Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

В серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - ПАТ "Альфа-Банк") звернулося до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідачів - [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором №800003517 від 28.03.2008 року в сумі 718 027,01 грн., мотивуючи свої вимоги наступним. Так, між Закритим акціонерним товариством "Альфа-Банк", правонаступником якого є ПАТ "Альфа-Банк", та відповідачем [PERSON] 28 березня 2008 року укладено кредитний договір № 800003517, згідно якого Банк надав відповідачу грошові кошти в сумі 40 000,00 США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,30 відсотків річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 28.03.2023 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 28 березня 2008 року між Закритим акціонерним товариством "Альфа-Банк", правонаступником якого є ПАТ "Альфа-Банк", та відповідачем [PERSON] було укладено Договір поруки, згідно якого поручитель поручається за виконання відповідачем - [PERSON] обов'язків, які виникли на підставі кредитного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. Позивач стверджує, що свої зобов`язання виконав на відміну від відповідачів. Станом на 28.06.2015 року у відповідачів перед позивачем утворилася заборгованість за вищезазначеним кредитним договором на суму 718 057,01 грн., з яких заборгованість за кредитом - 30 633,42 доларів США, що за курсом НБУ станом на 28.06.2015 року становить 649 308,08 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 1 696,12 доларів США, що за курсом НБУ станом на 28.06.2015 року становить 35 951,08 грн., пеня - 1 545,94 доларів США, що за курсом НБУ станом на 28.06.2015 року становить 32 767,85 грн. (а.с.3-5) Сторони в судове засідання не з?явились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України (а.с. 166,168, 170) Разом з тим, представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, окремо зазначив, що позовні вимоги підтримує та проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 171) Відповідачі в судове засідання не з?явились, хоча як вбачається з матеріалів справи після винесення заочного рішення у справі відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення, наполягав на неправильності розрахунків позивача та порушенні його законних прав та інтересів, шляхом позбавлення його можливості надати суду свої докази. Проте, жодного разу в судове засідання відповідачі не з?явились, будь-яких власних розрахунків суду не надавали, заяв про відкладення розгляду справи або розгляду за їх відсутності до суду також не надходили. Відповідно до ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Також статтею 6 Європейської конвенції із захисту прав людини і основоположних свобод гарантується розгляд справи судом упродовж розумного строку. Зважаючи на те, що належним чином повідомлені відповідачі в судове засідання, враховуючи попереднє скасування судом заочного рішення по справі, не з`явились, а представник позивача наполягає на розгляді справи та проти винесення заочного рішення не заперечує, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку заочного провадження на підставі наявних доказів згідно до положень ст.224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження, 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, 4) яка правова норма підлягає застосування до цих правовідносин. Судом встановлено, що 19 серпня 2009 року між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк», та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №800003517, відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати клієнту кредит на власні потреби без будь-яких обмежень в сумі 40 000,00 доларів США зі сплатою клієнтом процентної ставки в розмірі 13,30 % річних за користування кредитом на строк до 28.03.2023 року (а.с. 6-9) Так, пунктом 2.8 Договору передбачено, що платежі з повернення Кредиту та сплати процентів за користування ним, оплати вартості усіх супутніх послуг та інших фінансових зобов'язань Позичальника здійснюються у сумах та в терміни, що передбачені Графіком платежів (а.с. 10-12) та розрахунком сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної станки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, який є Додатком № 1 до цього Договору та його невід?ємною частиною. У разі сплати у іншій валюті Рахунку - 27 числа календарної дати, що передує черговій даті погашення Кредиту, визначеній Додатком № 1 до Договору, у еквівалентній сумі розрахованій у порядку та на умовах визначених цим Договором. Графік здійснення платежів з повернення Кредиту та детальний розпис сукупної вартості Кредиту з урахуванням, реальної процентної ставки, абсолютного значення подорожчання Кредиту, видів, предмету та вартості супутніх послуг викладений в Додатку № 1 до Договору, який є його невід?ємною частиною. (п. 5 Кредитного договору) В разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов?язання в частині повернення Кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами Договору, Позичальник зобов?язаний сплатити Кредитору пеню в розмірі 1 % (один відсоток) від простроченої суми за кожний день прострочення. Кредитор має право вимагати від Позичальника відшкодування збитків, завданих Кредитору через невиконання чи неналежне виконання Позичальником зобов?язань, передбачених Договором. Сплата неустойки за неналежне виконання або невиконання зобов?язань за Договором не звільняє Позичальника від подальшого належного виконання цих зобов?язань та не позбавляє Кредитора права звертатись з вимогою про дострокове повернення Кредиту. (п.п. 3.6-3.8 Кредитного договору) Як вбачається з виписки по особовому рахунку позивач свої зобов`язання виконав, кредитні кошти надав. Натомість, відповідачі свої зобов'язання за умовами укладеного договору не виконують. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що договір сторонами укладений в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Сплата заборгованості по кредиту, відсотках та пені обумовлена договором і підлягає стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасив суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Станом на 28 червня 2015 року відповідачами не повернуто кредитні кошти в сумі 33 875 доларів США 48 центів, що за курсом НБУ станом на 28.06.2015 року становить 718 027,01 грн., що складається з: - заборгованості за кредитом в сумі 30 633,42 доларів США, що за курсом НБУ станом на 28.06.2015 року становить 649 308,08 грн.; - заборгованості відсотками у сумі 1 696,12 доларів США, що за курсом НБУ станом на 28.06.2015 року становить 35 951,08 грн.; - пеня у сумі 1 545,94 доларів США, що за курсом НБУ станом на 28.06.2015 року становить 32 767,85 грн. (а.с. 24) Так, як зазначено судом вище, відповідачі своїм правом з`явитися і спростувати доводи позивача не скористалась, хоча і наголошували, під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення по справі, про порушення їх законних прав та інтересів, а також неправильності розрахунків позивача, однак так і не надали свій розрахунок, відтак суд виходить з тих доказів, які надані останнім. Забезпеченням виконання [PERSON] своїх зобов'язань по кредитному договору є укладений між ЗАТ "Альфа-Банк", правонаступником якого є ПАТ "Альфа-Банк" та [PERSON] договір поруки № 800003517-П від 28 березня 2008 року (а.с. 13) Відповідно до п.п. 3.1-3.2 Договору поруки Боржник та Поручитель відповідають перед Банком за порушення обов?язків, перелічених у статті 2 цього Договору як солідарні боржники, Поручитель відповідає перед Банком у тому ж обсязі, що і Боржник. Передбачена статтею 3.1 цього Договору відповідальність Поручителя наступає у випадку, що Боржник допустить Прострочення виконання будь-якого з обов?язків, зазначених у пункті 2.1 цього Договору. Вимоги позивача про стягнення суми позову солідарно з усіх відповідачів ґрунтуються на законних підставах з огляду на наступне. У відповідності до положень ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. З огляду на вимоги закону, зазначена сума позову підлягає стягненню з відповідачів солідарно. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідачів також підлягає судовий збір в розмірі 3 654 гривні 00 копійок, по 1 827 гривень 00 копійок з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved