Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

Представник позивача АТ "Сбербанк Росії"- Колток І.О. звернувся до Згурівського районного суду Київської області з позовною заявою, в якій вказує, що 01.07.2011 року між Публічним акціонерним товариством "Дочірній Банк Сбербанку Росії"(скорочена назва - АТ "Сбербанк Росії") та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 002-Н/11/63 ФО, згідно умов якого позивач надав, а відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 100000 грн. на поточні потреби, зі сплатою процентів у розмірі 25 % річних, з кінцевим терміном повернення не пізніше 30.06.2016 року. З метою забезпечення виконання зобов"язання відповідачем [PERSON], 01 липня 2011 року було укладено договір поруки між позивачем та відповідачкою [PERSON] № 002#Н/11/63ФО/S-2. 01 липня 2011 року було укладено договір поруки між позивачем та відповідачем [PERSON] № 002#Н/11/63ФО/S-1. Відповідач [PERSON] не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів. В ході судового розгляду представник позивача Чиляков М.В. збільшив позовні вимоги. Станом на 21.11.2014 року заборгованість за кредитом становить 283585,12 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 89755,09 грн., проценти за користування кредитом - 43433,67 грн., пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом - 119874,79 грн., пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 30521,57 грн. Враховуючи вищевикладене, представник позивача Чиляков М.В. остаточно просив суд: 1. Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства "Дочірній Банк Сбербанку Росії" солідарно з [PERSON] [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 002-Н/11/63 ФО від 01.07.2011 року в розмірі 283585,12 грн., з яких: - заборгованість за кредитом - 89755,09 грн., - проценти за користування кредитом - 43433,67 грн., - пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом - 119874,79 грн., - пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 30521,57 грн. 2. Стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства "Дочірній Банк Сбербанку Росії" суму сплаченого судового збору в розмірі 2835,85 грн. В судовому засіданні представик позивача АТ "Сбербанк Росії" Чиляков М.В. збільшені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову в частині вимог позивача до відповідача [PERSON] заперечували. Свої заперечення обґрунтовували тим, що договір поруки укладений 01 липня 2011 року між АТ "Сбербанк Росії" та [PERSON] № 002#Н/11/63ФО/S-1 припинений. Після настання прострочення боржника за кредитним договором № 002-Н/11/63 ФО - відповідача [PERSON], позивач мав звернутись до відповідача [PERSON], але не повідомив про дану обставину. Відповідна письмова вимога до відповідача [PERSON], як поручителя за кредитним договором, направлена не була, про що свідчить відсутність у позивача відповідних поштових повідомлень. При цьому про необхідність дострокового погашення кредиту відповідачу [PERSON] стало відомо у вересні 2012 року, до суду позивач звернувся з позовом у квітні 2013 року, тобто лише через сім місяців. В силу ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Отже, позивач є таким, що пропустив строк пред"явлення вимоги до відповідача [PERSON], як поручителя за кредитним договором. Крім того, між відповідачем [PERSON] та позивачем АТ "Сбербанк Росії" існують інші договірні відносини, за якими відповідач [PERSON] щомісячно сплачує фіксовану суму в рахунок погашення заборгованості. Про вказані зміни умов кредитного договору відповідач [PERSON] не повідомлявся, а тому договір поруки вважається припиненим. Відповідачі [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, а також письмові заперечення проти позову та заяву про застосування позовної давності. Свої заперечення обгрунтовував тим, що 27.10.2014 року він звернувся до позивача АТ "Сбербанк Росії" із заявою про зміну пріоритету (черговості) погашення кредиту та просив перераховані ним суми в першу черги зараховувати в рахунок погашення основного зобов"язання та не застосовувати до нього штрафні санкції у зв'язку із винятковими обставинами. Відповідач зобов"язувався сплачувати щомісячно 5000 грн. Перший платіж відповідач здійснив 10.11.2015 року. Кредитною комісією Банку за заявою відповідача прийнято позитивне рішення щодо зміни черговості погашення заборгованості. Питання скасування штрафних санкцій мало бути розглянуто після повного погашення сум по кредиту. Під час ознайомлення із заявою позивача про збільшення позовних вимог відповідач помітив, що сплачені ним 5000 грн. не були враховані в рахунок погашення боргу, хоча збільшення позовних вимог мало місце після прийняття рішення Кредитною комісією Банку. Крім того, відповідач вважає, що пеня в розмірі 150396,36 грн. не підлягає стягненню, оскільки вона нарахована з січня 2013 року , тобто фактично за 2 роки. Вимоги щодо стягнення пені можуть бути пред'явлені в межах строку позовної давності, передбаченої ч. 2 ст. 258 ЦК України. До вимог про стягнення неустойки (пені) застосовується позовна давність в один рік, а тому позивач пропустив строк позовної давності. Стосовно вимог позивача до відповідачів [PERSON], [PERSON], то вважає їх необґрунтованими, оскільки останні не повідомлялись про прострочену заборгованість, вимога про погашення заборгованості їм не направлялась. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку шляхом направлення судових повісток за адресами її реєстрації та фактичного проживання, про причини неявки суду не повідомила, заяв та заперечень проти позову не направила. Суд визнав можливим розглядати справу у відсутність відповідачки [PERSON], оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін. Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами встановлено, що 01.07.2011 року між АТ "Сбербанк Росії" та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 002-Н/11/63 ФО, згідно умов якого відповідачу надано кредит в розмірі 100000,00 грн. з кінцевим терміном повернення не пізніше 30.06.2016 року, зі сплатою 25 % річних, що встановлено з копії Кредитного договору № 002-Н/11/63 ФО від 01.07.2011 року (а.с.17-25), копії заяви на перерахунок готівки (а.с.43), копії Додатку № 1 до кредитного договору - графіку погашення заборгованості (а.с.26-27). 01 липня 2011 року укладено договір поруки між АТ "Сбербанк Росії" та відповідачкою [PERSON] № 002#Н/11/63ФО/S-2, 01 липня 2011 року укладено договір поруки між АТ "Сбербанк Росії" та відповідачем [PERSON] № 002#Н/11/63ФО/S-1, що встановлено з копій договорів поруки (а.с.28-31, 32-35). Відповідач [PERSON] свої зобов"язання за кредитним договором належним чином не виконує, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 21.11.2014 року становить 283585,12 грн., з яких заборгованість за кредитом - 89755,09 грн., проценти за користування кредитом - 43433,67 грн., пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом - 119874,79 грн., пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 30521,57 грн. (розрахунок заборгованості - а.с.140, виписки по особовому рахунку - а.с.141,210-252). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] повідомлялись про виникнення заборгованості, що встановлено копіями повідомлень-вимог від 13.09.2012 року (а.с.40-41). Відповідач [PERSON] про наявність заборгованості повідомлений не був, вимога-повідомлення від 12.12.2012 року (а.с.42) йому не направлена. 27.10.2014 року відповідач [PERSON] звернувся до позивача АТ "Сбербанк Росії" із заявою про зміну пріоритету (черговості) погашення кредиту, в рахунок погашення заборгованості відповідач [PERSON] 10.11.2014 року вніс на рахунок позивача 5000 грн. (копія заяви - а.с.33, копія квитанції - а.с.32). Згідно ст. 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. В силу ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов"язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором. В силу ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. В силу п. 1 ч. 1 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимоги про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства "Дочірній Банк Сбербанку Росії" до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконує свої зобов'язання за кредитним договором № 002-Н/11/63 ФО, укладеним 01.07.2011 року між АТ "Сбербанк Росії" та відповідачем [PERSON], що призвело до виникнення заборгованості. 01.07.2011 року між АТ "Сбербанк Росії" та відповідачами [PERSON], [PERSON] укладено договори поруки № 002#Н/11/63ФО/S-2, № 002#Н/11/63ФО/S-1 відповідно. Судом встановлено, що за кредитним договором № 002-Н/11/63 ФО, укладеним до 30.06.2016 року, відповідач [PERSON] припинив внесення щомісячних платежів на повернення кредиту, у зв"язку з чим 13.09.2012 року позивачем пред'явлена вимога до відповідача про дострокове повернення кредиту, яка останнім не виконана. В цей же час позивачем була пред'явлена вимога до відповідачки [PERSON], як поручителя за кредитним договором, тобто в межах встановленого законом шестимісячного строку. Позивачем до суду не надано підтвердження пред'явлення вимоги до відповідача [PERSON], як поручителя за кредитним договором. Із позовом до суду позивач АТ «Сбербанк Росії» звернувся 24 квітня 2013 року. Крім того, домовленістю між позивачем АТ «Сбербанк Росії» та відповідачем [PERSON] було змінено умови кредитного договору щодо порядку та строку погашення заборгованості, про такі зміни відповідач [PERSON], як поручитель за кредитним договором, не повідомлявся, його згода отримана не була, хоча такі зміни збільшили обсяг відповідальності останнього. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що порука відповідача [PERSON] припинилась. Відповідачка [PERSON] жодних заперечень щодо позову з мотивів припинення її договору поруки через неотримання нею вимог позивача та зміни умов кредитного зобов'язання без її згоди, до суду не направила. Суд не знаходить підстав для застосування позовної давності в один рік, передбаченої ч. 2 ст. 258 ЦК України, до вимог про стягнення неустойки (пені), оскільки згідно кредитного договору № 002-Н/11/63 ФО від 01.07.2011 року передбачений строк позовної давності за будь-якими вимогами тривалістю три роки. Тобто передбачений законом строк позовної давності щодо вимоги про стягнення пені, був збільшений за домовленістю сторін кредитного договору - позивача АТ «Сбербанк Росії» та відповідача [PERSON] Суд приймає розрахунок кредитної заборгованості, наданий позивачем, в частині визначення пені та зарахування здійсненої відповідачем проплати в сумі 5000 грн. в рахунок погашення нарахованої пені, оскільки відповідачами [PERSON] та [PERSON] не було вчинено жодних наступних дій щодо виконання зобов"язань за кредитним договором щодо погашення кредитної заборгованості. Суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь АТ «Сбербанк Росії» суму заборгованості за кредитним договором, а також сплачений судовий збір, в задоволенні решти заявлених вимог відмовити.

Outcome: dismissed