Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

До Жовківського районного суду Львівської області звернулась [PERSON] з позовом в якому просила визнати за нею права власності на земельні ділянки в порядку спадкування та надала письмові докази по суті позову. Позивач [PERSON] померла [INFO] року. Згідно ухвали від 15 березня 2018 року Жовківським районним судом Львівської області провадження у справі було зупинене у зв'язку із смертю позивача до вступу у справу правонаступника. Позивач [PERSON] була бабусею [PERSON], та за життя зробила розпорядження, що на випадок її смерті все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповідає своєму онукові, [PERSON]. Спадкодавець проживала до дня смерті по [ADDRESS] разом зі [PERSON] Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 52517725 від 06 липня 2018 року за заявою [PERSON] до Жовківської державної нотаріальної контори, було зареєстровано спадкову справу № 62665679, номер у нотаріуса 398/18 на підставі свідоцтва про смерть [PERSON]. Зазначає, що правонаступник позивача [PERSON] - [PERSON] є спадкоємцем за заповітом майна померлої [PERSON], що підтверджується довідкою Жовківської державної нотаріальної контори виданої 29 серпня 2018 року за № 2122/01-16. Вказує, що при оформленні спадщини державним нотаріусом було роз'яснено, що він не може отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку(пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] видану 06.05.1997 року [PERSON] чи земельні ділянки сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: кадастровий номер [NUMBER], площею 0,6600 га та кадастровий номер [NUMBER] площею 2,2858 га в нотаріальній конторі, оскільки відсутній документ про реєстрацію речового права, а також судом не завершено слухання по справі про визнання права власності на земельні ділянки за покійною [PERSON] що і є предметом позову. На підставі викладеного просить задоволити позов. Позивач та його представник в підготовче засідання не з»явились, однак подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять такі задоволити. Представник відповідача та третьої особи в підготовче засідання не з»явились, хоч про час та місце розгляду справи належно повідомлені, що стверджено повідомленням про вручення повістки, однак представником відповідача надіслано лист в якому вказав, що заперечень щодо позовних вимог позивача у нього немає. Окрім цього у даному листі просить розгляд справи проводити у відсутності представника сільської ради, а тому суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності. Оскільки сторони в підготовче засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація підготовчого засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що [PERSON], проживала по [ADDRESS]. [INFO] року у віці 50 років помер її син - [PERSON], який до дня смерті проживав разом з нею. З матеріалів справи вбачається, що 06.05.1997 року [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER]. Відповідно до сертифікату на право приватної власності на землю, технічної документації від 20.04.2012 року та розпорядження голови Жовківської районної державної адміністрації [PERSON] на праві приватної власності належить, земельні ділянки. 11.11.2016 року за результатами розгляду заяви такі земельні ділянки було зареєстровано в Державному земельному кадастрі та видано відповідні витяги: № НВ-4604257202016 від 11.11.2016 року на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], площею 0,6600 га та № НВ-4604257212016 від 11.11.2016 року на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського» виробництва, кадастровий номер [NUMBER] площею 2,2858 га. Дані ділянки були зареєстровані Державним кадастровим реєстратором у відповідності до ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр». Окрім цього судом встановлено, що позивач [PERSON] померла [INFO] року. Згідно ухвали від 15 березня 2018 року Жовківським районним судом Львівської області провадження у справі було зупинене у зв'язку із смертю позивача до вступу у справу правонаступника. Відповідно до матеріалів справи, позивач [PERSON] була бабусею [PERSON], та за життя зробила розпорядження, що на випадок її смерті все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповідає своєму онукові, [PERSON]. Спадкодавець проживала до дня смерті по [ADDRESS] разом зі [PERSON] Окрім цього з матеріалів справи вбачається, що згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 52517725 від 06 липня 2018 року за заявою [PERSON] до Жовківської державної нотаріальної контори, було зареєстровано спадкову справу № 62665679, номер у нотаріуса 398/18 на підставі свідоцтва про смерть [PERSON]. Правонаступник позивача [PERSON] - [PERSON] є спадкоємцем за заповітом майна померлої [PERSON], що підтверджується довідкою Жовківської державної нотаріальної контори виданої 29 серпня 2018 року за № 2122/01-16. Згідно ст. 1216-1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України (435-15), законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII (3425-12), "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV (2709-15) "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами». При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР (1540-06). У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року ( 2768-14 ) сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. 01 березня 2013 року на засіданні пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ було обговорено та взято до відома інформацію про узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування та надіслано головам Апеляційних судів областей листа від 16.05.2013 за № 24-,753/0/4-13 у якому Згідно п. 3.5. Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, Зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на Землю або іншим правовстановлюючим документом. За таких обставин суд прийшов до переконання, що позовні вимоги [PERSON] як правонаступника позивача [PERSON] є підставними і підлягають до задоволення. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] як правонаступника позивача [PERSON].

Outcome: approved