Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

14.09.2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Ізюмської міської ради Харківської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов обґрунтувала тим, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] . Після його залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] та автомобіля DAEWOO SENS, 2005 року випуску, державний номер [NUMBER] . Він є єдиним спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину покійного [PERSON] . Інші претенденти на спадкове майно відсутні. На теперішній час оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно втрачені, що унеможливлює успадкування майна в нотаріальному порядку. Просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок літ. "А1" з сіньми літ. "а", верандою літ. "аі", тамбуром літ. "а2", сараєм літ. "Б", погрібом літ. "В", вбиральнею літ. Т", забором № 1, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , та автомобіль DAEWOO SENS, 2005 року випуску, державний номер [NUMBER] , що залишились після смерті [PERSON] [INFO] , померлого [INFO] . У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання також не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, покладався на розсуд суду. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Суд встановив, що [INFO] в місті Ізюм Харківської області помер [PERSON] , про що Ізюмським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 17.02.2021 року зроблено відповідний актовий запис за № 157 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.4). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , та автомобіля DAEWOO SENS, 2005 року випуску, державний номер [NUMBER] . На виконання ухвали суду від 15.09.2021 року приватним нотаріусом Ізюмського районного нотаріального округу Мацокіною Н.О. надано копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , в якій наявна заява [PERSON] про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] та заява [PERSON] про відмову від прийняття спадщини після померлого чоловіка [PERSON] на користь сина [PERSON] (а.с.24-38). Відповідно до вимог ч. 4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до приписів ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до от. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється термін у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. за № 7 роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. №7 при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. ст. 1233 і 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Згідно ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем по закону, тому має право на спадкування. Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченим цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підставі вищевикладеного, позовна заява [PERSON] підлягає до задоволення. Судовий збір віднести за рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved