Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

02 вересня 2020 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом. Свій позов обґрунтовувала тим, що 13 грудня 2006 року сторони шлюб розірвали, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 633. 28 липня 2015 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області стягнуто аліменти з [PERSON] на користь позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 650 (шістсот п`ятдесяти) грн., що місячно, починаючи з 25 лютого 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто [INFO] . З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання сина значно зріз. Відповідач дитиною не опікується, не приймає участь у вихованні, добровільно надавати допомогу на утримання сина відмовляється, сума призначених аліментів не дозволяє задовольнити достатні потреби дитини. Крім того, з часу винесення судом рішення значно зросли витрати на: комунальні послуги; продукти харчування, вартість на одяг, на взуття, на шкільні приладдя, засоби особистої гігієни, медикаменти, оздоровлення та інше. Це призводить до порушення прав дитини на утримання від батьків та погіршує її матеріальний стан. Дитина позбавляється можливості нормально розвиватись та отримувати забезпечення усім необхідним для дитини її віку. 25 вересня 2020 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 11 листопада 2020 року. 25 січня 2021 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 26 лютого 2021 року. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснення надала аналогічні змісту позовної заяви, та просила позов задовольнити. Відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі. Суд, вислухавши позивача та відповідача, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що13 грудня 2006 року між сторонами шлюб розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 633, та Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . 28 липня 2015 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області стягнуто аліменти з [PERSON] на користь позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 650 (шістсот п`ятдесяти) грн., що місячно, починаючи з 25 лютого 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто [INFO] . Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, наявність у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; докази про витрати платника аліментів, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з Правовою позицією Верховного суду України у справі за № 143цс13 від 05.02.14: з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 СК України "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 СК України "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 СК України "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). Таким чином, в порядку ст. 192 Сімейного кодексу України може бути вирішено питання про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу. Враховуючи вищенаведене, суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, тому з вказаних підстав розмір присуджених аліментів підлягає збільшенню. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Таким чином, суд враховуючи вищенаведене та зібрані письмові докази, дійшов висновку про задоволення позовних вимог у впоєному обсязі. Відповідно ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з [PERSON] на користь держави 840 грн. 80 коп. судового збору.

Outcome: approved