Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

В квітні 2016 року Публічне акціонерне товариство "БМ Банк" (далі - ПАТ "БМ Банк" або Банк) звернулось до суду з зустрічним позовом, в якому просило стягнути з відповідачів - [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором №505/020608 від 02.06.2008 року, яка станом на 22.02.2016 становить 90 246,13 доларів США, з яких по тілу кредиту - 80 041,80 доларів США, по відсоткам - 10 204,33 доларів США, пеня за несвоєчасно погашені відсотки - 77 092,96 гривень та пеня за несвоєчасно погашений кредит - 179 783,40 гривні, мотивуючи свої вимоги наступним. Так, між Товариством з обмеженою відповідальністю «БМ Банк», правонаступником якого є ПАТ "БМ Банк" та відповідачем - [PERSON] 02.06.2008 укладено кредитний договір №505/020608, згідно якого Банк надав відповідачу грошові кошти для придбання нерухомості на первинному ринку в розмірі 155 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,7 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом строком до 01 червня 2008 року. Додатковою угодою №1 від 05.11.2008 до кредитного договору №505/020608 від 02.06.2008 підпункт «Відсоткова ставка» було викладено в новій редакції, а саме встановлена відсоткова ставка в розмірі 12 відсотків річних. Додатковою угодою №2 від 30.11.2010 до кредитного договору №505/020608 від 02.06.2008 підпункт «Відсоткова ставка» було викладено в новій редакції, а саме встановлено, що з 02.06.2008 розмір відсоткової ставки становить 11,7 відсотків річних, з 05.11.2008 відсоткова ставка становить 12 відсотків річних, з 01.11.2010 відсоткова ставка становить 10,5 відсотків річних. Додатковою угодою №3 від 15.08.2012 до кредитного договору №505/020608 від 02.06.2008 підпункт «Сума Кредиту. Валюта Кредиту» було викладено в новій редакції, а саме встановлено, що залишок основної заборгованості станом на 15 серпня 2012 року складає 111 073,74 доларів США, а також зобов?язано позичальника в забезпечення повернення кредиту, процентів, а також неустойки та інших штрафних санкцій належним чином оформити заставу відповідно до договору застави та застрахувати застраховане майно, поруку відповідно до договору поруки №505/020608 від 02.06.2008, поруки відповідно до договору поруки №505/020608-1 від 15.08.2012. 02.06.2008 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БМ Банк», правонаступником якого є ПАТ "БМ Банк", та відповідачами - [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки №505/020608, за умовами якого [PERSON] зобов?язувалась перед позивачем за зустрічним позовом відповідати за зобов?язаннями [PERSON], що випливають з кредитного договору №505/020608 від 02.06.2008, про повернення кредиту в розмірі 155 000,00 доларів США до 01 червня 2018 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 11,7 відсотків річних. Додатковою угодою №1 від 05.11.2008 до договору поруки №505/020608 від 02.06.2008 було внесено зміни до зобов?язань поручителя перед кредитором щодо виконання боржником своїх зобов?язань, а саме в розмірі відсоткової ставки, яка змінено на 12 відсотків річних. Додатковою угодою №2 від 30.11.2010 до договору поруки №505/020608 від 02.06.2008 було внесено зміни до зобов?язань поручителя перед кредитором щодо виконання боржником своїх зобов?язань, а саме в розмірі відсоткової ставки, яка змінено на 10,5 відсотків річних. 02.06.2008 Товариством з обмеженою відповідальністю «БМ Банк», правонаступником якого є ПАТ "БМ Банк", та відповідачем - [PERSON] було укладено нотаріально посвідчений договір застави №505/020608, за яким предметом застави за цим договором є майнові права на об?єкт нерухомості - квартиру будівельний номер [ADDRESS] загальна площа - 85,1 кв.м. Будинок з вбудовано-прибудинкованими приміщеннями соціальної сфери № 1, будівництво якого не завершено. Позивач за зустрічним позовом стверджує, що свої зобов`язання виконав на відміну від відповідача [PERSON] Посилаючись на невиконання зобов`язань, позивач за зустрічним позовом просить суд стягнути заборгованість в судовому порядку солідарно з обох відповідачів, вирішити питання про судові витрати (а.с. 79-83) В судовому засіданні представник позивача за зустрічним позовом підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити з підстав, виклдених судом вище. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення зустрічного позову категорично заперечував, надавши письмові заперечення (а.с. 198-203). Зокрема, він зазначав, що позивачем не було повідомлено відповідача про необхідність дострокового повернення всієї суми кредиту в порушення вимог ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», а тому права позивача не були порушені, а позов подано передчасно. Крім того, позивачем неправомірно розрахована пеня в долларах США, оскільки стягнення пені можливе лише в національній валюті, а також подав окремо заяву про застосування строків позовної давності до розрахованої позивачем пені (а.с. 196-197) Також, зауважив, що позивачем не доведено наявність самої заборгованості у відповідача, оскільки наданий розрахунок не містить всіх необхідних атрибутів, зокрема, відсоткових ставок, графіків розрахунків тощо. В судовому засіданні, на запитання щодо можливості, на думку представника, застосування строків позовної давності до тіла кредиту та відсотків, останній наполягав на застосуванні строків позовної давності лише щодо нарахованої позивачем пені. Крім того, на запитання щодо розміру суми яка була вже повернута відповідачем позивачу, представник відподача [PERSON] зазначив, що дана сума є йому невідомою, самого факту отримання від позивача відповідачем коштів він не заперечує, однак проти задоволення позову і вч частині стягнення тіла кредиту заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з?явилась та свого представника не направила, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України (а.с. 191) Зважаючи на викладене та враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення дійсних взаємовідносин між сторонами, а таокж те, що предстанвик позивача за зустрічним позовом наполягав на розгляді справи, а представник відповідача [PERSON] протии розгляду справи за відсутності відповідача [PERSON] не заперечував, суд вважає за можливе постановити рішення у справі на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судовим розглядом встановлено, що 02 червня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БМ Банк», правонаступником якого є ПАТ "БМ Банк", та [PERSON] укладено кредитний договір №505/020608, згідно якого Банк надав відповідачу грошові кошти для придбання нерухомості на первинному ринку в розмірі 155 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,7 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом строком до 01 червня 2008 року (а.с. 89-94) 05 листопада 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «БМ Банк», яке є правонаступником ТОВ «БМ Банк», правонаступником якого є ПАТ «БМ Банк», та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 505/020608 від 02.06.2008 року, якою підпункт «Відсоткова ставка» було викладено в новій редакції, а саме встановлена відсоткова ставка в розмірі 12 відсотків річних (а.с. 103) 30 листопада 2010 року між ПАТ «БМ Банк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору № 505/020608 від 02.06.2008 року, якою підпункт «Відсоткова ставка» було викладено в новій редакції, а саме встановлено, що з 02.06.2008 року розмір відсоткової ставки становить 11,7 відсотків річних, з 05.11.2008 року відсоткова ставка становить 12 відсотків річних, з 01.11.2010 року відсоткова ставка становить 10,5 відсотків річних (а.с. 106) 15 серпня 2012 року між ПАТ «БМ Банк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду від № 3 до кредитного договору № 505/020608 від 02.06.2008 року підпункт «Сума Кредиту. Валюта Кредиту» було викладено в новій редакції, а саме встановлено, що залишок основної заборгованості станом на 15 серпня 2012 року складає 111 073 доларів США 74 центи, а також зобов?язано позичальника у забезпечення повернення кредиту, процентів, а також неустойки та інших штрафних санкцій належним чином оформити заставу відповідно до договору застави та застрахувати застраховане майно, поруку відповідно до договору поруки № 505/020608 від 02.06.2008 року, поруки відповідно до договору поруки № 505/020608-1 від 15.08.2012 року. Позивач за зустрічним позовом виконав свої зобов?язання належним чином і надав відповідачу [PERSON] грошові кошти в розмірі 155 000,00 доларів США, що підтверджується меморіальним ордером № 550155 від 02 червня 2008 року (а.с. 111) 02 червня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БМ Банк» правонаступником якого є ПАТ "БМ Банк", та відповідачами - [PERSON] і [PERSON] було укладено договір поруки №505/020608, за умовами якого [PERSON] зобов?язувалась перед позивачем за зустрічним позовом відповідати за зобов?язаннями [PERSON], що випливають із кредитного договору №505/020608 від 02.06.2008 року, про повернення кредиту в розмірі 155 000,00 доларів США до 01 червня 2018 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 11,7 відсотків річних, комісію, штрафні санкції у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором (а.с. 112) 05 листопада 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «БМ Банк», яке є правонаступником ТОВ «БМ Банк», правонаступником якого є ПАТ «БМ Банк», та [PERSON] і [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до договору поруки № 505/020608 від 02.06.2008 року, якою було внесено зміни до зобов?язань поручителя перед кредитором щодо виконання боржником своїх зобов?язань, а саме в розмірі відсоткової ставки, яку змінено на 12 відсотків річних (а.с. 113) 30 листопада 2010 року між ПАТ «БМ Банк» та [PERSON] і [PERSON] було укладено додаткову угоду № 2 до договору поруки № 505/020608 від 02.06.2008 року було внесено зміни до зобов?язань поручителя перед кредитором щодо виконання боржником своїх зобов?язань, а саме в розмірі відсоткової ставки, яку змінено на 10,5 відсотків річних. 02 червня 2008 року Товариством з обмеженою відповідальністю «БМ Банк» правонаступником якого є ПАТ "БМ Банк", та відповідачем - [PERSON] було укладено нотаріально посвідчений договір застави № 505/020608, за яким предметом застави за цим договором є майнові права на об?єкт нерухомості - квартиру будівельний номер [ADDRESS], загальна площа - 85,1 кв.м. Будинок з вбудовано-прибудинкованими приміщеннями соціальної сфери № 1 (друга черга забудови), будівництво якого не завершено (а.с. 116-120) Позивачем за зустрічним позовом надано розрахунок заборгованості за кредитним договором № 505/020608 від 02.06.2008 року, з якого вбачається, що в результаті неналежного виконання відповідачем [PERSON] своїх зобов?язань утворилась заборгованість, яка станом на 22.02.2016 року становить: 90 246,13 доларів США, з яких по тілу кредиту - 80 041,80 доларів США, по відсоткам - 10 204,33 доларів США, пеня за несвоєчасно погашені відсотки - 77 092,96 гривень та пеня за несвоєчасно погашений кредит - 179 783,40 гривні (а.с. 125-127) Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК) Проте судовим розглядом встановлено, що отримані відповідачем грошові кошти від позивача за кредитним договором останньому не повернуті. Зважаючи на те, що представником відповідача не представлено суду жодного доказу на підтвердження сплати хоч яких-небудь платежів за вищезазначеним кредитним договором, або ймовірний контррозрахунок, також представником відповідача проігноровано роз`яснено судом в порядку ч.3 ст.10 ЦПК України право звернення до суду із заявою про призначення у справі експертизи, суд виходить виключно з тих доказів, які вже надані сторонами і містяться в матеріалах справи, відповідно до яких неможна зробити висновок про те, що представником відповідача спростована сума заборгованості по тілу кредиту та відсоткам, відтак в цій частині слід позов задовольнити. Щодо інших складових. Так, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття - як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (стст.530, 631 ЦК). Якщо в зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Як убачається з матеріалів справи, сторони встановили як строк дії договору - до повного виконання сторонами зобов?язань за даним договором (п.9.1 кредитного договору), кінцевий строк повернення кредиту - до 01 червня 2018 року (частина № 1 підпункт «Дата остаточного повернення Кредиту» кредитного договору), так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів - за кожний поточний місяць починаючи з 21 числа не пізніше останнього робочого дня поточного календарного місяця (п.3.4 кредитного договору). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст.1050 ЦК. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК) Про правові наслідки порушення зобов'язання боржником йдеться також у ч.1 ст.611, чч.2-4 ст.612 ЦК, які передбачають відповідальність боржника. Як зазначалося вище, сторони встановили як строк дії договору - до моменту виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе зобов'язань, так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів, останній з яких у визначеній сумі підлягав виконанню у строк до 01 червня 2008 року. Таким чином, умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання, згідно із ч.3 ст.254 ЦК, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язаний його початок (ст.253 ЦК). Відповідно до ст.256 ЦК позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інте\-ресу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК) Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки (ст.257 ЦК) Для окремих видів вимог законом встановлено спеціальну позовну давність. Зокрема, ч.2 ст.258 ЦК передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) За загальним правилом, перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК). Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК) Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у стст.252-255 ЦК. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК). За змістом цієї норми, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно з умовами кредитного договору (пп.3.4) позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) у розмірі та в строки, визначені договором, зокрема, графіком погашення заборгованості, і щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом, а також сплатити пеню за порушення строків повернення кредиту та процентів за користування ним. Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, ураховуючи, що за умовами договору погашення кредиту та процентів повинно здійснюватися позичальником рівними платежами згідно з Графіком починаючи з 21 числа не пізніше останнього робочого дня поточного календарного місяця, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань. Як вбачається з наданого позивачем за зустрічним позовом розрахунку, перше порушення строку погашення заборгованості за кредитом датоване 02.02.2009 року, а за процентами - період нарахування з 31.12.2008 року по 30.01.2009 року. Отже, аналізуючи умови договору сторін і зміст зазначених правових норм, суд приходить до висновку, що в разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежа. Аналогічні висновки містяться в постановахВерховного Суду України у від 6 листопада 2013 року (№ 6-116цс13), 19 березня 2014 року (№ 6-20цс14) та 18 червня 2014 року (№ 6-61цс14) Однак, враховуючи положення ч. 3 ст. 267 ЦК України, яка передбачає застосування строку позовної давності лише за заявою сторони, і те що представником відповідача [PERSON] було лише заявлено клопотання лише про застосування строків позовної давності щодо нарахованої позивачем за зустрічним позовом пені. А на запитання про застосування строків позовної давності щодо стягнення тіла кредиту і процентів, представник відповідача [PERSON], зазначив, що наполягає на застосуванні строків позовної давності лише до пені. З матеріалів справи вбачається, що з зустрічним позовом ПАТ «БМ Банк» звернувся 04.04.2016 року. Отже, стягненню з відповідачів підлягає пеня з 04.04.2015 року, а саме: -пеня за несвоєчасно погашені відсотки в розмірі 169 026,78 грн.; -пеня за несвоєчасно погашений кредит в розмірі 72 356,42 грн. Наведені представником відповідача суд вважає неспроможними та не підтвердженими належними та допустимими доказами, відтак до увагу при ухваленні рішення не бере. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплачених ним судових витрат пропорційно до частини задоволених вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial