Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В позові зазначив, що 08.10.2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту за № 11228043000, за яким останньому надано грошові кошти в розмірі 35 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 11,5% річних з кінцевим терміном повернення до 09.10.2017 року. Погашення кредиту відбувається шляхом сплати ануїтетних платежів в розмірі 493,00 доларів США 8 -го числа кожного місяця. З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором між банком та [PERSON], [PERSON], [PERSON] 08.10.2007 року укладено договір іпотеки № 11228043000/3, за яким передано в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] загальною площею 51,41 кв.м., житловою площею 29,8 кв.м. Проте, позичальник належним чином не виконував взяті зобов'язання за кредитним договором, тому станом на 08.12.2014 року заборгованість за кредитним договором складає 298544,42 грн., з яких: 281633,15 грн. - кредитна заборгованість, 6911,26 грн. - заборгованість за процентами; пеня за прострочення за несвоєчасне повернення основного боргу - 6214,89 грн., пеня за несвоєчасну сплату відсотків - 592.57 грн. Оскільки зобов"язання належним чином за вказаним правочином не виконуються в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед ПАТ "УкрСиббанк» в сумі 298544,42 грн., позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки, згідно договору іпотеки від 08.10.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 2430, укладеним між АКБ "УкрСиббанк»" та іпотекодавцями - [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а саме: - нерухоме майно: квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 51,41 кв.м., житловою площею 29,8 кв.м., яка належить відповідачам на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом [NUMBER] про право власності на житло від 26.04.2000 року, виданого Шевченківською районною адміністрацією Запорізької міської ради, зареєстровано Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації 15.05.2000 року в реєстровій книзі № 207 за реєстровим № 35720 - шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, визначеною на підставі оцінки майна, проведеної суб'єктом оціночної діяльності відповідно до законодавства та понесені судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява з проханням розглянути справу за його відсутности, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. наполягає на їх задоволенні. Відповідачі [PERSON], [PERSON] теж у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення. Причина неявки суду невідома. Заява про відкладення розгляду справ та заперчення проти позову від них не надходило. Відповідно до ст. ст. 158, 169 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу за відсутності преставника позивача та відповідачів [PERSON], [PERSON] Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] позов не визнав, пояснивши, що дійсно 08.10.22007 року між банком та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту, за яким останній отримав грошові кошти у розмірі 35 000 доларів США. До січня 2014 року відповідач належним чином виконував умови договору, сплативши 35 000 доларів США, але через суттєве збільшення курсу долара США не має можливості повернути кредитні кошти. У зв'язку з тим, що передана в іпотеку квартира є єдиним місцем проживання відповідачів і її площа не перевищує 140 кв.м., просив застосувати Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитиів в іноземній валюті» та в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення представника відповідачки, з'ясувавши обставини споави та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що. 08.10.2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту за № 11228043000, за яким останньому надано грошові кошти в розмірі 35 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 11,5% річних з кінцевим терміном повернення до 09.10.2017 року. Погашення кредиту відбувається шляхом сплати ануїтетних платежів в розмірі 493,00 доларів США 8 -го числа кожного місяця (а.с. 6-10). З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором між банком та [PERSON], [PERSON], [PERSON] 08.10.2007 року укладено договір іпотеки № 11228043000/3, за яким передано в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] загальною площею 51,41 кв.м., житловою площею 29,8 кв.м. (а.с. 11-12). Статтею 575 ЦК України передбачено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] належним чином не виконував взяті зобов'язання за кредитним договором, тому станом на 08.12.2014 року заборгованість за кредитним договором складає 298544,42 грн., з яких: 281633,15 грн. - кредитна заборгованість, 16911,26 грн. - заборгованість за процентами, пеня за прострочення за несвоєчасне повернення основного боргу - 6214,89 грн., пеня за несвоєчасну сплату відсотків - 592.57 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 13-23). Письмова вимога, передбачена ст. 35 Закону України "Про іпотеку" та договором іпотеки банком направлялася відповідачам 15.09.2014 року, позивач ставив перед відповідачами питання про виконання основного зобов'язання (а.с. 24-29). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно положення статті 7 Закону України "Про іпотеку", за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання, якщо інше не встановлено щодо відшкодування, в тому числі, витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки. Частиною 1 статті 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 33, ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. Разом з тим 07 червня 2014 року набув чинності Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" Відповідно до Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" від 03 червня 2014 року за №1304-VIІ, протягом дії цього Закону: не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: - таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; - загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку; не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки); кредитна установа не може уступити (продати, передати) заборгованість або борг, визначений у підпункті 1 цього пункту, на користь (у власність) іншої особи. Згідно довідки Центру обслуговування абонентів № 3 від 09.04.2015 року, відповідачі зареєстровані та проживають у квартирі [ADDRESS] (а.с. 80). Оскільки договір іпотеки було укладено щодо житлового приміщення, яке є постійним місцем проживання відповідачів, у іноземній валюті і іпотекодавці заперечують проти відчуження цього майна, то до даних правовідносин підлягає застосованню вищезазначений Закон "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті"

Outcome: dismissed