Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки. Позовні вимоги мотивовані тим, що 15 серпня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №11198588000. Відповідно до умов якого, позивач надав відповідачу кредит в сумі 16500 шв. франків, а останній зобов'язався щомісячно повертати наданий кредит частками в термін та в розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту, але в будь-якому випадку повернути кредит в повному обсязі не пізніше 15 серпня 2018 року. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань відповідача відповідно до договору іпотеки №11198588000 від 15 серпня 2007 року в іпотеку позивачу передано нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] в м. Рахів Закарпатської області, загальною площею 38,70 кв.м., житловою площею 22,12 кв.м. та належить на праві власності [PERSON]. Всупереч умов кредитного договору відповідач не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам з жовтня 2013 року, чим тривалий час порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Станом на 11 вересня 2014 року заборгованість за кредитним договором №11198588000 від 15 серпня 2007 складає 7144 швейцарських франка 26 сантимів, що за курсом НБУ станом на 11.09.2014 року еквівалентно 99289,61 гривень, з яких: 7000,40 шв. франків, що еквівалентно 97290,27 грн. - заборгованість за кредитом, в тому числі 705,81 шв.франків прострочена заборгованість з 10.04.2014 року по 11.09.2014 року; 123,81 шв. франків, що еквівалентно 1720,69 грн. - заборгованість за процентами, в тому числі 65,56 шв.франків прострочена заборгованість з 01.06.2014 року по 11.09.2014 року;19,83 шв.франків, що еквівалентно 275,59 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, розрахована з 11.02.2014 року по 11.09.2014 року; 0,22 шв.франків, що еквівалентно 3.06 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами, розрахована з 12.07.2014 року по 11.09.2014 року. Станом на день подання позову зобов'язання щодо погашення вказаної заборгованості не виконуються. У зв'язку з чим просили стягнути з [PERSON] кредитну заборгованість в сумі 7144,26 шв. франків, що еквівалентно 99289,61 гривень, звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] в м. Рахів Закарпатської області, загальною площею 38,70 кв.м., житловою площею 22,12 кв.м., що належить [PERSON] з метою погашення заборгованості, що виникла внаслідок невиконання [PERSON] умов кредитного договору, встановити спосіб реалізації предмету іпотеки, шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України "Про іпотеку" та встановити початкову ціну, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки майна, здійсненої суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій та стягнути з відповідачів судові витрати в сумі 992,90 грн., а саме у рівних частках з кожного відповідача по 496,45 гривень. Представник позивача Штефко В.В. в судове засідання не з'явився, ним подана заява про розгляд справи без участі представника банку, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Крім того заявлено клопотання про відстрочку виконання рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки до втрати чинності Законом України "Про мораторій на стягнення майно громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", про що безпосередньо зазначити у рішенні. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. Пояснили, що заборгованість по сплаті кредиту допустили не навмисно, а через тяжкі життєві обставини, що сталися в червні 2013 року. Зокрема, квартира [ADDRESS], яка являється їхнім постійним та єдиним місцем проживання зазнала значних пошкоджень, внаслідок пожежі 21 червня 2013 року. Наразі витрачаються чималі кошти на відновлення житла. Про те, що в них виникла прострочена заборгованість за договором кредиту їм відомо та будуть намагатися поступово її погашати. У зв'язку з наведеним не заперечують проти стягнення з них заборгованості, проте просять не звертати стягнення на квартиру, оскільки не злісно ухилялися від виконання кредитних зобов'язань. Заслухавши відповідачів, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" ( 21.12.2012 року змінено найменування на ПАТ "УкрСиббанк") та [PERSON] був укладений кредитний договір №11198588000 від 15 серпня 2007 року, за яким банк надав останньому кредит в сумі 16500 швейцарських франків із зобов'язанням повернути ці кошти і проценти за користування ними в строк та на умовах, передбачених кредитним договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. До кредитних відносин застосовуються положення, що регулюють відносини позики (ст. ч.2 ст. 1054 ЦК). Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. З матеріалів справи, досліджених у ході судового розгляду, вбачається, що відповідач, [PERSON] взяті на себе зобов'язання, що виникають з умов кредитного договору, не виконував, внаслідок чого за кредитним договором № 11198588000 від 15 серпня 2007 року виникла прострочена заборгованість за кредитом. Станом на 11 вересня 2014 року борг становить суму 7144 швейцарських франка 26 сантимів, що за курсом НБУ станом на 11.09.2014 року еквівалентно 99289,61 гривень, з яких: 7000,40 шв. франків, що еквівалентно 97290,27 грн. - заборгованість за кредитом, в тому числі 705,81 шв.франків прострочена заборгованість з 10.04.2014 року по 11.09.2014 року; 123,81 шв. франків, що еквівалентно 1720,69 грн. - заборгованість за процентами, в тому числі 65,56 шв.франків прострочена заборгованість з 01.06.2014 року по 11.09.2014 року;19,83 шв.франків, що еквівалентно 275,59 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, розрахована з 11.02.2014 року по 11.09.2014 року; 0,22 шв.франків, що еквівалентно 3.06 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами, розрахована з 12.07.2014 року по 11.09.2014 року. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом достовірно встановлено, що відповідачем порушені умови кредитного договору, зокрема ним прострочено свої зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитом, порушено графік погашення заборгованості за кредитом, отже, в даному випадку, має місце невиконання зобов'язання відповідачем, у зв'язку з цим позовні вимоги в цій частині позову підлягають до задоволення. Крім цього судом встановлено, що для забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № 11198588000 від 15 серпня 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір іпотеки нерухомого майна № 11198588000 від 15 серпня 2007 року. Предметом іпотеки є квартира [ADDRESS]. У зв'язку з невиконанням відповідачем [PERSON] кредитних зобов'язань позивачем ставиться вимога про звернення стягнення на зазначений предмет іпотеки. Статтею 33 Закону України "Про іпотеку" визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Разом з тим, за приписами ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у спосіб, визначений законами України. На час розгляду спірних правовідносин набрав чинності (07.06.2014 року) Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" від 3 червня 2014 року. Який у відповідності до вимог ч.2 ст. 5 ЦК України скасовує цивільну відповідальність особи, а тому має зворотну дію у часі та підлягає застосуванню до спірних правовідносин. За змістом підпункту 1 п. 1 Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умов, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника / майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв.м для квартири та 250 кв.м. для житлового будинку. Згідно іпотечного договору № 11198588000 від 15 серпня 2007, укладеного в забезпечення виконання основного зобов'язання, предметом іпотеки є квартира [ADDRESS], загальною площею 38,70 кв.м., в якому проживає [PERSON] разом зі своєю сім'єю, що зокрема стверджується матеріалами справи. Таким чином, не можуть бути задоволені вимоги ПАТ "УкрСиббанк" по зверненню стягнення на предмет іпотеки в рахунок задоволення вимог за основним зобов'язанням, оскільки квартира [ADDRESS] виступає як забезпечення зобов'язань [PERSON] за споживчим кредитом в іноземній валюті, який використовується як місце постійного проживання відповідача [PERSON], яка іншого нерухомого житлового майна немає, та загальна площа житлового будинку не перевищує 250 кв.м. При цьому, клопотання позивача про відстрочення виконання рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки до втрати чинності Законом України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", не може бути задоволено, оскільки мораторій на стягнення майна за своїм змістом і є відстрочення виконання зобов'язання на підставах, встановлених законом. В даному випадку у задоволенні звернення стягнення на предмет іпотеки відмовляється не з мотивів безпідставності позовних вимог, така відмова має лише тимчасове правове значення і кредитодавець може звернутись із вказаними позовом після закінчення дії мораторію. Відповідно до ст. 88 ЦПК України -стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з наведеного, враховуючи положення ст. ст. 79, 80 ЦПК України та приймаючи до уваги те, що у зв'язку із розглядом справи в суді позивач, поніс судові витрати, а саме, сплатив судовий збір у розмірі 992,90 гривні, суд стягує вищенаведені витрати у повному обсязі з відповідача [PERSON] на користь позивача.

Outcome: partial