Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

01 серпня 2006 року публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" (далі - Банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат, мотивуючи свої вимоги порушенням відповідачем зобов'язань відповідно до умов договору. Представник позивача Кахраманов Р.Н., який діє на підставі довіреності юридичної особи, надав суду заяву про підтримку заявлених позовних вимог та розгляд справи за його відсутністю. Зі змісту позовної заяви убачається, що 01 серпня 2006 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк „ПриватБанк", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у сумі 8190 гривень 00 копійок на строк 12 місяців до 01 серпня 2008 року, зі сплатою за користування кредитними коштами 6,% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту та комісії. Повернення кредиту передбачалось щомісячними платежами згідно узгодженого графіку. Для виконання договору позичальнику відкрито рахунок для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороді та іншим платежам. Однак, [PERSON], який отримав суму кредиту в повному обсязі, не виконує належним чином своїх зобов'язань по своєчасному поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування ним, унаслідок чого за цим договором станом на 31 березня 2014 року за період з 05.11.2010 року по 04.11.2013 року заборгованість по відсоткам нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту становить 17 952, 48 гривень. Виходячи з наведеного, посилаючись на протиправність дій відповідача, яким суттєво порушуються законні права кредитора, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 17 952 гривень 48 копійок та сплачений судовий збір у розмірі 229 гривень 40 копійок. Відповідач [PERSON], який був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи належним чином повідомлений, повторно за викликом суду не з'явився, не використавши наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до правил частини 4 статті 169 ЦПК України та частини 1 статті 224 ЦПК України вважає необхідним провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом, з ухваленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази в межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) суд установив наступне. Приписами частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 01 серпня 2006 року юридична особа - закрите акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" (Кредитор) і громадянин України [PERSON] (Позичальник) уклали договір кредиту № DNH4KP95370552, за яким Кредитор зобов'язується надати Позичальнику кредит в розмірі 8190 гривень 00 копійок, на строк кредитування 12 місяців до 01 серпня 2007 року, шляхом перерахування коштів на рахунок торгівельно-сервісного підприємства, зі сплатою 6% у місяць, на суму залишку, а Позичальник зі своєї сторони зобов'язується отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути Кредитору основну суму кредиту, сплатити відсотки за користування ним, а також виконати інші обов'язки, визначені цим договором. Позичальник здійснює погашення кредиту та відсотків рівними щомісячними платежами, які розраховуються за відповідної формулою, згідно з визначеним графіком. Для виконання договору Банк відкрив Позивальнику рахунок для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороді та іншим платежам. Судом встановлено, що кредитний договір укладено у письмовій формі, підписано уповноваженими на це посадовими особами закритого акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" та особисто [PERSON], зміст правочинів не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства і на підставі статті 629 ЦК України цей договір є обов'язковим для виконання. Статтею 204 ЦК України проголошена презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Наявними в матеріалах справи документами підтверджено, що Банк повністю виконав умови кредитного договору - 01 серпня 2006 року на рахунок СПД [PERSON] перераховані кошти у розмірі 7000,00 гривень на придбання товару - мопед Keeway Focus, який [PERSON] отримав, що підтверджено актом прийому-передачі товару № DNH4KP95370552 від 01 серпня 2006 року. Згідно довідки-розрахунку ПАТ КБ „ПриватБанк" заборгованість [PERSON] за кредитним договором перед Банком станом на 31 березня 2014 року за період з 05.11.2010 року по 04.11.2013 року заборгованість по відсоткам нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту становить 17 952, 48 гривень. З огляду на наведене суд дійшов висновку, що [PERSON] порушуються умови укладеного договору по своєчасному поверненню суми кредиту та сплаті відсотків за користування ним, унаслідок чого утворився борг перед позивачем у зазначеній сумі. Таким чином, суд визнає, що відповідач в односторонньому порядку відмовився від належного виконання взятих на себе зобов'язань за договором. Суд визнає правильним представлений публічним акціонерним товариством комерційний банк „ПриватБанк" розрахунок періоду і суми заборгованості [PERSON] за кредитним договором № DNH4KP95370552 від 01 серпня 2006 року. Позивачем надано суду розрахунок заборгованості [PERSON] перед Банком за період з 05.11.2010 року по 04.11.2013 року заборгованість по відсоткам нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту становить 17 952, 48 гривень. Договором передбачена відповідальність сторін за порушення його умов: пунктом 5.1 - за порушення Позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених Заявою та п.п. 3.2.2, 3.2.3 даних Умов, Банк має право нарахувати, а Позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. У матеріалах справи відсутні будь-які об'єктивні дані, що відповідач вживав належних заходів для виконання зобов'язання по даному правочину, у зв'язку з чим порушення зобов'язання визнається судом таким, що сталося з його вини. Виконання зобов'язання відповідно до частини 1 статті 546 та статті 549 ЦК України забезпечується, зокрема неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Сплата встановленої договором або законом неустойки, як визначено в пункті 3 частини 1 статті 611 ЦК України, є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання. Відповідно до п. 5.1 кредитного договору пеня застосовується у випадку порушення позичальником будь якого із зобов'язань, передбачених Заявою та пунктів 3.2.2 та 3.2.3, а саме: погашення кредиту у порядку та строки відповідно до Заяви; сплачувати відсотки за користування Кредитом та п. п. 4.1, 4.2 даних Умов та Тарифів; повну сплату відсотків за користування Кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення Кредиту. Виходячи з умов кредитного договору та з аналізу норм наведених статей Цивільного кодексу України, штраф є відповідальністю, яка залежить від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання й у часі визнається з настанням однієї з подій як невиконання або неналежне виконання зобов'язання, та має разовий характер, а пеня обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день простроченого виконання, тобто встановлює певні юридичні наслідки у вигляді: обов'язку сплатити певну суму, яка залежить не тільки від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання, а й від часу такого невиконання. Таким чином, пеня та штраф настають за різних обставин порушення зобов'язання зі сторони боржника, тому є різними видами неустойки як засобу юридичної відповідальності. У статті 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідач при підписанні правочину визнав зазначені умови кредитного договору та не звертався в установленому законом порядку до суду щодо визнання їх недійсними. У відповідності до положень статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] належним чином не виконує зобов'язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку кредитним договором. Такі дії відповідача є неправомірними, тому позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" про стягнення заборгованості за кредитним договором, заборгованості по відсоткам підлягають задоволенню. Позивачем документально підтверджені платіжними дорученням сплата при зверненні з позовом до суду судового збору в розмірі 229 гривень 40 копійок Відповідно до вимог статті 88 ЦПК України понесені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved