Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

28 січня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства "Ідея Банк", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Хохлов Кирило Костянтинович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню Позовна заява обґрунтована тим, що 10 вересня 2019 року між позивачем та АТ «Ідея банк» було підписано договір № Z62.00406.005673790, за умовами якого позивачу надано грошові кошти в розмірі 51010,00 грн. із відсотковою ставкою, яка є змінюваною. 13 жовтня 2020 року із листа приватного виконавця Хохлова К.К. позивач дізнався, що 27.08.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем було видано виконавчий напис №11084 АТ "Ідея Банк" щодо стягнення заборгованості з позивача у розмірі 46220,28 грн. за період з 10.01.2020 року по 08.07.2020 року за договором кредиту та страхування № Z62.00406.005673790 від 10.09.2019 року. Позивач вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, тому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №11084 від 27.08.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем щодо стягнення з [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) у розмірі 75742,63 грн. за період з 10.01.2020 року по 08.07.2020 року за договором кредиту та страхування № Z62.00406.005673790 від 10.09.2019 року, укладеного між [PERSON] та АТ "Ідея Банк". Також прохає стягнути з відповідача на його користь сплачений судовий збір в розмірі 908,00 грн. Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 29.01.2021 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено, зупинено стягнення за спірним виконавчим написом. Ухвалою суду від 01.02.2021 року в даній справі відкрито провадження з розглядом справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 11.03.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд. Позивач в судове засідання не з`явився, 12 лютого 2021 року на адресу суду надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. В судове засідання представник відповідача Акціонерного товариства "Ідея Банк" не з`явився, 19 лютого 2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що виконавчий напис, вчинений 27.08.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем є таким, що в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає виконанню. Прохає розгляд справи здійснювати за відсутності представника відповідача. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився, 23 лютого 2021 року на адресу суду надійшли письмові пояснення, відповідно до яких прохає відмовити [PERSON] в задоволенні позову в повному обсязі. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Хохлов Кирило Костянтинович в судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно, судовою повісткою з повідомленням, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надавав. Згідно до вимог ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Оскільки відповідач не повідомив про причини своєї неявки, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, у суду наявні відомості про належне повідомлення відповідача про дату, час і місце цього засідання, то причини для відкладення розгляду справи, які зазначені в ч.2 ст.223 ЦПК України, відсутні. Тому суд вважає, що справу можливо розглянути в даному судовому засіданні. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року N 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за N 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Для одержання виконавчого напису подаються а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. Судом встановлено, що 10 вересня 2019 року між позивачем та АТ «Ідея банк» було підписано договір № Z62.00406.005673790, за умовами якого позивачу надано грошові кошти в розмірі 51010,00 грн. із відсотковою ставкою, яка є змінюваною. 13 жовтня 2020 року із листа приватного виконавця Хохлова К.К. позивач дізнався, що 27.08.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем було видано виконавчий напис №11084 АТ "Ідея Банк" щодо стягнення заборгованості з позивача у розмірі 46220,28 грн. за період з 10.01.2020 року по 08.07.2020 року за договором кредиту та страхування № Z62.00406.005673790 від 10.09.2019 року, яка складається з: 46220,28 грн. - строковий основний борг; 4475,11 грн. - прострочений основний борг; 5062,84 грн. - прострочені проценти; 581,44 грн. - строкові проценти; 1647,62 грн. - строкова плата за обслуговування кредиту; 15017,32 грн. - прострочена плата за обслуговування кредиту; 568,02 грн. - пеня; 1900,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При цьому нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Позивач [PERSON] , звертаючись до суду з відповідним позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовує свої позовні вимоги не дотриманням принципу безспірності. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Дослідженими в справі доказами встановлено, що при вчиненні виконавчого напису від 27.08.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 перевірено подачу відповідачем АТ «Ідея Банк» на обґрунтування вимог пакету документів. Окрім того, із встановлених судом обставин справи вбачається, що, звертаючись до нотаріуса з вимогою вчинення виконавчого напису, відповідач, з метою підтвердження наявності заборгованості [PERSON] , надав інформацію щодо розміру заборгованості станом на час вчинення виконавчого напису, виписки з рахунка, письмову вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань, довідку про ненадходження платежів, договір кредиту та страхування, а також довідка - розрахунок заборгованості [PERSON] . З урахуванням положень Переліку документів, зазначені документи не можуть вважатись доказом на підтвердження безспірності заборгованості боржника, оскільки не є первинними документами. Як вбачається з відзиву на позовну заяву, відповідачем не було надано до приватного нотаріуса платіжних доручень, меморіальних ордерів, розписок, чеків та/чи інших документів, які могли б бути належними доказами підтвердження наявності безспірної заборгованості. Виходячи із вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Виконавчий напис, вчинений 27.08.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. підлягає визнанню таким, що не піддягає виконанню з тих підстав, що не дотримано вимоги щодо безспірності заборгованості, хоча за формою та змістом він відповідає вимогам, встановленим до змісту виконавчого напису. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до норм ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Позивачем при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір в розмірі 908,00 грн., який у зв`язку з задоволенням позовних вимог підлягає стягненню на користь позивача з відповідача.

Outcome: approved