Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Акцент-Банк" (далі ПАТ "Акцент-Банк") звернулося до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 14 травня 2008 року відповідно до укладеного договору № б/н [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 3000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В період дії кредитного договору відповідач не дотримувався його умов, внаслідок чого, станом на 26 квітня 2016 року в нього перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 31890 грн. 21 коп., з яких: 3000 грн. 00 коп. - заборгованість за кредитом, 16815 грн. 44 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 10080 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 1494 грн. 77 коп. - штраф (процентна складова). Посилаючись на неналежне виконання відповідачем кредитних зобов'язань, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 31890 грн. 21 коп., а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1378 грн. 00 коп. В судове засідання представник позивача Сичов К.В., належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, письмових заперечень проти позову не надав. Враховуючи умови ст.224 ЦПК України, судом розглянуто справу в заочному порядку. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 травня 2008 року між ПАТ "Акцент-Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого Банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 3000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Встановлено, що в період дії кредитного договору відповідач не дотримувався його умов, внаслідок чого станом на 26 квітня 2016 року в нього перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 31890 грн. 21 коп., з яких: 3000 грн. 00 коп. - заборгованість за кредитом, 16815 грн. 44 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 10080 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 1494 грн. 77 коп. - штраф (процентна складова). В обґрунтування розміру заборгованості за кредитним договором позивач надав відповідний розрахунок, правильність якого була перевірена судом під час розгляду справи. Розрахунок заборгованості відповідає умовам договору. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У відповідності до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, що передбачено ст. 611 ЦК України. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Таким чином, за змістом статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене, одночасне застосування штрафу та пені за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року у справі №6-2003 цс 15. Натомість, умовами вище зазначеного кредитного договору передбачена сплата штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених договором, а також пеня як вид цивільно-правової відповідальності за виникнення прострочених зобов'язань за даним договором. Тобто, в даному випадку має місце одночасне застосування штрафу та пені за одне й те саме правопорушення - строків виконання грошових зобов'язань, що суперечить положенням ст. 61 Конституції України, та є підставою для відмови в позові в частині стягнення з відповідача штрафів. В іншій частині суд знаходить позовні вимоги банка обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial