Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, з тих підстав, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі - Генеральна угода) від 22.02.2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 22734 грн. 70 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, терміном на 12 місяців. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір, підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 1.1.3.2.11 Умов і правил Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в Банку рахунків Клієнта в погашення кредитної заборгованості Клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких Клієнт є поручителем, а також будь-якої іншої заборгованості, яка виникла у Клієнта зважаючи на невиконані зобов'язання перед Банком. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. У зв'язку з чим станом на 02.01.2014 року його заборгованість становить 28131 грн. 18 коп. В судовому засіданні представник позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" Аннюк В.В. позов підтримав з підстав зазначених в ньому, просив його задоволити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечив проти його задоволення. Вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши дані, що містяться в письмових доказах по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що 22.02.2013 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт, згідно якого відповідач отримав терміновий кредит в розмірі 22734 грн. 71 коп. терміном на 36 місяців з 22.02.2013 року по 29.02.2016 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та на інших умовах передбачених в "Умовах і правилах надання банківських послуг" (а.с. 8-55). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою і тарифами складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у анкеті-заяві (а.с. 6-7). Однак, відповідач належним чином договірних зобов`язань не виконав і станом на 02.01.2014 року допустив заборгованість в розмірі 28131 грн. 18 коп., а саме: 22734 грн. 71 коп. заборгованості за кредитом; 3580 грн. 70 коп. заборгованості по процентах за користування кредитом; 500 грн. 00 коп. штрафу (фіксована частина); 1315 грн. 77 коп. штрафу (процентна складова), що підтверджується розрахунком (а.с. 5). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитовець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі просторчення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до пункту 29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. У відповідності з ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися в повному обсязі та в установлені строки, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За встановлених в судовому засіданні обставин позов слід задоволити, а також стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по справі. На підставі ст.ст.525, 526, 530, 610, 611, 612, 634, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved