Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що 19.03.2008 р. між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] укладено кредитний договір № HES0GI0000006049, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит у розмірі 227250 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19.03.2013 року. Згідно заяви відповідача від 19.08.2008 року кредитний договір № HES0GI0000006049 від 19.03.2008 року переведено з валюти гривня в валюту Долар США і укладено додаткову угоду до кредитного договору № HES0GI0000006049 від 19.03.2008 р. Розмір кредиту після проведення конвертації з урахуванням винагороди банку складає 48977,76 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, [PERSON] передав у іпотеку квартиру за адресою: [ADDRESS]. В зв'язку з невиконанням позичальником обов'язків за кредитним договором, рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 02.09.2013 р. банку надано право звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу його будь-якій особі покупцю від імені ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК". 03.02.2012 року державним виконавцем ВДВС Скадовського РУЮ при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-453/11 виданого Скадовським районним судом Херсонської області 02.02.2012 року про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь [PERSON], було накладено арешт на майно, що належить боржнику, відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 20.09.2012 року державним виконавцем ВДВС Скадовського РУЮ при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-453/11 виданого Скадовським районним судом Херсонської області 02.02.2012 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу, було накладено арешт на майно, що належить боржнику, відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна включено запис про арешт нерухомого майна, належного [PERSON] Наявність зазначених арештів перешкоджає позивачу виконати рішення суду від 02.09.2013 року та реалізувати предмет іпотеки. На підставі викладеного, позивач просить суд зняти арешт з квартири загальною площею 48,30 кв.м., житловою площею 29,10 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], накладений на підставі виконавчого листа № 2-453/11, виданого 02.02.2012 року Скадовським районним судом Херсонської області. У судовому засіданні представник позивача Паламарчук Т.П. підтримала позовні вимоги та підтвердила обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON], представник ВДВС Скадовського РУЮ Херсонської області та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] встановлено, що 19.03.2008 р. між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] укладено кредитний договір № HES0GI0000006049, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 227250 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19.03.2013 року. Згідно заяви відповідача від 19.08.2008 року кредитний договір № HES0GI0000006049 від 19.03.2008 року переведено з валюти гривня в валюту Долар США і укладено додаткову угоду до кредитного договору № HES0GI0000006049 від 19.03.2008 р. Розмір кредиту після проведення конвертації з урахуванням винагороди банку складає 48977,76 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Вказані обставини встановленні рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 02.09.2013 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, [PERSON] передав у іпотеку квартиру за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією іпотечного договору від 19.03.2008 р. В зв'язку з невиконанням позичальником обов'язків за кредитним договором, рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 02.09.2013 р. банку надано право звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу його будь-якій особі покупцю від імені ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК". 03.02.2012 року державним виконавцем ВДВС Скадовського РУЮ при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-453/11 виданого Скадовським районним судом Херсонської області 02.02.2012 року про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь [PERSON], було накладено арешт на майно, що належить боржнику, відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 20.09.2012 року державним виконавцем ВДВС Скадовського РУЮ при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-453/11 виданого Скадовським районним судом Херсонської області 02.02.2012 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу, було накладено арешт на майно, що належить боржнику, відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна включено запис про арешт нерухомого майна, належного [PERSON] Наявність зазначених арештів перешкоджає позивачу виконати рішення суду від 02.09.2013 року та реалізувати предмет іпотеки Частиною 8 статті 54 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку". Відповідно до ч. 1 ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до п. 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно ч. 5 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" у випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Часинами 3, 4 статті 54 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів та якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Накладення арешту на квартиру, належну [PERSON] було здійснено після виникнення у позивача права іпотеки. Таким чином, державними виконавцями не враховано факт виникнення у банка права іпотеки до винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів, чим було порушено вимоги статті 54 Закону України "Про заставу". Наявність арешту предмета іпотеки заважає позивачу (порушує право), як пріоритетному обтяжувачу, реалізувати своє право на першочергове задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, обраний ним на власний розсуд, виходячи з діючого законодавства України та умов іпотечного договору. У відповідності до вимог ст. 16 ЦК України, захист прав позивача можливо вчинити шляхом припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення, тобто звільнити заставне майно ПАТ КБ "ПриватБанк" з-під арешту. У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Верховного [PERSON] України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження"від 26.12.2003 р. № 14 дії державного виконавця, пов'язані з реалізацією арештованого майна, є підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків. До таких правовідносин мають застосовуватись загальні положення про захист цивільних прав шляхом пред'явлення позову, оскільки ПАТ КБ «ПриватБанк» не є стороною та учасником виконавчого провадження, в порядку вимог ст. 11, 16 ЦК України має право звернутись в порядку позовного провадження до суду. Враховуючи вищезазначені норми закону, а також фактично встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Outcome: approved