Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт видачі йому державного акту на право приватної власності на земельну ділянку саме на підставі рішення Красноокнянської районної ради народних депутатів №22 від 14 квітня 1995 року, посилаючись на те, що 02.08.1996 року йому було надано у власність земельну ділянку на території Чорнянської сільської ради, площею 4 га для ведення селянського (фермерського) господарства, що посвідчено державним актом на право приватної власності на землю серії IV-ОД №091103, який зареєстровано Красноокнянською районною радою в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №29. Отримуючи вказаний державний акт, він не звернув увагу на те, що підставою для його видачі в ньому було зазначено "розпорядження Красноокнянської районної державної адміністрації №203 від 29.07.1996р.", однак при підготовці в 2012 році документів, для визначення кадастрового номеру земельної ділянки, в архівному відділі зазначеної установи з'ясувалось, що у згаданому розпорядженні відсутні дані про надання йому земельної ділянки, проте в архіві наявне рішення Красноокнянської районної ради народних депутатів №22 від 14.04.1995р. «Про затвердження проектів відводу земельних ділянок для ведення селянського (фермерського) господарства», згідно якого йому і було надано в приватну власність земельну ділянку площею 4 га. Внаслідок допущеної помилки у державному акті, він не в змозі в повному обсязі скористатись своїм правом на землю та здійснити розробку документації із землеустрою, для визначення їй кадастрового номеру, що і спонукало його на звернення до суду. Заявник в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Однак від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні заяви наполягає /а.с.15/. Представник заінтересованої особи - Відділу Держземагенства у Красноокнянському районі Одеської області в судове засідання не з'явився, однак від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечує /а.с.16/. Тому справа розглянута без їх присутності, що відповідає положенням ст.169 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із тексту державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД №091103 від 02.08.1996 року, він виданий громадянину України [PERSON], який мешкає в с.Дігори у тому, що на підставі розпорядження Красноокнянської районної державної адміністрації від 29 липня 1996 р. №203 йому передана у приватну власність земельна ділянка, площею 4 гектари, для ведення селянського (фермерського) господарства, яка розташована на території Чорнянської сільської Ради народних депутатів. В акті також зазначено, що він зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №29 та що він складений у двох примірниках, перший із яких видано [PERSON], а другий зберігається у Красноокнянській районній Раді народних депутатів. Підписаний акт керівником зазначеної районної Ради /а.с.6/. Згідно листа архівного відділу Красноокнянської райдержадміністрації Одеської області від 01.11.2012 року №К-166, адресованого заявнику, в розпорядженні Красноокнянської райдержадміністрації Одеської області від 29 липня 1996 року №203, яке в державному акті зазначене підставою для надання заявнику у власність земельної ділянки, відомостей про надання [PERSON] земельної ділянки в приватну власність, розміром 4 га, для ведення товарного виробництва на території Чорнянської сільської ради не виявлено /а.с.7/. Разом з тим, заявнику надано архівну копію рішення Виконавчого комітету Красноокнянської районної Ради народних депутатів від 14 квітня 1995 року №22 «Про затвердження проектів відводу земельних ділянок для ведення селянського (фермерського) господарства», яким затверджено проекти відводу і надано земельні ділянки для ведення селянського (фермерського) господарства 23-м громадянам, зокрема заявнику - 29 га, в тому числі 4 га ріллі в приватну власність, і 25 га ріллі в постійне користування /а.с.8-10/. П.1 ч.1 ст.6 Земельного кодексу України (1990р.), діючого на час виникнення вказаних правовідносин, визначалось, що громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок для ведення селянського (фермерського) господарства. Згідно з п.1 ч.1 ст.11 Земельного кодексу України (1990р.), до відання районних Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належала передача земельних ділянок у власність, в порядку, встановленому статтею 17 вказаного Кодексу. Згідно Закону України "Про державний земельний кадастр", постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру" та змін, які внесені до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Земельного кодексу України, Закону України "Про землеустрій", видача державних актів на земельні ділянки більше не здійснюється. Отже, можливість внесення змін чи виправлень до державного акту на право власності на земельну ділянку законодавством не передбачено. Разом з тим, виявлені розбіжності унеможливлюють розпорядження заявником власним нерухомим майном. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки факт видачі заявнику зазначеного правовстановлюючого документу відповідним державним органом повністю доведений наданими доказами, а встановлення вказаного факту має для нього юридичне значення, оскільки надає можливість в повній мірі скористатись своїм правом власності на землю, визначивши кадастровий номер земельної ділянки.

Outcome: approved