Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Позивач Публічне Акціонерне товариство Комерційний банк "Приват Банк" /далі - ПАТ КБ "Приват Банк"/ звернувся до суду із позовною заявою про стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на те, що 12 травня 2008 року між ПАТ КБ "Приват Банк" та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, на підставі якого відповідачка [PERSON] одержала від ПАТ КБ "Приват Банк" кредит в сумі 2500 грн. 00 коп. з процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним договором. Позивач ПАТ КБ "Приват Банк" свої зобов'язання за вказаним кредитним договором виконав належним чином, надавши відповідачці [PERSON] кредит, та всупереч умовам цього кредитного договору, відповідачка [PERSON] свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів не виконує протягом тривалого часу, у зв'язку з чим за нею станом на 22 листопада 2013 року виникла заборгованість в загальній сумі 20 143 грн. 89 коп., яка складається з: суми заборгованості за кредитом - 2 500 грн. 00 коп, суми заборгованості за процентами - 10 520 грн. 97 коп., суми заборгованості по комісії за користування кредитом - 5 687 грн. 50 коп., фіксованої складової штрафу - 500 грн. 00 коп., процентної складової штрафу - 935 грн. 42 коп. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд стягнути із [PERSON] 20 143 грн. 89 коп. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором та сплачені судові витрати по справі. Представник позивача ПАТ КБ "Приват Банк" в судове засідання не з'явився, на адресу суду надійшла письмова заява, в якій представник позивача вказав на те, що позивач свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задоволити з викладених у позовній заяві обставин, а також просив розглянути справу по суті у відсутність представника ПАТ КБ "Приват Банк". Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, а надала повноваження на представництво її інтересів у суді при розгляді справи адвокату [PERSON] та також через нього подала суду письмову заяву про застосування до позовних вимог строку позовної давності та відмови у задоволенні позову через пропуск строку позовної давності. В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на те, що відповідачка підписала лише заяву на отримання кредиту і не підписувала умов і правил надання банківських послуг, а також тарифів банку. Вказав, що згідно умов надання банівських послуг банк міг лише один раз продовжити дію кредитного договору, кінцевий термін якого у зв"язку з цим становив 12 травня 2010 року, з якого у позивача і виникло право на звернення з позом до суду. Виходячи з того, що банк пропустив трьохрічний строк звернення до суду з позовом, бо позов подав у суд лише 30 листопада 2013 року, то просив застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову через пропуск позивачем строку позовної давності. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши заяву відповідачки про застосування строку позовної давності та усі наявні докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ "Приват Банк" підлягають задоволенню з наступних підстав. З наданого представником відповідача копії свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що [PERSON] 14.10.2010 року уклала шлюб з [PERSON] та у зв"язку з цим має тепер прізвище [PERSON]. Судом встановлено, що 12 травня 2008 року відповідачка по справ на підставі власноручно написаної нею заяви позичальника від 12 травня 2008 року отримала від ПАТ КБ "Приват Банк" кредит в сумі 2500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту з процентною ставкою за користування кредитом 24,00 % річних з лонгуванням строку дії кредитної картки після спливу кожних 12 місяців дії кредитної лінії. Кредитним договором, а саме - Заявою позичальника від 12 травня 2008 року та Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами банку, що в сукупності за взаємною домовленістю сторін складають договір про надання банківських послуг, що підтвердила письмовим записом про це та своїм підписом сама відповідачка, були визначені усі умови надання такого кредиту відповідачці , в тому числі розмір та порядок стягнення процентів за користування кредитними коштами, стягнення комісії і винагорди банку в разі невиконання умов кредитного договору, стягнення фіксованої та процентної складових штрафу за порушення строків платежів по будь-якому грошовому зобов'язанню. Так, Заявою позичальника від 12 травня 2008 року, яка була підписана відповідачкою по справі , було визначено, що банк надає позичальнику кредитну лінію з кредитним лімітом 2500 грн. 00 коп. із базовою процентною ставкою 2 % кожного місяця від залишку заборгованості за кредитом та щомісячною комісією в розмірі 3,5 % /а.с. 9/ Відповідно до п. 6.6 Умов та правил надання банківських послуг до вказаної Заяви позичальника при невиконанні зобов'язань за кредитним договором позичальник сплачує банку винагороду. П. 8.6 вказаних Умов передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому грошовому зобов'язанню, передбачених діючим кредитним договором більше ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Крім того, п. 3.13 Умов та правил надання банківських послуг було визначено, що якщо по закінченню строку вклада клієнт не заявить до банку про відмову від продовження строку вклада, то вклад рахується автоматично продовженим ще на один строк. При цьому строк вклада продовжується неодноразово без явки клієнта в банк /а.с. 10-13/. Із вказаними Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку відповідачка була ознайомлена в повному обсязі при підписанні Заяви позичальника від 12 травня 2008 року / а.с. № 9 зворот/. З наявних у справі документів, зокрема, із наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором від 12 травня 2008 року, вбачається, що відповідачка свої зобов'язання по кредитному договору належним чином не виконувала, до банку не зверталася із вимогою припинення дії кредитного договору, і внаслідок цього позивачем станом на 22 листопада 2013 року відповідачу була нарахована загальна сума заборгованості за вказаним кредитним договором у розмірі 20 143 грн. 89 коп., з яких: 2500 грн. 00 коп. - сума заборгованості за кредитом, 10 520 грн. 97 коп. - сума заборгованості за процентами, 5687 грн. 50 коп. - сума заборгованості по комісії за користування кредитом, 500 грн. 00 коп. - сума фіксованої складової штрафу та 935 грн. 42 коп. - сума процентної складової штрафу. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який прострочив заборгованість, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Визначаючи розмір завданих позивачу діями відповідача по неповерненню кредитних коштів збитків, суд виходить із наступного. Так, із наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачки за договором від 12 травня 2008 року вбачається, що відповідачка не вносила взагалі ніякі платежі в рахунок погашення заборгованості за кредитом, із вимогою про припинення дії договору до банку не зверталася більше 5 років, внаслідок чого банком вказаний кредитний договір лонгувався після спливу кожних 12 місяців з часу продовження дії договору, як і було передбачено п. 3.13, 9.12 Умов та правил надання банківських послуг, та увесь цей час нараховувалися прострочені суми платежів. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це не встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитків і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок виплати яких встановлюється договором. Виходячи із вище викладеного, суд приходить до висновку, що заборгованість за тілом кредиту, заборгованість за процентами за користування кредитом, заборгованість по комісіїі за користування кредитом, фіксована та процентна складові штрафів є прямими збитками в результаті невиконання відповідачкою умов кредитного договору, а тому такі платежі підлягають обов'язковому стягненнню з відповідачки. Суд не приймає до уваги твердження представника відповідачки про те, що договір з відповідачкою міг бути продовжений лише ще один раз тільки на дванадцять місяців, а тому термін його дії закінчився 12 травня 2010 року, бо це спростовується пунктом 3.13 Умов та правил надання банківських послуг, в якому передбачено, що термін дії цього договору продовжується на новий строк неодноразово, а тому таким чином строк дії цього договору між позивачем і відповідачкою продовжений до 12 травня 2014 року. З досліджених судом документів щодо укладення сторонами по справі договору про надання банківських послуг / а. с. № 9 - 13/ вбачається, що при укладенні зазначенного договору банком у письмовому виді відповідачці були надані заява про отримання коштів, пам"ятка клієнта, умови та правила надання банківських послуг, тарифи банку, отримання та ознайомлення з якими вона скріпила власноручним підписом, справжність якого підтвердив в суді представник відповідача. Таким чином відповідачка була належним чином ознайомлена з вказаними документами та усвідомлювала як своє право подати заяву банку про відмову у продовженні строку договору, яку вона до цого часу не подала, так і ту обставину, що неподання нею такої заяви тягне неодноразове продовження строку договору і необхідність виконання нею зобов"язань по цьому договору. Виходячи з того, що за взаємною письмовою домовленістю позивача і відповідачки, що викладена в документах про укладення договору, строк укладеного договору між ними продовжений до 12 травня 2014 року і таким чином строк дії договору не припинений, то відсутні підстави вважати про пропуск позивачем строку позовної давності звернення з позовом до суду, як і відсутні підстави для застосування до цих спірних правовідносин строку позовної давності. Таким чином, із відповідачки підлягають стягненню такі суми коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 12 травня 2008 року: 2 500 грн. 00 коп. - сума заборгованості за кредитом; 10 520 грн. 97 коп. - сума заборгованості за процентами за користування кредитом; 5687 грн. 50 грн. - сума заборгованості по комісії за користування кредитом; 500 грн. 00 коп. - суми фіксованої складової штрафу за порушення грошового зобов'язання; 935 грн. 42 коп. - суми процентної складової штрафу за порушення грошового зобов'язання, в загальній сумі 20 143 грн. 89 коп. Приймаючи до уваги те, що позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню, сплачені позивачем судові витрати відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України також повинні бути стягнуті з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved