Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

В лютому 2016 року Красноармійський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми незаконно отриманої допомоги по безробіттю. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Красноармійського міського центру зайнятості 5 лютого 2015 року з питання працевлаштування звернувся [PERSON], якому цього ж числа надано статус безробітного, виплата матеріального забезпечення розпочата з 12 лютого 2015 року, припинено реєстрацію з 29 липня 2015 року. При відвідуванні центру зайнятості безробітним [PERSON] 29 липня 2015 року та перевірці його трудової книжки стало відомо, що йому призначено пенсію за віком на пільгових умовах з 22 травня 2015 року. Безробітним надано копію першої сторінки трудової книжки, де стоїть штамп "Пенсія призначена" УПФУ в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області з 22 травня 2015 року за віком. УПФУ в м. Красноармійську та Красноармійському районі підтвердило інформацію про призначення пенсії за віком на пільгових умовах [PERSON] з 22 травня 2015 року. Під час реєстрації в центрі зайнятості [PERSON] особисто письмово повідомив, що він через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно, пенсію на пільгових умовах за вислугу років не отримує, не є суб'єктом підприємницької діяльності, ознайомлений з правами та обов'язками зареєстрованого безробітного, що визначені Законами України "Про зайнятість населення" та "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування та випадок безробіття". Таким чином, відповідач втратив право на статус безробітного з 22 травня 2015 року та став непрацездатною особою, не готовою та здатною приступити до роботи. Внаслідок умисного невиконання відповідачем своїх обов'язків, з якими його особисто письмово ознайомлено під час подання заяви про надання статусу безробітного, ним не було повідомлено центр зайнятості про оформлення пенсії за віком на пільгових умовах, що в подальшому призвело до переплати допомоги по безробіттю з дати призначення пенсії з 22 травня 2015 року. Умисне невиконання відповідачем обов'язків безробітного спричинена його бездіяльністю. Як видно із змісту заяви відповідача про надання статусу безробітного йому було відомо, що він не вправі мати заробітку та інших передбачених законодавством доходів. Отже, відповідач з моменту призначення пенсії за віком на пільгових умовах з 22 травня 2015 року втратив право на отримання допомоги по безробіттю, однак, приховавши факт отримання пенсії, продовжував отримувати допомогу по безробіттю. Відповідач в період часу з 22 травня 2015 року по 29 липня 2015 року одночасно отримував пенсію та допомогу по безробіттю. Якщо б відповідач вчасно повідомив центр зайнятості про оформлення пенсії, то переплати допомоги по безробіттю не виникало та реєстрація відповідача у центрі зайнятості була б припинена відповідно до п.13 ч.1 ст.45 Закону України "Про зайнятість населення". Листом від 30 липня 2015 року Красноармійський міський центр зайнятості запропонував [PERSON] повернути суму отриманої допомоги по безробіттю в розмірі 4702,86 грн., але станом на теперішній час сума виплаченої допомоги по безробіттю ним не повернута. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач позов не визнав, пояснивши суду, що 5 лютого 2015 року він звернувся до позивача для надання статусу безробітного та призначення матеріальної допомоги, надав всі необхідні документи, в тому числі й паспорт, трудову книжку, додавши до заяви копії зазначених документів. Позивач на підставі наданих документів розпочав виплату йому матеріального забезпечення. Надані ним документи центру зайнятості підтверджують досягнення ним 21 травня 2015 року 50-річного віку та наявність стажу підземних робіт, що дають право на пенсію з 22 травня 2015 року. Таким чином, позивач був належним чином ознайомлений з усіма обставинами, що мають значення для виплати йому грошового забезпечення. УПФУ в м. Красноармійську та Красноармійському районі йому дійсно призначено пенсію за віком на пільгових умовах з 22 травня 215 року, але фактично пенсію йому було призначено значно пізніше. Заява про призначення пенсії ним була подана 27 травня 2015 року, тобто після 22 травня 2015 року, що підтверджується повідомленням УПФУ в м. Красноармійську та Красноармійському районі № 16097/03/23 від 09.07.2015р. У зв'язку з відсутністю всіх необхідних документів для призначення пенсії, УПФУ в м. Красноармійську та Красноармійському районі письмово повідомило його про неможливість призначення пенсії до надання таких документів. Він відвідував позивача 5 червня, 11 червня, 7 липня 2015 року, під час відвідувань пред'являв трудову книжку посадовим особам центру зайнятості. Оскільки до 7 липня 2015 року включно пенсія йому фактично не призначалась, у трудовій книжці штамп про призначення пенсії був відсутній. разом з тим, він повідомляв посадових осіб позивача про звернення до органу ПФУ для призначення йому пенсії. відповідальним працівником позивача йому було роз'яснене, що до фактичного призначення пенсії позивач зобов'язаний сплачувати грошове забезпечення, а також його обов'язок повідомити позивача про призначення пенсії. Таким чином, фактично пенсія призначена йому УПФУ в м. Красноармійську та Красноармійському районі 7 липня 2015 року з 22 травня 2015 року у зв'язку з настанням юридичного факту - досягненням 50 років, що дає право на отримання пенсії. 29 липня 2015 року УПФУ в м. Красноармійську та Красноармійському районі повідомило його про призначення пенсії шляхом вручення повідомлення 3 16097/03/23 від 09.07.2015р., після отримання якого він невідкладно звернувся до позивача, надавши за власною ініціативою трудову книжку для ознайомлення, за вимогою позивача також надавши копію 1 сторінки своєї трудової книжки та заяву від 29 липня 2015 року. Враховуючи вищевикладене, у період з 22 травня 2015 року по 29 липня 2015 року він не одержував пенсію, вперше пенсія виплачена йому 14 серпня 2015 року, що підтверджується витягом з банківського рахунку ПАТ КБ "Приватбанк" за період з 22 травня 2015 року. В період з 22 травня 2015 року по 29 липня 2015 року він не одержував будь-яких доходів, крім грошового забезпечення, що сплачувалось йому позивачем. При цьому, він проживає разом із своєю дружиною та двома малолітніми дітьми 4 та 6 років відповідно, які не отримують доходів з будь-яких джерел та знаходяться на його утриманні. Враховуючи вищевикладене, ним не порушувалися обов'язки безробітного, виконувались всі розпорядження позивача та на законних підставах отримувалось матеріальне забезпечення по безробіттю. Згідно з вимогами ч.1 ст.45 Закону України "Про зайнятість населення2 та абз.14 п.п.1 п.37 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку осіб, які шукають роботу, обставиною, що впливає на умови виплати матеріального забезпечення, є призначення, а не оформлення пенсії. Отже він не був зобов'язаний повідомляти позивача про оформлення пенсії - обставину, яка не впливає на стан, розмір та інші умови виплати матеріального забезпечення. Позивачем в тексті позову вказано, що я не повідомив про оформлення пенсії умисно, але будь-яких доказів порушення ним своїх обов'язків, тим більше умисно, позивачем не надано. Позивач зазначає, що він одночасно з 22 травня 2015 року по 29 липня 2015 року отримував пенсію та допомогу по безробіттю, однак зазначений довід спростований витягом з банківського рахунку про отримання пенсії вперше 14 серпня 2016 року. Лист УПФУ в м. Красноармійську та Красноармійському районі № 17354/08/23 від 28.07.2015р., позивач дізнався про призначення пенсії 29.07.2015р., а вказаний лист одержаний позивачем 31.07.2015р. Зазначена обставина підтверджує той факт, що УПФУ в м. Красноармійську та Красноармійському районі після призначення пенсії одночасно повідомила позивача 31.07.2015р. та його, відповідача, 29.07.2015р. На підставі наведеного, позивач просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. 5 лютого 2015 року [PERSON] звернувся до Красноармійського міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного, в якій зазначив, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно, пенсію на пільгових умовах та за вислугу років, будь-яку грошову допомогу не отримує, не є суб'єктом підприємницької діяльності; ознайомлений з правами та обов'язками зареєстрованого безробітного, що визначені Законами України "Про зайнятість населення" та "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (а.с.4). Наказами по Красноармійському міському центрі зайнятості відносно [PERSON]: - від 09.02.2015р. № НТ150209 - надано статус безробітного з 5 лютого 215 року; - від 12.02.2015р. № НТ150212 - призначено допомогу по безробіттю з 12 лютого 2015 року по 6 лютого 2016 року; - від12.02.2015р. № НТ150212 - розпочато виплату допомоги по безробіттю з 12 лютого 2015 року; - від 29.07.2015р. № НТ150729 - припинено виплату по безробіттю з 29 липня 2015 року; - від 29.07.2015р. № НТ150729 - припинено реєстрацію безробітних з 29 липня 2015 року; - від 29.07.2015р.№ НТ150729 - прийнято рішення про повернення виплати з 22 травня 2015 року по 29 липня 2015 року (а.с.6, 7). Сума виплаченої Красноармійським міським центром зайнятості [PERSON] допомоги по безробіттю за період з 22 травня 2015 року по 29 липня 2015 року складає 4702,86 грн. (а.с.8). Відповідно до п.2 ст.36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впивають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно п.3 ст.36 вищезазначеного Закону сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Пунктом 6.14 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 20.11.2000р. № 307, передбачено, що якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин. Якщо безробітний відмовився добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку. Відповідно до підпункту 7 пункту 5.5 розділу 5 зазначеного Порядку виплата допомоги по безробіттю припиняється, зокрема, у разі призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, пенсії за вислугу років або досягнення особою встановленого законом пенсійного віку. Підпунктом 1 пункту 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою КМУ від 20.03.2013р. № 198, передбачено, що центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітних, зокрема, з дня досягнення особою встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійного віку або призначення пенсії за віком на пільгових умовах чи за вислугу років. Отже, законодавством про зайнятість населення передбачені умови, за наявності яких сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі підлягає стягненню з неї з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Такими умовами є по-перше, невиконання безробітним своїх обов'язків, передбачених Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", по-друге, вчинення цих дій (бездіяльності) умисно. Судом встановлено, що відповідач у зв'язку із досягненням 50 років звернувся до УПФУ в м. Красноармійську та Красноармійському районі із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах 27 травня 2015 року, яка йому була призначена з 22 травня 2015 року, про що відповідача було повідомлено органом ПФУ повідомленням від 29.07.2015р. № 16097/03/23, яка зарахована на його картковий рахунок, відкритий в ПАТ "КБ "Приватбанк" 14 серпня 2015 року, що підтверджується випискою по картці за період з 01.012015р. по 21.02.2016р. Частина 1 ст.60 ЦПК України зобов'язує кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивач дізнався про призначення [PERSON] пенсії 29 липня 2015 року з усної заяви відповідача, а 31 липня 2015 року - з листа УПФУ в м. Красноармійську та Красноармійському районі від 28 липня 2015 року № 17354/03/23, таким чином, будь-яких доказів невиконання відповідачем обов'язків, покладених на нього Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", а тим паче вчинення цих дій умисно, суду не надано. Відповідно до п.1 ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Суд приходить до висновку про те, що права позивача не були порушені відповідачем, оскільки не було встановлено умисного невиконання відповідачем своїх обов'язків, передбачених Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", у зв'язку з чим законних підстав для стягнення з нього суми допомоги по безробіттю за період з 22 травня 2015 року по 29 липня 2015 року немає, і в задоволенні позовних вимог позивачу необхідно відмовити. Відповідно до ст.88 ЦПК України у зв'язку з відмовою в позові понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору при звернення до суду відшкодуванню не підлягають. Відповідно до ст.36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", п 5,5, 6.14 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 20.11.2000р. № 307, п.37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою КМУ від 20.03.2013р. № 198,

Outcome: dismissed