спірний договір недійсним. Другою підставою визнати спірний договір недійсним, як вказує у позовній заяві позивачка , є відсутність у ньому двох істотних умов, а саме : - умови збереження стану об'єкта оренди (пункт 17 Договору) (згідно абзацу 6 частини першої статті 15 Закону України "Про оренду землі"); - умови передачі земельної ділянки (згідно абзацу 7 частини першої статті 15 Закону України "Про оренду землі"), а саме: не встановлюються якісні показники земельної ділянки на момент її передачі орендарю, які є підставою для порівняння при закінченні дії договору. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, уповноваживши довіреністю від 18.09.2014 року представляти її інтереси в судовому засіданні [PERSON] та уповноваживши довіреністю від 21.10 2014 року представляти її інтереси в судовому засіданні адвоката [PERSON] В судовому засіданні представники позивачки [PERSON] та [PERSON] позов підтримали та просили суд його задовольнити повністю, але просили суд визнати вищевказаний договір оренди землі недійсним лише з підстав відсутності у ньому двох істотних умов, а саме : - умови збереження стану об'єкта оренди (пункт 17 Договору) (згідно абзацу 6 частини першої статті 15 Закону України "Про оренду землі"); - умови передачі земельної ділянки (згідно абзацу 7 частини першої статті 15 Закону України "Про оренду землі"), а саме: не встановлюються якісні показники земельної ділянки на момент її передачі орендарю, які є підставою для порівняння при закінченні дії договору. Представники позивачки [PERSON] та [PERSON] просили суд залишити без розгляду підставу визнання недійсним вищевказаного договору - те, що позивачка не підписувала вищевказаний договір оренди землі та акт про передачу та прийом земельної ділянки. Представники позивачки підтвердили в судовому засіданні про те, що позивачкою було отримано плату , зокрема у 2013 році, від відповідача за використання ним землі, яку вона передала йому в оренду. Представник відповідача Приватного підприємства "Урожайне" адвокат [PERSON], якого уповноважено довіреністю від 26.01.2015 року представляти інтереси відповідача, в судовому засіданні позов не визнав , показавши суду, що ніяких інтересів позивачки відповідачем не було порушено; що орендну плату їй було сплачено відповідачем сповна, про що він надав суду копії видаткових касових ордерів; що за врегулюванням жодних із умов договору оренди землі позивачка не зверталася до відповідача. Суд, заслухавши пояснення представників позивачки - [PERSON] та [PERSON], представника відповідача - [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав. Представниками позивачки не заперечувався факт отримання позивачкою орендної плати за землю та факт передачі її земельної ділянки в оренду відповідачеві. Підписавши текст договору у зазначеній редакції, з часу укладання цього договору, а саме починаючи із часу , коли його було зареєстровано, тобто із 02.12.2012 року позивачка не зверталася до відповідача з відповідними заявами щодо уточнення спірних пунктів договору, щодо умов збереження стану об'єкта оренди як і щодо умов передачі земельної ділянки (згідно абзацу 7 частини першої статті 15 Закону України "Про оренду землі"), а саме: щодо встановлення якісних показників земельної ділянки на момент її передачі орендарю, які є підставою для порівняння при закінченні дії договору. Оскаржуваний договір оренди землі містить істотні умови, передбачені Законом України «Про оренду землі», а пункти, на які посилається позивачка та її представники, потребують уточнень у позасудовий спосіб, що унеможливлює визнання договору оренди землі недійсним. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право, тому суд повинен встановити чи дійсно порушилися права орендодавця , а саме позивачки [PERSON], у зв'язку з відсутністю в договорі оренди землі умов, вказаних у позовній заяві позивачкою та передбачених статтею 15 Закону України «Про оренду землі», визначити істотність цих умов, а також з`ясувати у чому саме полягає порушення законних прав позивачки (правова позиція, викладена у Постанові Верховного Суду України від 25 грудня 2013 року у справі №6-78цс13) Суд, повно і всебічно дослідивши матеріали справи, надавши належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам. та виходячи з того, що права позивачки, як орендодавця не порушені, а умови договору, на які позивачка та її представники посилаються, - підлягають уточненню в позасудовому порядку, - приходить до висновку про відсутність законних і правових підстав для задоволення позову, оскільки факт порушення прав позивачки укладенням цього договору не вбачається та ні позивачкою, ні її представниками не доведений. При цьому, суд враховує, що позивачка отримувала орендну плату за використання відповідачем її земельної ділянки. Підписавши текст договору у зазначеній редакції, з часу укладання цього договору, позивачка не зверталася до відповідача з відповідними заявами щодо уточнення умов договору. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed