Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

01.07.2019 до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] , в якому просить: стягнути з відповідача майнову шкоду, пов`язану з витратами на лікування в розмірі 203 грн.; стягнути з відповідача на його користь завдану моральну шкоду в розмірі 3000 грн. та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він із сім`єю проживають по [ADDRESS] . На відстані 300 метрів від них проживає батько його дружини [PERSON] , який є людиною похилого віку і тому, вони з дружиною та дітьми приходять до нього допомагати по господарству. По сусідству з [PERSON] проживає відповідач, у якого на городі знаходиться 9 вуликів з бджолами. 21.06.2019, коли він з дружиною біля будинку батька на городі забирали сіно, бджоли налетіли на нього і покусали в голову. У лікарні йому встановили діагноз "алергічна реакція на укус бджоли". Позивач зазначає, що утримання пасіки відповідачем з порушенням вимог її розміщення та облаштування, завдало шкоди його здоров`ю, а також є перешкодою для організації повсякденного життя сім`ї. Інших пасік, які б знаходилися в безпосередній близькості до житлового будинку батька та межували з ним, немає. Ухвалою судді Турківського районного суду Львівської області від 27.08.2019 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. 16.09.2019 відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому заперечив позов з підстав недоведеності вимог, просив у позові відмовити. 20.09.2019 позивач подав відповідь на відзив, зі спростуванням заперечень відповідача. Просив його позов задовольнити. За результатами повторного автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 30.07.2020, для розгляду цієї справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І. Ухвалою суду від 26.08.2020 цивільна справа прийнята до провадження, визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 13.10.2020 у справі закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав повністю, з посиланням на ті самі докази та обставини, які зазначені у позовній заяві. Просив позов задовольнити. Додатково надав пояснення про те, що 21.06.2019 його покусали в голову бджоли відповідача і він був одну добу в лікарні. У відповідача огорожі не було, а вулики з бджолами знаходяться на відстані 3 м від земельної ділянки, яку обробляв та 10 м від хати. Він викликав швидку допомогу, оскільки не міг дихати і лікарі сказали, що ще 10-15 хв. і він би помер. Оскільки змушений був лікуватися та купляти ліки, то майнова шкода становить 203 грн. Внаслідок укусів бджіл відповідача його довгий час боліла голова, сім`я пережила стрес за нього, оскільки лікарі сказали, що міг померти, а тому моральну шкоду оцінює в сумі 3000 грн. У судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов не визнали та надали пояснення, посилаючись на ті самі докази і обставини, які зазначені у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях щодо позовної заяви. Відповідач додатково пояснив, що позивач є його двоюрідним братом і між ними тривалий час існує конфлікт через колодязь. Вважає, що позивачем не доведено, що це його бджоли покусали, оскільки їх неможливо ідентифікувати. Крім того, у сусідів також є вулики, бджоли рояться і на його пасіку залітають і інші бджоли. Не заперечив, що бачив позивача в цей день на господарстві його тестя, яке межує з його пасікою. Також підтвердив і те, що дійсно висота огорожі його пасіки була 1 метр, однак на даний час пасіка відповідає усім вимогам, має ветеринарно-санітарний паспорт пасіки №8 від 25.09.2019, який надав суду для огляду. Просив у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити, оскільки не доведено, що саме бджоли відповідача покусали позивача, оскільки їх не маркують. Вказав, що позивач стверджує, що його покусали бджоли, тоді як у виписці з медичної карти вказано діагноз - алергічна реакція від укусу бджоли. Поставив під сумнів виклик швидкої допомоги позивачу, оскільки його дружина є медсестрою. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Позивач по справі проживає за адресою [ADDRESS] , а відповідач по сусідству з батьком його дружини [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Згідно з актом епізоотичного обстеження від 21.06.2019, у жителя с.В.Яблунька Турківського району Львівської області - [PERSON] знаходиться дев`ять бджолородин (вуликів). Дані бджолородини знаходяться в саду та обгороджені дерев`яною огорожею і знаходяться на віддалі трьох метрів до сусідньої огорожі, одинадцять метрів до сусіднього житлового будинку та тридцять метрів до власного житлового будинку. З письмової відповіді на телефонне повідомлення [PERSON] , надану Турківським районним управлінням Головного Управління Держпродспоживслужби у Львівській області від 21.06.2019. за №40_2/44/1 видно, що було проведено обстеження пасіки жителя с.В.Яблунька - [PERSON] . В результаті обстеження було встановлено, що пасіка складається з 9 бджолосімей і розміщена на власній присадибній ділянці [PERSON] . Пасіка розташована в саду, обсаджена багаторічними фруктовими деревами і обгороджена парканом висотою 1 м. Ветеринарно-санітарний паспорт на дану пасіку - відсутній. Відповідно до ст.15 Закону України "Про бджільництво", п. 1.3 Інструкції щодо попередження та ліквідації хворіб і отруєнь бджіл №9 від 30.01.2001 року визначено, що при розміщенні пасіки на присадибній ділянці (подвір`ї) огорожа повинна бути заввишки не менше 2,5 м. для підвищення льоту бджіл, тому власнику пасіки рекомендовано встановити огорожу навколо пасіки заввишки не менше 2,5 м. для підвищення льоту бджіл. За фактом спричинених укусів бджолами, [PERSON] звертався до правоохоронних органів, де йому було рекомендовано звернутись до суду. Як видно з виписки з медичної карти стаціонарного хворого №4160-1800, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні Турківської комунальної центральної районної лікарні з 21.06.2019, йому встановлено діагноз "алергічна реакція на укус бджоли" та виписаний на наступний день - 22.06.2019. На підтвердження витрат, понесених в зв`язку з лікуванням позивач надав фіскальні чеки на загальну суму 203 грн. Звертаючись до суду із позовом, позивач стверджує, що в наслідок неналежного утримання пасіки відповідачем, його покусали бджоли з вуликів відповідача, чим йому було заподіяно майнову та моральну шкоду. Відтак суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди, які регулюються Цивільним кодексом України, зокрема Главою 3 та 82. Вирішуючи спір суд виходить з наступних положень та норм закону. У відповідності до частини другої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Згідно до частин четвертої та п`ятої статті 319 та статтею 293 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Фізична особа має право на належні, безпечні і здорові умови праці, проживання тощо. Отже, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Невиконання цього обов`язку, якщо результатом такого невиконання є нанесення шкоди іншим особам, тягне за собою відшкодування власником збитків. Суд встановив та, що не заперечується сторонами у справі, що на земельній ділянці відповідача за адресою: [ADDRESS] , ним встановлені для власних потреб вулики, які знаходяться на віддалі трьох метрів до сусідньої огорожі батька дружини позивача [PERSON] . Правила розведення, використання бджіл регулюються Законом України "Про бджільництво", Інструкцією щодо попередження та ліквідації хвороб і отруєнь бджіл, затвердженої наказом Головного державного інспектора ветеринарної медицини №9 від 30.01.2001р., Державними санітарними правилами планування та забудови населених пунктів, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19.06.1996р. №173, Порядком реєстрації пасік, Порядком видачі ветеринарно-санітарного паспорта пасіки, затверджених Наказом міністерства аграрної політики України і Української академії аграрних наук №184/82 від 20.09.2000 р. Статтями 11, 12, 13, 15 Закону України "Про бджільництво" встановлено, що право на утримання бджіл і зайняття бджільництвом мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають необхідні навики або спеціальну підготовку, а також юридичні особи. Фізична або юридична особа з метою зайняття бджільництвом формує пасіку з бджолиних сімей, яка може мати підсобне приміщення, інвентар і обладнання та розміщується на відповідній земельній ділянці. Кількість бджолиних сімей, що може утримуватися юридичними та фізичними особами, не обмежується. З метою обліку пасік та здійснення лікувально-профілактичних заходів на кожну пасіку видається ветеринарно-санітарний паспорт. Форма паспорта і порядок його видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики. Фізичні та юридичні особи розміщують пасіки на земельних ділянках, які належать їм на правах власності або користування, відповідно до ветеринарно-санітарних правил. У розділі 1 "Вимоги щодо розміщення та облаштування пасік" Інструкції щодо попередження та ліквідації хвороб і отруєнь бджіл, затвердженої наказом Головного державного інспектора ветеринарної медицини від 30 січня 2001 року № 9, визначено, що територію стаціонарної пасіки огороджують, обсаджують плодовими деревами і кущами. Відведення земельних ділянок для розміщення такої пасіки необхідно погоджувати з органами державного управління з питань ветеринарної медицини і місцевими органами влади. При визначенні розміру площі під пасіку розраховують, що на одну гадану бджолину сім`ю потрібно 30 - 35 кв.м, залежно від способу розміщення бджіл. При розміщенні пасіки на присадибній ділянці (подвір`ї) огорожа повинна бути заввишки не менше 2,5 м для підвищення рівня льоту бджіл (п.1.3.). Згідно з вимогами, які встановлені в Порядку реєстрації пасіки, затвердженому Наказом Міністерства аграрної політики України і Української академії аграрних наук 20.09.2000 N 184/82, пасіка підлягає реєстрації за місцем проживання фізичної особи або за місцезнаходженням юридичної особи, яка займається бджільництвом, у місцевих державних адміністраціях або сільських, селищних, міських радах один раз в рік заснування пасіки (п. 2). Реєстрація пасік проводиться на підставі заяви фізичної чи юридичної особи незалежно від форми власності. У заяві про реєстрацію пасіки зазначаються назва та адреса заявника, кількість бджолосімей (п.3). Власники повинні виконувати вимоги законодавства України з питань бджільництва (п.6). Порядком видачі ветеринарно-санітарного паспорта пасіки, затвердженим Наказом Міністерства аграрної політики України і Української академії аграрних наук 20.09.2000 N 184/82, встановлено, що ветеринарно-санітарний паспорт пасіки (надалі - паспорт) (додаток) видається районним (міським) управлінням ветеринарної медицини на пасіку незалежно від форми її власності і є документом, який засвідчує ветеринарно-санітарний стан пасіки. Отже, системний аналіз наведених вище положень нормативно-правових актів, які регулюють зокрема, діяльність фізичних осіб щодо утримання бджіл, вказує на наявність обов`язку безпечного утримання встановлених індивідуальних пасік на присадибних ділянках. У ході судового розгляду суд встановив, зокрема з пояснень сторін, які в свою чергу знайшли підтвердження письмовими доказами, що відповідач утримує пасіку, яка станом на 21.06.2019 складалась з 9 бджолосімей. Вулики розміщені на відстані 3 метрів від сусідньої огорожі [PERSON] , огороджені дерев`яною огорожею висотою 1 м. Отже, встановивши пасіку, відповідач не дотримався вимог щодо облаштування огорожі пасіки, яка повинна бути заввишки не менше 2,5 метрів для підвищення льоту бджіл, тоді як у відповідача така огорожа висотою 1 метр. Відповідач не заперечив цього, хоча вказав, що на даний час його пасіка облаштована відповідно до вимог закону, має паспорт пасіки, який надав суду для огляду. Водночас, як видно з цього паспорту, такий виданий 25.09.2019, тобто після події, що мала місце 21.06.2019, а тому такий суд до уваги не приймає. Покликання представника відповідача на те, що вимоги закону та підзаконних нормативно-правових актів щодо ведення бджільництва не поширюються на пасіку позивача, так як така є його індивідуальною, суд вважає безпідставними, оскільки ні Закон України «Про бджільництво ні наведені вище нормативно-правові акти, затверджені відповідно до вказаного Закону не містять виключень щодо утримання пасік громадянами на власних земельних ділянка і норми таких поширюють свою дію на всіх суб`єктів, хто займається бджільництвом. Відтак, суд встановив порушення з боку відповідача щодо облаштування його пасіки. У свою чергу позивач, покликаючись на такі порушення, стверджує, що його покусали бджоли відповідача, чим було завдано шкоди його здоров`ю, що потягнуло матеріальні витрати та спричинило моральну шкоду. Відповідно до ст. 39 Закону України "Про бджільництво" шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про бджільництво, відшкодовується в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Відповідно до ст.129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення доведеності вини. У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, завдана фізичній особі, майну фізичної особи чи майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. З урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України з відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Суд зазначає, що для настання деліктної відповідальності за ст. 1166 ЦК України необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. При цьому, незважаючи на те, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди, позивач повинен довести, що протиправні дії вчинено саме особою, до якої пред`явлено позов. У судовому засіданні позивач ствердив, що саме бджоли відповідача його покусали, оскільки поблизу не було інших вуликів, а вулики відповідача були розміщені на відстані 3 метрів від огорожі, де він і знаходився. Відповідач бачив, що він був біля вуликів і одразу після того, як його покусали бджоли, він йому про це сказав. Суд надає віри таким поясненням позивача, які зокрема знайшли своє підтвердження письмовими доказами в частині розміщення вуликів на відстані 3 метрів від сусідньої огорожі, та що інших вуликів поблизу не було. Відповідач у свою чергу, вказуючи про те, що інші сусіди також мають вулики, належних та допустимих доказів цього не надав, вказував, що бджіл неможливо ідентифікувати, а тому позивачем не доведено, що це були його бджоли. У свою чергу представник відповідача наголошував на тому, що позивач вказував про укуси бджіл, тоді як у виписці з медичної карти позивача видно діагноз «Алергічна реакція від укусу бджоли», що суперечить поясненням позивача. Поставив під сумнів виклик швидкої допомоги позивачу, оскільки його дружина працює медсестрою. Оцінюючи такі доводи відповідача та його представника, суд критично їх сприймає, оскільки такі не підтвердженні доказами, є голослівними та викладені у формі припущень. Зазначення діагнозу «Алергічна реакція від укусу бджоли» є загальним формулюванням самого діагнозу, і немає жодного до відношення до констатації лікарем кількості укусів бджіл чи бджоли, а тому такі доводи представника відповідача суд розцінює як неспроможні. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такі обставини в свою чергу повинні бути доведені належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами. Дослідивши дійсні обставини справи, перевіривши та оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що відповідачем не було дотримано вимог щодо облаштування пасіки, саме його бджоли покусали позивача, який знаходився на відстані 3 метрів від них і в наслідок чого позивачу була завдана шкода здоров`ю, і що не було спростовано відповідачем. Відтак, суд встановив наявність шкоди, протиправну поведінку відповідача, його вину і причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою, а тому вимоги позивача про відшкодування шкоди в порядку ст. 1166, 1167 ЦК України є підставними. Вирішуючи позовну вимогу в частині відшкодування завданої матеріальної шкоди у відповідності до положень ст. 1167 ЦК України, суд зазначає наступне. Позивачем на підтвердження понесених витрат на його лікування внаслідок укусу бджіл надано фіскальні чеки ТзОВ фірма «Медфарм» аптечний пункт № 6 с. Завадівка на придбання медикаментів на загальну суму 180 грн. та фіскальний чек аптечного пункту ФОП [PERSON] на суму на 23 грн, де зазначено про придбання товару - Інше. Беручи до уваги, те, що фіскальний чек на суму 23 грн. не містить відомостей про придбаний товар і позивач в судовому засіданні не зміг пояснити, що саме було придбано за цим чеком, тому з урахуванням того, що чеками на суму 180 грн підтверджено придбання позивачем ліків, у зв`язку з лікуванням від укусу бджіл, суд дійшов висновку, що позов в цій частині підлягає до часткового задоволення на суму 180 грн, які підлягають до стягнення на корись позивача з відповідача. Вирішуючи позов в частині відшкодування моральної шкоди, яку позивач визначив в розмірі 3 000 грн, суд виходить з наступного. Відповідно до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я . Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач в позовній заяві та в судовому засіданні послався на те, що неправомірними діями відповідача йому було завдано моральну шкоду, яка виразилася в моральних стражданнях та переживаннях, враховуючи страх за своє життя та здоров`я, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань фізичних, душевних, психічних тощо, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат, їх тривалості, можливості відновлення тощо, та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд встановив, що у зв`язку з укусами бджіл, позивач перебував на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні Турківської комунальної центральної районної лікарні з 21.06.2019, йому встановлено діагноз "алергічна реакція на укус бджоли" та виписаний на наступний день - 22.06.2019, при цьому переживав страх за здоров`я та життя, зазнав душевних страждань, переживань зазнала і його сім`я, яка хвилювалась за його життя та здоров`я. Суд враховує, що позивача бджоли покусали саме в голову, що вказує на вразливість його становища, з урахуванням викликаної алергічної реакції на такі укуси. Тому, доводи позивача як потерпілої сторони щодо характеру завданих йому немайнових втрат суд вважає переконливими та такими, що відповідають обставинам справи та наслідкам, які настали. При оцінці обґрунтованості вимог позивача в частині відшкодування моральної шкоди та визначення її розміру суд враховує характер і глибину фізичних та душевних страждань позивача, їх тривалість, вік позивача, стан його здоров`я, перебування протягом доби на стаціонарному лікуванні, втрату у зв`язку з цим життєвих зв`язків та вимушених змін у житті, переживання членів сім`ї, а тому

Outcome: partial