Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

Позивач 27.02.2020\~року звернувся\~до Приморського\~районного суду\~м.\~Одеси з\~позовом до\~Акціонерного товариства\~«Райффайзен банк\~Аваль»,\~за участі\~третіх осіб:\~приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Шевченко Ольга\~Вікторівна,\~приватний виконавець\~виконавчого округу\~Одеської області\~Парфьонов Георгій\~Володимирович,\~та просить\~визнати таким,\~що не\~підлягає виконанню виконавчий напис, винесений 22 жовтня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольгою Вікторівною, зареєстрований в реєстрі за №280 про звернення стягнення на квартиру [ADDRESS] , яка належить [PERSON] за рахунок реалізації якого задоволено вимоги АТ «Райффайзен банк Аваль» зі стягнення заборгованості за кредитним договором №014/0077/82/68699/ від 25.12.2006 року, яка складається із заборгованості у розмірі 171\~985,20 доларів США, що є еквівалентом за курсом НБУ на дату розрахунків 4\~509\~286,49 гривень. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] не отримувала від АТ «Райффайзен банк Аваль» жодних письмових повідомлень. Безспірність заборгованості не підтверджується, адже 13.11.2018 року Київським районним судом м. Одеси було винесено рішення по справі за позовом АТ «Райффайзен банк Аваль» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким відмовлено у задоволенні позову. Крім того, позивачка вказує, що зверненням банку до суду 06.04.2015 року було змінено умови основного зобов`язання, адже після звернення до суду кредитний договір припинив свою дію. Також тому, банком було пропущено строк звернення до приватного нотаріуса з метою отримання виконавчого напису. Ухвалою суду від 02.03.2020 року провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 30.03.2020 року. Ухвалою суду від 02.03.2020 року повернуто заяву представника позивача про забезпечення позову. У підготовче засідання 30.03.2020 року учасники справи не з`явилися, на території України запроваджено суворі карантинні обмеження, розгляд справи відкладено на 29.04.2020 року. У підготовче засідання 29.04.2020 року учасники справи не з`явилися, представник позивача та представник відповідача подали клопотання про відкладення розгляду справи, клопотання були задоволенні, розгляд справи відкладено на 30.06.2020 року. У підготовчому засіданні 30.06.2020 року було задоволено клопотання представників сторін про відкладення розгляду справи, наступне засідання призначено на 23.07.2020 року. Ухвалою суду від 30.06.2020 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, витребувано від приватного нотаріуса Шевченко О.В. належним чином завірені копії матеріалів оспорюваного виконавчого напису. До суду 23.07.2020 року надійшла заява АТ «Райффайзен банк Аваль», згідно якої просять змінити їх на правонаступника АТ «Оксі Банк», адже відповідач право вимоги до позивача АТ «Оксі Банк». З огляду на положення ч.2 ст. 51 ЦПК України у підготовчому засіданні 23.07.2020 року, у зв`язку з запереченням представника позивача про заміну сторони відповідача, суд відмовив у задоволені клопотання АТ «Райффайзен банк Аваль», залучив АТ «ОКСІ БАНК» в якості третьої особи. З метою повторного направлення ухвали про витребування доказів та сповіщення щойно залученої третьої особи, розгляд справи відкладено на 13.08.2020 року. До суду 11.08.2020 року надійшов відзив представника АТ «Райффайзен банк Аваль», згідно якого заперечували проти задоволення позову у повному обсязі. Відзив мотивований тим, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, відповідно до Переліку. АТ «Райффайзен банк Аваль» подало всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, нотаріусом їх перевірено та вчинено виконавчий напис. Банк направляв боржникам повідомлення про усунення порушень. Тому, відсутні умови для скасування виконавчого напису. У підготовчому засіданні 13.08.2020 року було долучено відзив з додатками до матеріалів справи, закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 19.10.2020 року. У судовому засіданні 19.10.2020 року було задоволено клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, наступне засідання призначено на 16.11.2020 року. У судовому засіданні 16.11.2020 року було ухвалено повторно направити для виконання ухвалу про витребування доказів, розгляд справи відкладено на 19.01.2021 року. У судовому засіданні було задоволено клопотання представників сторін про відкладення, розгляд справи відкладено на 23.03.2021 року. У судовому засіданні 23.03.2021 року представник [PERSON] [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив задовольнити. Представник АТ «Райффайзен банк Аваль» - Звєзділіна-Полішко А.Д. заперечувала проти задоволення позову. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на наступне. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що 22.10.2018 року Акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко О.В. з заявою про вчинення виконавчого напису до якої було додано копію кредитного договору з додатковими угодами, розрахунок заборгованості станом на 10.05.2018 року, договір іпотеки з додатковим договором до нього, копія виписки по рахункам, копія вимог боржнику та іпотекодавцю. Відтак, 25 грудня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/0077/82/68699. На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 25 грудня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен банк Аваль» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, за яким предметом іпотеки стала квартира [ADDRESS] . АТ «Райффайзен банк Аваль» 16.05.2018 року, 29.05.2018 року направляв вимогу про дострокове виконання зобов`язання за кредитним договором [PERSON] . Такі вимоги не були отримані боржником про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про повернення «за закінченням строку зберігання». 22 жовтня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольгою Вікторівною вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №280, згідно якого запропоновано звернути стягнення на квартиру [ADDRESS] , яка належить [PERSON] та є предметом іпотеки. Сума задоволення вимог банку на дату подання заяви про вчинення виконавчого напису становить 171\~985 доларів США 20 центів, що є еквівалентом за курсом НБУ на дату розрахунків 4\~509\~586, 49 грн. Період за який здійснюється стягнення з 25.12.2006 року по 10.05.2018 року. Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Георгієм Володимировичем 29.11.2018 року відкрито виконавче провадження №57693789 з приводу виконання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок), постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Згідно із частиною першою статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України "Про нотаріат" нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Процедуру вчинення виконавчого напису врегулювано у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок № 296/5). Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява (підпункт 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5), а нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані\~документи підтверджують\~безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, передбачені Переліком № 1172, та за умови,\~що з\~дня виникнення\~права вимоги\~минуло не\~більше трьох\~років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (стаття 88 Закону України «Про нотаріат», підпункти 3.1, 3.2 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. Підпунктом 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5 передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку № 1172, а якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус має право витребувати їх у стягувача, а якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в цьому Переліку, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи (підпункт 2.2 пункту 2 та підпункт 3.6 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком № 1172, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. У відповідності до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або\~іншої відповідальності\~боржника перед\~стягувачем та\~за умови,\~що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. У постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 міститься правовий висновок про те, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком № 1172. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по\~суті спорів\~щодо заборгованості\~або її\~розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У цій постанові також зазначено, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Зокрема, спростовує безспірність\~заборгованості боржника той факт, що на час вчинення нотаріусом виконавчого напису в суді розглядається по суті спір щодо розміру цієї заборгованості. АТ «Райффайзен банк Аваль» 06 березня 2015 року звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 13.11.2018 року у справі №520/3128/15-ц у задоволені позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/0077/82/68699 від 25 грудня 2006 року відмовлено повністю. Як вірно відзначає позивач, пред`явивши у 2015 році до Київського районного суду міста Одеси позов до [PERSON] , [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, АТ «Райффайзен банк Аваль» на власний розсуд змінило умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Втім, як вбачається з розрахунку заборгованості поданого приватному нотаріусу, проценти та пеня нарахована до 10.05.2018 року. Оскільки в розрахунок заборгованості за Кредитним договором, на підставі якого був вчинений оспорюваний виконавчий напис, всупереч вимогам вищенаведених норм матеріального права було включено нараховані після зміни строку виконання основного зобов`язання відсотки, то така заборгованість не може вважатися безспірною. Тобто існування спору щодо розміру заборгованості за кредитним договором на момент вчинення виконавчого напису є тією обставиною, яка виключає безспірність боргу та можливість його стягнення з боржника за виконавчим написом нотаріуса. Також варто відзначити, що виконавчий напис вчинено після спливу трирічного строку, адже позов до позивача пред`явлено в березні 2015 року, а з заявою про вчинення виконавчого напису відповідач звернувся в жовтні 2018 року. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності та взаємного зв`язку, суд установив, що нотаріусом під час вчинення оспорюваного виконавчого напису не було дотримано всіх вимог передбачених Порядком вчинення нотаріальних дій, а саме нотаріусом вчинено виконавчий напис без належного підтвердження безспірності вимог кредитора з пропущення трирічного строку та виконавчий напис вчинено без належного повідомлення боржника. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до змісту ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Також позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1261,20 гривень, що підтверджується наявними у матеріалах справи квитанцією №ПН223 від 27.02.2020 року та квитанцією №ВН214 від 27.02.2020 року. Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved