Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

В лютому 2016 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернулось ПАТ "Укрсоцбанк" з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 18.05.2007 року ПАТ "Укрсоцбанк" та [PERSON] уклали кредитний договір №200/608-0242 (далі - кредитний договір), відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит у сумі 12000 Доларів США на наступних умовах: строк погашення - до 10.05.2032 року; відсоткова ставка за користування кредитними коштами - 11,7% річних, згідно п.1.1 Додаткової угоди № 1 від 01.12.2008 року відсоткова ставка змінена на 14% річних; позичальник зобов`язаний виконати зобов`язання згідно з кредитним договором у повному обсязі, у тому числі, але не обмежуючись цим, повернути суму отриманих кредитних коштів та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у порядку та на умовах кредитного договору, щомісячними платежами, згідно встановленого графіку сплати кредиту. Відповідно до кредитного договору банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів, сплати процентів та можливих штрафних санкцій у разі невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов`язань за кредитним договором. У зв`язку із порушеннями зобов`язань по кредитному договору станом на 01.01.2016 року за відповідачем рахується заборгованість, яка складає 11237,67 доларів США, що за курсом НБУ на дату складання розрахунку складає 269711,64 грн., з яких: - сума заборгованості за кредитом 206405,74 грн.; - сума заборгованості за відсотками 45333,54 грн.; - розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 5953,37 грн.; - розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 12019,01 грн.; -розмір інфляційних витрат за кредитом 0 грн.; -розмір інфляційних витрат за відсотками 0 грн. Банк просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №200/608-0242 від 18.05.2007 року в розмірі 269711,64 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 4045,67 грн. Заочним рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29.02.2016 року позовні вимоги було задоволено повністю (а.с. 54-55). Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 02.08.2019 року поновлено [PERSON] пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення. Скасовано заочне рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29.02.2016 року по даній справі (а.с. 126-127). Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05.08.2019 року цивільну справу за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором передано на розгляд до Вінницького міського суду Вінницької області (а.с. 130-132). Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29.08.2019 року прийнято цивільну справу за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором до провадження Вінницького міського суду Вінницької області. Призначено підготовче судове засідання (а.с. 139). Ухвалою суду від 23.10.2019 року продовжено строк підготовчого провадження у справі (а.с. 172). Ухвалами суду від 08.11.2019 року залучено АТ «Альфа-Банк» як правонаступника позивача - ПАТ «Укрсоцбанк» до участі в справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду (а.с. 190-191). Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просив позов задовольнити повністю. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Ковганич В.К. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову. Надав суду пояснення аналогічні змісту відзиву на позов (а.с. 159-162). Відповідач заперечує позовні вимоги з таких підстав: банк не звернувся для вирішення даного спору до Третейського суду при асоціації українських банків, що визначено в п. 6.1. кредитного договору; визначаючи розмір заборгованості, банк не врахував усі суми, сплачені відповідачем, а тому наданий банком розрахунок заборгованості є невірним; банк безпідставно нарахував відповідачу пеню, оскільки відповідно до вимог Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року особи, які проживали, проживають або переселені з зони АТО звільняються від нарахування пені за кредитними договорами; банк має право задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. 18.05.2007 року АКБ "Укрсоцбанк" та [PERSON] уклали кредитний договір №200/608-0242, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі 12000 доларів США, зі сплатою 11,7% річних строком до 10.05.2032 року. Сторони встановили порядок погашення суми основної заборгованості по 40 доларів США щомісячно до 10 числа. Позичальник зобов`язаний виконати зобов`язання згідно з кредитним договором у повному обсязі, у тому числі, але не обмежуючись цим, повернути суму отриманих кредитних коштів та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у порядку та на умовах кредитного договору, щомісячними платежами, згідно встановленого графіку сплати кредиту (а.с. 4-14). Відсоткова ставка за користування кредитними коштами - 11,7% річних, згідно п.1.1 Додаткової угоди №1 від 01.12.2008 року була змінена на 14% річних (а.с. 15). Також 18.05.2007 року АКБ "Укрсоцбанк" та [PERSON] уклали іпотечний договір №200/608-0243, відповідно до умов якого [PERSON] передав в іпотеку АКБ "Укрсоцбанк" в якості забезпечення виконання [PERSON] зобов`язань за договором кредиту №200/608-0242 від 18.05.2007 року нерухоме майно, а саме квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 18.05.2007 року, посвідченого Тихоновою М.О., приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу (а.с. 75-86, 89-95). За умовами додаткового договору №1 до іпотечного договору №200/608-0243 від 18.05.2007 року, укладеного 25.02.2008 року між АКБ «Укрсоцбанк» і [PERSON] , відповідно до п. 3.2.6 Договору кредиту, у зв`язку із звільненням позичальника з АКБ «Укрсоцбанк», внесено зміни до іпотечного договору, а саме змінено розмір процентів за користування кредитом в розмірі 12,5% річних та комісій у розмірі, що визначені договором, яким обумовлене основне зобов`язання (а.с. 87-88). Оскільки відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору, згідно з наданим банком розрахунком, у відповідача [PERSON] виникла заборгованість станом на 01.01.2016 року в сумі 11237,67 доларів США, що за курсом НБУ на дату складання розрахунку складає 269711,64 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 206405,74 грн.; сума заборгованості за відсотками - 45333,54 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 5953,37 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 12019,01 грн.; розмір інфляційних витрат за кредитом - 0 грн.; розмір інфляційних витрат за відсотками - 0 грн. (а.с. 16, 17). Надані позивачем докази у сукупності мають взаємний зв`язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах сторін, їх достовірність стороною відповідача не спростована (в тому числі і розмір заборгованості за договором). Умови договору відповідачем [PERSON] не оспорюються. За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49, 51 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Згідно з вимогами ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно кредитного договору банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів, сплати процентів та можливих штрафних санкцій у разі невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов`язань за кредитним договором. Добровільно умови договору відповідач [PERSON] не виконує, але як боржник він не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість [PERSON] станом на 01.01.2016 року складає 11237,67 доларів США, що за курсом НБУ на дату складання розрахунку складає 269711,64 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 206405,74 грн.; сума заборгованості за відсотками - 45333,54 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 5953,37 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 12019,01 грн. Суд вважає, що заявлена сума боргу підлягає частковому стягненню з відповідача з таких підстав. Згідно довідки від 20.07.2018 року №620900 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданої департаментом соціальної політики Вінницької міської ради (а.с. 123) судом встановлено, що зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а фактичне місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Статтею 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» передбачено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року №1275 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» та Додатку до нього, м. Горлівка Донецької області відноситься до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Враховуючи, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] і даний населений пункт - м. Горлівка Донецької області відноситься до населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, а також що [PERSON] з липня 2018 року взятий на облік як внутрішньо переміщена особа на території м. Вінниці, банкам забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики. Оскільки станом на день розгляду даної справи банк не скасував [PERSON] пеню, нараховану на заборгованість за кредитним договором, тому суд вважає, що у стягненні пені за несвоєчасне повернення кредиту - 5953,37 грн. та пені за несвоєчасне повернення відсотків - 12019,01 грн. слід відмовити, задовольнивши таким чином позовні вимоги частково. Судом досліджено копії наданих відповідачем квитанцій від 14.01.2014р., від 13.02.2014р., від 20.03.2014р., від 18.04.2014р. про сплату ним коштів на погашення кредитної заборгованості перед ПАТ «Укрсоцбанк» (а.с. 163, 164) та розрахунок заборгованості, наданий позивачем (а.с. 16, 17) і встановлено, що банк зарахував сплачені [PERSON] кошти згідно вказаних квитанцій від 2014 року (на погашення відсотків, тіла кредиту), тому суд відхиляє доводи відповідача щодо невірного розрахунку заборгованості. Також суд відхиляє доводи відповідача [PERSON] щодо необхідності вирішення даного спору в Третейському суді при асоціації українських банків з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є споживачем послуг банку, спір виник щодо стягнення з нього заборгованості за кредитом та щодо проведення розрахунку за укладеним резидентами кредитним договором, предметом якого була іноземна валюта - долари США. Законом №2983-VI частину 1 статті 6 Закону України «Про третейські суди» доповнено пунктом 14, згідно з яким третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Розділом ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону 2983-VI передбачено, що після набрання чинності цим Законом третейські суди припиняють розгляд справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки), розгляд яких було розпочато до дня набрання чинності цим Законом, про що виноситься мотивована ухвала. Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що спори між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання цього договору, відповідно до пункту 14 частини 1 статті 6 Закону України «Про третейські суди», незважаючи на наявність третейського застереження в договорі, не можуть бути предметом третейського розгляду, оскільки цим Законом від 03.02.2011 року виключено з компетенції третейського суду вирішення спорів щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Щодо доводів відповідача про необхідність звернення банком стягнення на іпотечне майно, то слід зазначити, що відповідно до п. 4.1. іпотечного договору №200/608-0243 від 18.05.2007 року, що укладений між банком та [PERSON] , у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобов`язання, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Отже, задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки є правом банку, а не його обов`язком. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги АТ «Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість [PERSON] за кредитним договором в сумі 251739,28 грн., з яких заборгованість за кредитом - 206405,74 грн.; сума заборгованості за відсотками - 45333,54 грн. Оскільки позов АТ «Альфа-Банк» підлягає частковому задоволенню (93,34%), то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати пропорційно до суми задоволених позовних вимог, а саме 3776,23 грн. судового збору.

Outcome: partial