Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

До Кривоозерського районного суду Миколаївської області надійшла вищевказана позовна заява. Позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №2329 від 16 липня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінпром маркет" грошових коштів в сумі 8 404,09 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 09 жовтня 2012 року позивач уклав кредитний договір з ПАТ "Платинум Банк", правонаступником якого по даному кредиту є ТОВ "Фінпром маркет" та проводив оплату кредиту. Жодних листів, претензій по кредитному договору ні від банку, ні від відповідача [PERSON] не отримував. В квітні 2021 року [PERSON] отримав постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса №2329 від 16 липня 2020 року. Стягувачем по виконавчому провадженню є ТОВ "Фінпром маркет". Позивач вважає, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки порушена процедура його вчинення, а саме: сума боргу не є безспірною, відповідачем на адресу [PERSON] не направлялась кореспонденція щодо заборгованості. Також зазначав про сплив позовної давності щодо стягуваних сум. В судове засідання сторони не з`явились. Представником позивача подано до суду заяву з проханням розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачем надіслано суду заяву, згідно якої позов ТОВ "Фінпром маркет" визнано в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Судові витрати у зв`язку з таким визнанням відповідач просив розподілити на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України. Треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., державний виконавець Кривоозерського районного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Одеса) Сигляник Т.В. в судове засідання не з`явилися, причин неявки суду не повідомили, своїм правом на подання пояснень щодо позову, інших заяв, клопотань та заперечень щодо заявлених вимог не скористалися. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 16 липня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис №2329 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінпром маркет" заборгованості за кредитним договором №033822/0001XSGF, укладеним між ним та ПАТ "Платинум Банк" 09 жовтня 2012 року, за період з 23 травня 2016 року по 16 липня 2020 року у розмірі 8 404, 09 грн., в тому числі: 6 848,30 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 1 205,78 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами, 300,01 грн. - заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею, 50,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису. Підставою для стягнення боргу стало отримання позивачем коштів за кредитним договором №033822/0001XSGF, укладеним між ним та ПАТ "Платинум Банк" 09 жовтня 2012 року. Відповідно до зазначеного виконавчого напису право вимоги за названим кредитним договором було неодноразово відступлено і на праві Договору факторингу № 20/ФК від 09 липня 2020 року перейшло до ТОВ "Фінпром маркет". Державним виконавцем Кривоозерського районного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Одеса) Сигляник Т.В. 13 квітня 2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №65122307 з примусового виконання виконавчого напису №2329 від 16 липня 2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. Доказів направлення відповідачем позивачеві кореспонденції з приводу заборгованості матеріали справи на момент її розгляду не містять. Відповідачем позов в частині визнання вищевказаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню визнаний. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно положень ч.6 ст.263 ЦПК України якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Пленум Верховного Суду України в постанові №14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" роз`яснив, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Підстав вважати визнання позову відповідачем таким, що суперечить закону, порушує права, свободи чи інтереси інших осіб матеріали справи на момент її розгляду не містять. За вказаних обставин позов підлягає задоволенню. Позивачем при зверненні до суду сплачено 908,00 грн. судового збору за подання позовної заяви, та 454,00 грн. - за подання заяви про забезпечення позову. Нормативними положеннями ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи вказане й визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд вважає, що позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved