Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

В липні 2015 р. позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 29.09.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір доручення на вкладення коштів. На підставі даного договору позивач доручив відповідачу внести належні мені кошти в сумі 5000 доларів США та 200000 (двісті тисяч) гривень, до банківської установи від імені відповідача, як вклад, з метою отримання прибутку у вигляді відсотків. Договір був вчинено в простій письмовій формі та підписано сторонами. На виконання договору доручення від 29.09.2013 року, 15.04.2015 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладено договір банківського вкладу № SAMDNWFD0070572231801на підставі якого [PERSON] передав ПАТ КБ "Приватбанк" кошти в сумі 200000 (двісті тисяч) гривень для розміщення на депозитному вкладі, під 22 відсотки річних. На виконання договору доручення від 29.09.2013 року, 17.04.2015 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та відповідачем [PERSON] укладено договір банківського вкладу № SAMDNWFD00070578475800 на підставі якого [PERSON] передав ПАТ КБ "Приватбанк" кошти в сумі 5000 (п'ять тисяч) доларів США для розміщення на депозитному вкладі, під 10,5 відсотків річних. 5000 (п'ять тисяч) доларів США за курсом НБУ станом на 06.07.2015р. (1 долар 21,0182 грн.) становить 105091,00грн. Відповідач свої зобов'язання по договору доручення від 29.09.2013 року не виконує. Відсотки, що він отримує за банківськими вкладами мені не віддає. На вимогу позивача негайно повернути належні мені кошти не реагує. Посилаючись на вищевикладене та норми закону, позивач просив суд: змінити кредитора у зобов'язанні, що виникло між відповідачем [PERSON] та ПАТ КБ "Приватбанк" та на підставі укладеного договору банківського вкладу від 15.04.2015 року № SAMDNWFD0070572231801, з [PERSON] на користь [PERSON]. Змінити кредитора у зобов'язанні, що виникло між відповідачем [PERSON] та ПАТ КБ "Приватбанк" та на підставі укладеного договору банківського вкладу від 17.04.2015 року № SAMDNWFD00070578475800, з [PERSON] на користь [PERSON]. Визнати за мною, [PERSON] право власності на грошові кошти, що знаходяться на рахунках в ПАТ КБ "Приватбанк" відкриті на ім'я [PERSON] за договором банківського вкладу від 15.04.2015 року № SAMDNWFD0070572231801 із сумою вкладу 200000 (двісті тисяч) гривень та договором банківського вкладу від 17.04.2015 року № SAMDNWFD00070578475800 із сумою вкладу 5000 (п'ять тисяч) доларів США. Представник позивача в судове засідання з»явився. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Просив суд задовольнити. Відповідач в судове засідання з»явивсь. Проти задоволення позову заперечував. Просив суд відмовити. Представник третьої особи в судове засідання не з»явивсь, про дуту, час та місце розгляду справи повідомлявсь належним чином, причини неявки суду не повідомляв. Суд, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.09.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір доручення на вкладення коштів. На підставі даного договору я доручив відповідачу внести належні мені кошти в сумі 5000 доларів США та 200000 (двісті тисяч) гривень, до банківської установи від імені відповідача, як вклад, з метою отримання прибутку у вигляді відсотків. Договір був вчинено в простій письмовій формі та підписано сторонами. На виконання договору доручення від 29.09.2013 року, 15.04.2015 року, 29.09.2013 року, 17.04.2015 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладено договір банківського вкладу № SAMDNWFD0070572231801на підставі якого [PERSON] передав ПАТ КБ "Приватбанк" кошти в сумі 200000 (двісті тисяч) гривень для розміщення на депозитному вкладі, під 22 відсотки річних та договір банківського вкладу № SAMDNWFD00070578475800 на підставі якого [PERSON] передав ПАТ КБ "Приватбанк" кошти в сумі 5000 (п'ять тисяч) доларів США для розміщення на депозитному вкладі, під 10,5 відсотків річних. Відповідно до п. 9 договору про доручення внесення коштів до банку, останній набуває чинності з моменту підписання його сторонами, та діє до повного, виконання сторонами зобов'язання по договору. Відповідно до ст. ст.\~319,321 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать Закону, держава не втручається у здійснені власником права власності, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідач свої зобов'язання по договору доручення від 29.09.2013 року не виконує. Відсотки, що він отримує за банківськими вкладами мені не віддає. На вимогу позивача негайно повернути належні мені кошти не реагує. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.п.1-2 статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою. 2. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 516 ЦК України зазаначено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Згідно ст. 88 ЦПК України суд судові витрати покладає на відповідача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved