Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] "ПРИВАТБАНК" 26.03.2019 звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09 квітня 2014 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 5300 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Позивач свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. В заяві про укладення кредитного договору від 09 квітня 2014 року відповідач підтвердив свою згоду на те, що ця заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг, "Правилами користування платіжною карткою", "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ними договір. У позовній заяві позивач вказує, що договором та зазначеними правилами передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитним лімітом, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків, за перевитрати платіжного ліміту, комісії за користування кредитом та інших витрат. Позивач зазначає, що відповідач належним чином не виконує зобовязання за кредитним договором, в результаті чого станом на 03.03.2019 виникла заборгованість в сумі 16680 грн., яка складається з 4598 грн. 13 коп. заборгованості по тілу кредиту, 4062 грн. 71 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 5698 грн. 68 коп. заборгованості за пенею за прострочене зобов'язання, 1050 грн. пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 770 грн. 48 коп. штрафу (процентна складова). У зв'язку з наведеним, посилаючись на ст.ст. 509, 525-527, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 1050, 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 16680 грн. та судові витрати у розмірі 1921 грн. Ухвалою суду від 29.03.2019 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено проведення судового засідання для розгляду справи по суті. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність. Позовні вимоги визнає частково, зазначив у заяві, що не визнає позовні вимоги в частині нарахування штрафів у сумі 500 грн. та 770 грн. 48 коп., так як вважає їх нарахування позивачем безпідставними. Враховуючи норми ст.\~223\~ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 09 квітня 2014 року між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ [PERSON] "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] було укладено кредитний договір у формі заяви, складовими та невід'ємними частинами якої є "Умови та правила надання банківських послуг", "Тарифи Банку", згідно яких відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 5300 грн. на платіжну картку «Універсальна» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобов'язався повертати кредит щомісячно до 25-ого числа місяця, слідуючого за звітним. Разом з цим, відповідач був ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку та підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 9-25). За пунктами 2.1.1.2.3. та 2.1.1.2.4. умов кредитування вказаного договору, позичальник надав банку згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Відповідно до умов кредитування вказаного договору, передбачено порядок та умови погашення заборгованості за кредитним лімітом та сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків. Згідно пункту 2.1.1.5.5. правил кредитування зазначеного кредитного договору відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, проценти за користування кредитом, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6. правил кредитування зазначеного кредитного договору з урахуванням Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна", при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору, який становить 500 грн. плюс 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом. Згідно з виписок карткового рахунку [PERSON] з 08.04.2014 по 01.04.2019, останній отримав кредит через кредитну картку (а.с. 50-61). У зв'язку з порушенням [PERSON] зобов'язань за кредитним договором станом на 03.03.2019 позивачем нарахована заборгованість в сумі 16680\~грн.,\~яка складається\~з 4598\~грн.\~13\~коп.\~заборгованості по\~тілу кредиту,\~4062\~грн.\~71\~коп.\~заборгованість за\~простроченим тілом\~кредиту,\~5698\~грн.\~68\~коп.\~заборгованості за\~пенею за\~прострочене зобов'язання,\~1050\~грн.\~пені за\~несвоєчасність сплати\~боргу на\~суму від\~100\~грн.,\~500\~грн.\~штрафу (фіксована\~частина)\~та 770\~грн.\~48\~коп.\~штрафу (процентна\~складова) (а.с. 5-8). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов'язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений, або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором [PERSON] або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Що стосується позовних вимог про стягнення пені та штрафів, суд виходить зі слідуючого. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. За положеннями ст.\~61\~Конституції\~України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.\~549\~ЦК\~України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.\~61\~Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином, у зв'язку з порушенням умов кредитного договору відповідачем, з останнього на користь позивача підлягає до стягнення 4598\~грн.\~13\~коп.\~заборгованості по\~тілу кредиту,\~4062\~грн.\~71\~коп.\~заборгованість за\~простроченим тілом\~кредиту,\~5698\~грн.\~68\~коп.\~заборгованості за\~пенею за\~прострочене зобов'язання та1050 грн. пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а позовні вимоги про стягнення 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 770 грн. 48 коп. штрафу (процентна складова) задоволенню не підлягають. Підстав для застосування положень ч. 3 ст. 551 ЦК України, щодо зменшення розміру неустойки судом не встановлено, і такі підстави відповідачем не заявлялись. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з наданого платіжного доручення від 07.03.2019 (а.с. 1), позивач за подання даного позову до суду, сплатив судовий збір в розмірі 1921 грн., що підлягає відшкодуванню відповідачем. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача 15409 грн. 52 коп. заборгованості за кредитним договором та судового збору в сумі 1921 грн., сплаченого позивачем при подачі позовної заяви до суду, виходячи з розміру, встановленого підпунктом 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір. Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: partial