overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом у якому просить постановити рішення про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісячно до досягнення сином 23 річного віку. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 25.07.2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Зазначає, що стягнення аліментів на сина [PERSON], [INFO], припинено у зв"язку з досягнення ним повноліття. 16.07.2013 року вона розірвала шлюб з відповідачем. З 01.09.2015 року син навчається в Державному навчальному закладі "Міжрегіональне вище професійне училище автомобільного транспорту та будівельної механізації". На даний час син постійно проживає біля неї та вона надає йому матеріальну допомогу. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Сторони в судове засідання не з"явилися, позивач подала до суду заяву якою свої позовні вимоги підтримала та просить суду справу розглянути у її відсутності. Відповідач про причини неявки не повідомив, заперечення та заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що сторони по 16.07.2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні. З 01.09.2015 року син навчається в Державному навчальному закладі "Міжрегіональне вище професійне училище автомобільного транспорту та будівельної механізації" та закінчує навчання 30.06.2016 року про, що свідчить довідка, яка містяться в матеріалах справи. У відповідності зі ст.199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у звязку з цим потребує допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони мождуть надати вказану допомогу. Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", а тому останній підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом у якому просить ухвалити рішення про стягнення аліментів з [PERSON] (-далі відповідача) на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред"явлення позову та до досягнення дочкою 23 років. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що на даний час донька навчається на третьому курсі у Комунальному вищому навчальному закладі Київської обласної ради "Богуславський гуманітарний коледж ім. І.С. Нечуя-Левицького". Зі своїх доходів вона не може повністю забезпечити повноцінне навчання дочки та її утримання. Сторони в попереднє судове засідання не з"явилися, подали до суду заяви з яких вбачається, що позивач свій позов підтримала, відповідач визнав та просять суд справу розглянути у їх відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ч.4 ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що сторони з 20.09.1998 по 26.03.2002 перебували у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні. На даний час дочка є студентом 3-го курсу денної форми навчання КВНЗ КОР "Богуславський гуманітарний коледж ім. І.С. Нечуя-Левицького" та закінчує навчання 30.06.2019 про, що свідчить довідка, яка є в матеріалах справи. У відповідності зі ст.199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у звязку з цим потребує допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони мождуть надати вказану допомогу. Так, як відповідач позов визнав, суд вважає, що він спроможний надати вказану допомогу дитині у вигляді аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

В листопаді 2011 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Приватно-оредної фірми "Злагода" про визнання недійсним договору оренди землі укладеного 20.02.2006 року між [PERSON] та Приватно-оредною фірмою "Злагода" та зареєстрованого у Державному реєстрі 05.05.2006 року за №040674700075, а також визнання недійсним договору оренди землі укладеного 20.02.2006 року між [PERSON] та Приватно-оредною фірмою "Злагода" та зареєстрованого у Державному реєстрі 05.05.2006 року за №040674700057. На обґрунтування своїх вимог позивачі зазначили, що вказані договори є недійсними, оскільки вони укладені без їх згоди на необумовлений термін та без їх підписів, тобто вони вказані договори не підписували, а також не доручали іншим особам підписувати договори замість них. В судовому засіданні позивачі та їхній представник позовні вимоги підтримали та просять задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Заслухавши позивачів та їхнього представника, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом об'єктивно встановлено, що 20.02.2006 року між [PERSON] та Приватно-оредною фірмою "Злагода" укладено договір та зареєстровано у Державному реєстрі 05.05.2006 року за №040674700075, а також укладено договір 20.02.2006 року між [PERSON] та Приватно-оредною фірмою "Злагода" та зареєстровано у Державному реєстрі 05.05.2006 року за №040674700057. Згідно висновку експерта від 03.09.2013 року № 44 підписи у зазначених договорах виконано не [PERSON] та [PERSON], а іншими особами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

У березні 2019 р. представник ТОВ «АНСУ» звернувся до суду з даною заявою. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 06.12.2010 р. позов ПАТ „Банк „Фінанси і Кредит" до [PERSON] про стягнення заборгованості, відсотків нарахованих за користування кредитом та пені за кредитним договором було задоволено та стягнуто 280460,36 грн. 09.12.2011 р. Оболонським р/с м. Києва видано виконавчий лист № 2-6391/10 про стягнення вищевказаної заборгованості Як вказує заявник, 21.11.2018 р. між ПАТ „Банк „Фінанси і Кредит" та заявником - ТОВ «АНСУ» був укладений договір про відступлення прав вимоги за кредитним договором № 03-725/07-А від 17.09.2007 р. між ПАТ „Банк „Фінанси і Кредит" та [PERSON] Тому посилаючись на вищевикладені обставини, представник заявника просить суд замінити сторону стягувача - ПАТ „Банк „Фінанси і Кредит" на його правонаступника - ТОВ «АНСУ» за виконавчим листом виданого Оболонським р/с м. Києва 09.12.2011 р. про стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 11203295000 від 23.08.2007 р. у сумі 280460,36 грн. Жодна сторона в судове засідання не з'явився. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. Дійсно рішенням Оболонського р/с м. Києва 06.12.2010 р. позов ПАТ „Банк „Фінанси і Кредит" до [PERSON] про стягнення заборгованості, відсотків нарахованих за користування кредитом та пені за кредитним договором було задоволено та стягнуто 280460,36 грн., а 09.12.2011 р. Оболонським р/с м. Києва видано виконавчий лист № 2-6391/10 про стягнення вищевказаної заборгованості Згідно ст. 512 ЦК України, однією з підстав заміни кредитора у зобов'язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином. У відповідності до ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в повному обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як з'ясував суд, 21.11.2018 р. між ПАТ „Банк „Фінанси і Кредит" та заявником - ТОВ «АНСУ» був укладений договір про відступлення прав вимоги за кредитним договором № 03-725/07-А від 17.09.2007 р. між ПАТ „Банк „Фінанси і Кредит" та [PERSON] Суд, повно та всебічно оцінивши письмові докази, прийшов до висновку, що заява ТОВ «АНСУ» про заміну стягувача є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню. Тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою у якій просить встановити факт належності їй трудової книжки, заведеної на її ім'я 26 червня 1974 року. Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, що через допущення помилки у даті реєстрації шлюбу, та виправленні у її трудовій книжці, вона позбавлена можливості оформити своє правло на пенсію за віком. У судовому засіданні [PERSON] вимоги заяви підтримала, пояснила, що її дошлюбне прізвище [PERSON]. Після реєстрації шлюбу у 1977 році вона змінила прізвище на [PERSON]. Як так сталося, що у трудовій книжці витерто прізвище [PERSON], а вказано [PERSON], їй не відомо. Допускає, що це зробив її чоловік. Їй не вдалося усунути допущені недоліки у трудовій книжці. Представник заінтересованої особи УПФ України у м. Бердичеві та Бердичівському районі у судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи Управління було повідомлено належним чином. Дослідивши докази, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з такого. З копії трудової книжки, оригінал якої було оглянуто у судовому засіданні, вбачається, що прізвище особи, на яку заведено трудову книжку стерто. Над прізвищем вказано „[PERSON]". З запису, що міститься на звороті титульної сторінки вбачається, що прізвище змінено на „[PERSON]" на підставі свідоцтва про шлюб від 17.06.1977 року ( а.с. 5). Зі свідоцтва про народження та актового запису про шлюб вбачається, що до 1974 року прізвище заявниці було „[PERSON]". 18 червня 1977 року заявниця зареєструвала шлюб з [PERSON]. При реєстрації шлюбу змінила прізвище на „[PERSON]" ( а.с. 24-28). З довідки з ПАТ „Бердичівська фабрика одягу" вбачається, що [PERSON], [INFO] з 23.01.1975 року ( наказ № 13 від 22.01.1975) по 12.11.1975 року ( наказ № 15 від 12.11.1975) працювала у Бердичівській швейній фабриці ( а.с. 13). Запис про працю за вказаний період у Бердичівській швейній фабриці міститься у трудовій книжці, яку надала заявниця. Аналогічно, записи про працю у трудовій книжці, співпадають з відомостями, вказаними у довідках про місце роботи заявниці: з Бердичівського геріатричного пансіонату Житомирської обласної ради, з ТОВ „Бофіка", та з Бердичівської ЦМЛ. ( а.с. 17-22). Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON], кожен окремо, у судовому засіданні підтвердили факт праці заявницею у лікарні, на швейній фабриці. Таким чином заявницею доведено факт належності їй трудової книжки, заведеної на [PERSON], [INFO], дата заповнення - 26 червня 1974 року. Відповідно до частини першої статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності особі правовстановлюючого документу. З метою захисту прав заявниці, а саме права на оформлення останньою пенсії за віком, факт належності заявниці трудової книжки слід встановити судовим рішенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

10.10.2017 року головний лікар КЛПУ «Міська психіатрична лікарня м. Краматорська» звернулася в суд із заявою про госпіталізацію у психіатричний стаціонар в примусовому порядку громадянина [PERSON], без його усвідомленої згоди, як особи, яка позбавлена дієздатності. В судовому засіданні представник Краматорської психіатричної лікарні [PERSON] підтримав заявлені вимоги і суду пояснив, що у зв'язку із наявністю у [PERSON] психічного розладу, який обумовлює небезпеку для нього та оточуючих, є підстави для його примусової госпіталізації до психіатричного закладу. Законний представник хворого, просила також заяву задовольнити, госпіталізувати [PERSON] до психіатричного закладу. Прокурор не заперечувала проти задоволення заяви КЛПУ «Міська психіатрична лікарня м. Краматорська» про примусову госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу. Вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява головного лікаря КЛПУ «Міська психіатрична лікарня м. Краматорська» підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу", особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], який позбавлений дієздатності рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 05.05.2008 року, інвалід І групи, з діагнозом тяжка розумова відсталість зі значними порушеннями поведінки які потребують лікувальних заходів F-72.1, 10.10.2017 року госпіталізований в КЛПУ "Міська психіатрична лікарня м. Краматорська" бригадою швидкої допомоги, згідно направлення лікаря-психіатра м. Торецька - [PERSON]. 10.10.2017 року [PERSON] оглянутий комісією лікарів-психіатрів КЛПУ "Міська психіатрична лікарня м. Краматорська", та згідно висновку №131/1 від 10.10.2017 р. потребує примусової госпіталізації, оскільки внаслідок психічного розладу представляє небезпеку для себе та оточуючих. За таких обставин, суд вважає, що у відповідності зі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» є всі підстави для госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися в суд з позовом до ПАТ КБ "Приватбанк", треті особи Друга Лубенська державна нотаріальна контора , приватний нотаріус Лубенського нотаріального округу про звільнення з під арешту майна. Позовні вимоги мотивували тим, що при зверненні до нотаріальної контори не змогли оформити право власності на частину квартири після смерті [PERSON], постільки накладено арешт на майно. Прохають суд постановити рішення, яким зняти обтяження заборону на нерухоме майно квартиру [ADDRESS], підставою якої є повідомлення 04/516-а, ЗАТ КБ "Приватбанк" від 25.07.2007 року власниками якої, згідно свідоцтва про право власності на житло від 20 вересня 1993 року є [PERSON], [PERSON], померлий [INFO] , [PERSON] внесене приватним нотаріусом [PERSON] 25.07.2007 року 13:09 згідно іпотеки від 24.07.2007 року № 2911. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю, прохали їх задовольнити. Представники відповідачів в судове засідання не з'явились, надіслали суду заяви з проханням розглянути справу без їх участі, проти задоволення позовних вимог позивачки не заперечують. Суд, заслухав позивачів, перевірив та дослідив матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.. 386 ЦК України власник , який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності може звернутися до суду про заборону вчинення дій, які можуть порушити його право або вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про право власності на житло № 1545 від 20 вересня 1993 року яке видано органом приватизації виконавчого комітету м.Лубни та рішення Лубенського міськрайонного суду від 23 жовтня 2013 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що помер [INFO] на праві власності належить по1/3 частині квартири [ADDRESS]. 25.07.2007 року ними було укладено договір іпотеки з ЗАТ КБ "Приват Банк" , та згідно повідомлення 04/516-а від 25.07.2007 року ЗАТ КБ "Приват Банк" було внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна внесено реєстраційний запис де об"єктом обтяження є квартира [ADDRESS], яка на праві власності належить [PERSON], [PERSON] та померлому [INFO] [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина , що складається із 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст.. 1261 ЦК України ...у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті , той з подружжя, який його пережив та батьки ... є дружина [PERSON] та [PERSON]. Позивачка [PERSON] при зверненні до другої Лубенської державної нотконтори з приводу оформлення спадщини після смерті чоловіка, отримала відмову постільки на неї мається заборона. При зверненні до ЗАТ КБ "Приват Банк" також отримали відмову. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що іншого шляху зняти обтяження заборону на нерухоме майно квартиру № 85 в будинку № 18 повул. Комсомольській, в м.Лубни Полтавської області не має, і вважає можливим задовольнити позовні вимоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

ПАТ "Донецькобленерго" в інтересах Селидівського РЕМ звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, вказуючи на те, що 11.02.2011 року при перевірці робітниками РЕМ за адресою [ADDRESS] було виявлено порушення п.42 "Правил використання електричної енергії для населення", а саме: самовільне підключення до електричної марежі енергопостачальника, про що було складено акт про порушення "Правил використання електричної енергії для населення" та здійснений розрахунок збитків. Позивач просить стягнути з відповідача 3243грн.15коп. та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач з позовом не згодний, так як він за адресою [ADDRESS] ніколи не проживав, а проживає постійно в [ADDRESS], де машкає з сім»єю та не порушує "Правила використання електричної енергії для населення". Про складений акт нічого не знає, вважає, що це взагалі не він. Надав копію паспорту. Просить відмовити в позові. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов не обгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Згідно акту №144022 від 11.02.2011 року при перевірці робітниками Селидівського РЕМ за адресою [ADDRESS] в присутності [PERSON], були виявлені порушення п. 42 «Правил використання електричної енергії для населення», а саме: самовільне підключення до електричної марежі енергопостачальника, але підписати акт він відмовився в присутності трьох контролерів, в зв»язку з чим був проведений розрахунок збитків, який складає - 3243грн.15коп. Згідно паспорту громадянина України [NUMBER] на ім»я [PERSON] , виданого 11.10.2000 року Новогродівським МВ УМВС України в Донецькій області, він зареєстрований з 07.02.2006 року за адресою: вул. Риночна,124/1м.Новогродівка. До 2006 року також був зареєстрований в [ADDRESS]. Таким чином судом встановлено, що на момент складання акту працівниками РЕМ -11.02.2011 року та і взагалі [PERSON] ніколи не проживав в [ADDRESS] і запис в акті, що він складено в присутності [PERSON] не відповідає дійсності, а тому позовні вимоги пред»явлені до нього неправомірно. Згідно ст.5 Закону України «Про захист прав споживачів» від 18.01.2006 року держава забезпечує споживачам захист їх прав.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та її батьком - [PERSON], що помер [INFO] року. Свої вимоги заявниця мотивує тим, що вона бажає оформити спадщину після смерті свого батька, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, бо у свідоцтві про її одруження зазначено її дівоче прізвище [PERSON], тобто з апострофом, а у свідоцтві про смерть її батька зазначено прізвище [PERSON]. Таким чином, вказана розбіжність у свідоцтві про смерть її батька та свідоцтві про її одруження не дають можливості оформити свідоцтво про право на спадщину після смерті, а тому [PERSON] змушена була звернутися до суду із відповідною заявою. У судове засідання заявниця [PERSON] не з`явилась, направивши до суду заяву, в якій ствердила вимоги та просила суд повністю їх задовольнити, справу розглядати за її відсутності. Представники зацікавлених осіб по справі: Першої Лубенської державної нотаріальної контори, Другої Лубенської державної нотаріальної контори та Черкаського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області у судове засідання не з`явились, направивши на адресу суду письмові заяви, в яких просили розгляд справи здійснювати за відсутності їх представників. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини учасників процесу, суд розглядає справу за їх відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Згідно із свідоцтвом про смерть ([NUMBER] від 29 квітня 2015 року) [PERSON] помер [INFO] року у віці 58 років. Відповідно до свідоцтва про народження (серія [NUMBER] від 14 вересня 1990 року), що виконане російською мовою, прізвище заявниці записане як "[PERSON]", а її батьком зазначений "[PERSON]". У свідоцтві про одруження (серії [NUMBER] від 18.12.2015 року), яке складене українською мовою, прізвище заявниці записане як "[PERSON]", та змінено її прізвище на "[PERSON]" внаслідок державної реєстрації шлюбу. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що розбіжності в документах виникли із-за помилок при перекладі з російської мови на українську, а тому у суду не виникає жодних сумнівів щодо родинних відносин заявниці [PERSON] та [PERSON], що помер [INFO] року, який є її батьком, оскільки дійсно невідповідність у документах, що стверджують родинні зв`язки заявниці виникла із-за помилки працівників, що видають відповідні документи. Відповідно до вимог ст. 256 ЦПК України суд встановлює факт родинних відносин між фізичними особами, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Таким чином суд дійшов висновку, що заявник звернувся із заявою до суду про встановлення факту родинних відносин з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, встановлення факту не пов'язується з іншим вирішенням спору про право. За таких обставин суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає до задоволення в повному об`ємі. На підставі зазначеного та

Outcome: approved