Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

У лютому 2017 року Приватне акціонерне товариство "Просто-страхування" звернулось до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди. 27.02.2017 року протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями визначено головуючою суддею Величко Т.О. 28.02.2017 судом направлено запити щодо доступу до персональних даних, на підставі ст. 187 ЦПК України, з метою отримання інформації про місце проживання (перебування) Відповідача. 12.06.2017 року до суду надійшла відповідь, відповідно до якої Відповідач з 16.11.2012 року значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] Ухвалою судді від 15.06.2017 року у справі відкрито провадження та призначено в судове засідання. Ухвалою суду від 13.02.2018 року, у зв"язку з набуттям чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції, позовну заяву залишено без руху. 15.03.2018 року продовжено розгляд справи в зв"язку з усуненням недоліків. Так, відповідно до уточненої позовної заяви 15.01.2016 року ПАТ "Просто-страхування" та [PERSON] уклали договір страхування № PKSI 1500710 майнових інтересів власника автомобіля "Chevrolet AVEO", реєстраційний номер [NUMBER]. Позивач пояснює, що 15.12.2015 року в м.Києві відбулась дорожньо-транспортна пригодв, учасниками якої були - автомобіль "Chevrolet LACETTI", реєстраційний номер [NUMBER], яким керувала [PERSON] та автомобіль "Toyota RAV-4", реєстраційний номер [NUMBER], яким керувала [PERSON] та застрахований автомобіль "Chevrolet AVEO", реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON]. Відповідно до постанови Святошинського районного суду м.Києва від 19.02.2016 року дорожньо-транспортна пригода сталась в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON], в результаті якої пошкоджено автомобіль страхувальника. Відповідно до ремонтної кальуляції № 111503 від 27.04.2016 року вартість відновлювального ремонту автомобіля "Chevrolet AVEO", реєстраційний номер [NUMBER], становить 4 821, 97 грн. Вказана пригода була визнана страховим випадком, про що 27.04.2016 року співробітниками АТ "Просто-страхування" було складено Страховий акт № 111503. АТ "Просто-страхування" виплатило страхувальнику частину страхового відшкодування за ремонт автомобілю "Chevrolet AVEO", реєстраційний номер [NUMBER], в розмірі 2 373, 76 грн., а іншу частину страхового відшкодування в розмірі 1 458, 21 грн відповідно до Страхового акту № 111503 від 27.04.2016 року зарахувало у сплату недооплаченої частини страхової премії шляхом взаємозаліку із Центром продажів 11 в м.Києві АТ "Просто-страїування". Таким, чином, як вказує позивач, фактичні витрати АТ "Просто-страхування" складають - 3 831, 97 грн., а саме: 4 821, 97 грн (загальна сума збитку) - 990, 00 грн. (франшиза, передбачена договором страхування) = 3 831, 97 грн. Позивач просить стягнути затрати по виплаті страхового відшкодування та витрати на оплату судового збору. Позивач у судове засідання не з"явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується зворотнім повідомленням про отримання судової повістки. Через канцелярію суду надійшло клопотання про слухання справи за відсутності представника позивача. Відповідач у судове засідання з"явилась, проти позову заперечувала, через канцелярію суду, направила відзив, в якому вказала, що вважає вимоги Позивача незаконнимиЮ безпідставними та необгрунтованими, оскільки вимоги позивача вважає зловживанням правами з метою отримання безпідставної вигоди та збагачення за рахунок Відповідача. Так, обставини за якими сталось ДТП, встановлені постановою суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрало законної сили, а відтак в силу ч. 4 ст. 61 ЦПК України, доказуванню не підлягають. Відповідач вказує, що виходячи із суті страхування Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника - винуватся шкоди. Відповідач зазначає, що між нею та ПрАТ "Страхова компанія Україна" укладено поліс № АІ/5545817 обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За даним полісом страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяно шкоду третім особам під час ДТП, яка сталось за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором . Даним полісом забезпечений транспортний засіб "Chevrolet LACETTI" та встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) - 5 000 грн. Таким чином в ході розгляду справи Позивачем не пред"являються вимоги до ПрАТ "Страхова компанія "Україна", а тому сторона Відповідача вважає, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] у відшкодування шкоди завданої в результаті ДТП у сумі 3 831, 97 грн. задоволенню не підлягають. Відповідач вважає, що нею застраховано свою відповідальність в межах 50 000, 00 грн., тому сума 3 831, 97 грн., не вимплачена Позивачу в результаті ДТП, покривається лімітом страхового відшкодування, а відповідно вона повинна бути покладеною саме на страхову компанія, яка взяла на себе зобов"язання по відшкодуванню шкоди, завданої Позивачу діями Відповідача. Так, Відповідач просить відмовити ПрАТ "Просто-стахування" в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 15.01.2016 року ПАТ "Просто-страхування" та [PERSON] уклали договір страхування № PKSI 1500710 майнових інтересів власника автомобіля "Chevrolet AVEO", реєстраційний номер [NUMBER]. (а.с. 3). Відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 19.02.2016 р., [PERSON] 15.12.2015 р. о 19 год. 38 хв., рухаючись по Кільцевій дорозі - вул.Зодчих, 80 в м.Києві, керуючи транспортним засобом "Chevrolet LACETTI", реєстраційний номер [NUMBER], не дотримався безпечної швидкості руху та безпечної дистанції, не впорався з керуванням, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем "Toyota RAV-4", реєстраційний номер [NUMBER], яким керувала [PERSON] та застрахований автомобіль "Chevrolet AVEO", реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON], що призвело до механічних пошкоджень обох автомобілів, чим порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП (а.с. 10). Відповідно до п. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. 17.12.2015 потерпілий звернувся із заявою про подію, що має ознаки страхового випадку (а.с. 4-5). Відповідно до рахунку 29097010072653 від 23.05.2016 року потерпілому було відшкодовано збитки завдані в результаті ДТП у розмірі 2 373, 76 грн. (а.с. 29). Позивач звернувся до відповідача із претензією від 15.12.2015 року на суму 3 831, 97 грн. (а.с. 31), однак відповідачем вказаної претензії виконано не було. Згідно ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, що визначено п. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Частиною 4 статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди. У відповідності до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Аналізуючи викладене у сукупності, суд приходить до висновкущодо часткового задоволення позовних вимг та стягнення з відповідача суму у розмірі 2373,76 грн, розмір виплаченго срахового відшкодування , згідно виписки з банківського рахунку від 23.05.2016 року ( а.с.29-30), в решті позову необхідно відмовити, оскільки позивач не надав первиних документів, щодо зарахування частини старахового відшкодування у розмірі 1458,21 грн, відповідно до Страхового акту №111503 від 27.04.2016 року у сплату недоплаченої частини страхової премії шляхом взаємозаліку із Центром продажів 11 в м. Києві АТ ""ПРОСТО-страхування". Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача сплачені позивачем судові витрати пропорційно до розміру задоволеної частини позовних вимог 2373,76Х1600:3831,97=991,10 грн. (а.с. 33). На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial