Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права особистої приватної власності на квартиру [ADDRESS] та на квартиру [ADDRESS]. В позові вказано, що в 2010 році в ПП ,,Вамбуд" позивачка набула у власність квартири [ADDRESS] та [ADDRESS]. Маючи намір подарувати вказані квартири своїй дочці, позивачка звернулась до приватного нотаріуса для посвідчення договорів дарування. Однак нотаріус відмовив у посвідченні договорів та, надавши довідку, роз'яснив, що для посвідчення договорів дарування квартир необхідна згода відповідача, оскільки перебувала з ним у шлюбі і вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя. Позивачка у судове засідання не з'явилася. Представник позивачки подав заяву, згідно якої просить слухати справу за його відсутності та відсутності позивачки, заявлений позов підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоч був належним чином повідомлений про місце, день та час розгляду справи. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі ,,Пономарьов проти України" (Заява N 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі ,,Олександр Шевченко проти України" (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). Для забезпечення виконання принципу юридичної визначеності, що є складовою позитивного обов`язку держави Україна відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод даний спір підлягає розгляду і вирішенню судом з урахуванням вказаних обставин. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступне. Згідно копій свідоцтв про право власності на нерухоме майно від 11.11.2011 року позивачка є власником квартири [ADDRESS] та квартири [ADDRESS]. Попередні договори купівлі-продажу квартир укладено між ПП ,,Вамбуд" та підприємцем [PERSON] 08.11.2010 року. Згідно копій квитанцій позивачка здійснила оплату вартості спірних квартир підприємцю [PERSON] Згідно повідомлення ПП ,,Вамбуд" від 08.08.2014 року було надано уточнені характеристики щодо фактичної нумерації квартир та фактичної площі квартир, а саме: квартира [ADDRESS] - 42,8 кв.м., квартира [ADDRESS] - 43,3 кв.м., придбаних позивачкою в багатоквартирному житловому будинку за адресою: [ADDRESS], а також зазначено, вказаному будинку присвоєна поштова адреса: [ADDRESS], згідно рішення виконавчого комітету Вовчинецької сільської ради від 05.05.2011 року. Згідно копії позовної заяви про розірвання шлюбу, поданої відповідачем до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області 05.02.2008 року, зазначено, що взаємовідносини сторін як подружжя припинено і шлюб існує формально. А також рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29.05.2008 року, яке набрало законної сили 15.06.2008 року, яким шлюб між сторонами, зареєстрований 06.05.1990 року у відділі РАЦСу Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис №621, розірвано встановлено, що стосунки, які існують між сторонами виключають можливість подальшого збереження сім'ї, примирення між сторонами недоцільне, оскільки [PERSON] категорично заперечує проти примирення, не має бажання поновити подружні відносини з [PERSON] Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В ч.3 ст.115 СК України зазначено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч.6 ст.57 СК України суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин. Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. В ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів визначено - визнання права. Згідно вимог ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень, крім випадків наявності підстав для звільнення від доказування, передбачених ст.61 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Враховуючи, що спірні квартири позивачка придбала, згідно попередніх договорів купівлі-продажу та копій квитанцій в листопаді 2010 року, свідоцтва про право власності на спірні квартири видано на ім'я позивачки 11.11.2011 року, вже після фактичного припинення шлюбних відносин та розірвання шлюбу сторін. Тобто шлюбні відносини між сторонами припинились фактично значно раніше придбання позивачкою спірних квартир, а тому позов підлягає задоволенню. Сплачений судовий збір в розмірі 1708 грн. 40 коп. підлягає стягненню з відповідача в користь позивачки на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved