Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення суми в порядку регресу- виплачену нім заборгованість за кредитним договором № 396/гр. від 22.04.2008 року у сумі 19 438 грн 95 коп., 3% річних з простроченої суми у розмірі 770грн. 10 коп., витрати на виконавче провадження у розмірі 1867 грн.47 коп., моральну шкоду у сумі 10 000 грн., а також витрати по сплаті судового збору - 243 грн. 60 коп.. В обґрунтування своїх позовних вимог у позовній заяві позивач посилався на те, що 22 квітня 2010 року між Відкритим акціонерним товариством "ВіЕйБіБанк"та відповідачем [PERSON], був укладений кредитний договір №396/гр., відповідно до якого банк надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 8000грн. зі сплатою 24 % річних за весь час користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 21.04.2011року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитом, 22.04.2010 року між банком, [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно якого [PERSON], як поручитель взяв на себе зобов'язання відповідати перед банком за невиконання позичальником [PERSON] зобов'язань у томуж обсязі, що і боржник. Оскільки [PERSON] не виконав свої зобов'язання, допустив прострочення повернення кредиту і сплати відсотків, внаслідок чого станом на 14.05.2013 року за ним утворилась заборгованість у розмірі 19 438 грн. 95 коп. В зв`язку з цім ВАТ "ВіЕйБіБанк" звернулось через суд з вимогою про стягнення вказаної суми з поручителя. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 12.09.2013 року солідарно стягнуто з нього, [PERSON] та [PERSON] заборгованість у сумі 19 438,95 грн. Потім було видкрито виконавче провадження. Станом на 01.01.2015 року позивач сплатив суму заборгованості у розмірі 19 438 грн. 95 коп., виконавчий збір - 1 867 грн. 47 коп. Тому позивач вважає, що він набув прав кредитора по відношенню до [PERSON].і звернувся через суд з вказаним позовом. У судове засідання позивач надав заяву про слухання справи в його відсутність, просив суд її задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 квітня 2010 року між Відкритим акціонерним товариством "ВіЕйБіБанк" та відповідачем [PERSON], був укладений кредитний договір №396/гр., відповідно до якого банк надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 8000 грн. зі сплатою 24 % річних за весь час користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 21.04.2011року. (а.с. 13-18). Згідно договору поруки № 396/гр від 22.02.2008 року, укладеного між ВАТ "ВіЕйБіБанк" [PERSON], [PERSON], позивач [PERSON], як поручитель взяв на себе зобов'язання відповідати перед банком за невиконання позичальником [PERSON] зобов'язань у томуж обсязі, що і боржник. (а.с. 18). Також в судовому засіданні було встанволено, що оскільки [PERSON] не виконав свої зобов'язання, допустив прострочення повернення кредиту і сплати відотків, утворилась заборгованість станом на 14.05.2013 року у розмірі 19 438 горн. 95 коп. Також в судовому засіданні було встановлено, що внаслідок виконання рішення Павлоградського міськрайонного суду від 12.09.2013 року, яким солідарно стягнуто з позивача, [PERSON] та [PERSON] заборгованість у сумі 19 438,95 грн., судовим виконавцем було видкрито виконавче провадження (а.с.8). Відповідно постанови від 14.02.2014 року с [PERSON] стягнути суми боргу 19 438 грн. 95 коп., витрати на виконавче провадження-53,51 коп., виконавчий збір - 1867 грн. 47 коп.(а.с.9). Відповідно до ст..554 ЦК України у разі невиконання боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно з ч. 2 ст. 556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов'язання забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. Частиною 3 ст. 556 ЦК України передбачено, що до кожного з кількох поручителів, які виконали зобов'язання, забезпечене порукою, переходять права кредитора у розмірі частини обов'язку, що виконана ним. Таким чином, позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором у розмірі - 19 438 грн.95 коп. та витрати на виконавче провадження у розмірі 1867 грн.47 коп. підлягають задоволенню і повинні бути стягнути з відповідача [PERSON]. Згідно ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняеться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому належать задоволенню позовні вимоги і в частині стягнення з відповідача суми 770,10 грн., що становить 3% річних за прострочення виконання з наступного розрахунку: відповідач не виконав зобов`язання на протязі 482 днів( з дня винесення рішення суду-12.09.2013 року до 06.01.2015 року -день повного погашення суми боргу позивачем)19 438,95 х 3% : 100 = 583,17 :365 дн.= 1,59772192 х 482 = 770,10 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної в результаті порушення її прав. На підставі ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступені вини особи, що заподіяла моральну шкоду, якщо вина є підставою для відшкодування, а так само з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. В судовому засіданні знайшло підтвердження спричинення позивачу з вини відповідача моральної шкоди, яка виразилася в порушенні усталених життєвих зв'язків позивача, внаслідок того що його викликали до банку, суду, а за місцем роботи утримували грошові кошти, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 1 000 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов` язані зі сплатою ним при пред`явленні позову 243 грн.60 коп. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial