Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

в Острозький районний суд з позовом до [PERSON] про стягнення 3360 грн. заборгованості за договором про надання додаткових освітніх послуг №1-Пл/2017(14)-вс від 13.02.2017, 426 грн. штрафу, 543,70 грн. інфляційних втрат, 118 грн. в рахунок 3% річних звернувся НУ "Острозька академія". В обгрунтування позову зазначає, що 13.02.2017 року між Національним університетом "Острозька академія" та [PERSON] було укладено договір про надання додаткових освітніх послуг №1-Пл/2017(14)-вс. На виконання вказаного договору позивач з 13.02.2017 року по 30.06.2017 року надавав [PERSON] освітні послуги, а саме проведення лекцій та консультацій з навчальних дисциплін визначених навчальним планом спеціальності "політологія" та проведення консультацій з питань наукових досліджень та їх організації. Зазначає, що 30.06.2017 року [PERSON] було відраховано зі складу вільних слухачів у зв'язку із закінченням терміну дії договору №1-Пл/2017(14)-вс. Вказує, що згідно п. 4.2 договору загальна вартість навчальної послуги становить 4260 грн. Відповідно до п.4.3 договору відповідач повинен був внести плату протягом місяця після укладання договору, тобто до 14.03.2017. Посилається на те, що основне зобов'язання відповідача, тобто оплата за навчання мало бути виконане до 14.03.2017 року, проте відповідачем здійснена не була. Оскільки [PERSON] умови щодо проведення оплати послуг навчання порушив, просить стягнути з нього 3360 грн. заборгованості по основному боргу. Вказує, що п.5.2 договору передбачено, що за несвоєчасне внесення плати за надання освітніх послуг [PERSON] повинен сплатити НУ "Острозька академія" штраф у розмірі 10% від загальної вартості освітньої послуги, визначеної п.4.2 договору та просить стягнути з відповідача штраф за договором в розмірі 426 грн. Зазначає, що відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та просить стягнути з відповідача суму інфляційних втрат за договором, яка становить 543 грн. Крім того, вказує, що відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, відповідач повинен сплатити 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом та оскільки ні договором, ні законом інший розмір не встановлений, просить стягнути з відповідача 118 грн. в рахунок 3% річних. Ухвалою Острозького районного суду від 30.05.2018 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу було встановлено строк протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження для подачі відзиву на позовну заяву. Відповідач в судове засідання не з'явився без повідомлення причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на позов не подав. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, відзиву на позов не подав, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд приходить до висновку що справа може бути розглянута за наявними у ній доказами, що відповідає ст.274-279 ЦПК України. Представник позивача в судове засідання не з"явилась, в поданій суду заяві позов підтримала та просить розглядати справу в її відсутності. Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, визначивши юридичну природу правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 13.02.2017 року між НУ "Острозька академія" та [PERSON] було укладено договір про надання додаткових освітніх послуг №1-Пл/2017(14)-вс, відповідно до якого позивач з 13.02.2017 року по 30.06.2017 надавав [PERSON] освітні послуги, а саме проведення лекцій та консультацій з навчальних дисциплін визначених навчальним планом спеціальності "політологія" та проведення консультацій з питань наукових досліджень та їх організації. Згідно наказу №55/1-ст від 15.02.2017, [PERSON] був зарахований до складу вільних слухачів третього курсу за напрямом підготовки "політологія" та отримував визначені договором №1-Пл/2017(14)-вс освітні послуги. Згідно витягу з наказу №183-ст від 30.06.2017 року встановлено, що [PERSON] відраховано з числа вільних слухачів третього курсу фалькутету політики-інформаційного менеджменту напряму підготовки 6.030104 "політологія" НУ "Острозька академія" у зв'язку з закінченням терміну дії договору про надання додаткових освітніх послуг. Відповідно до п.3.1 зазначеного договору, на відповідача покладено обов'язок своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені договором. Згідно п.4.2 договору, загальна вартість освітньої послуги становить 4260 грн., а відповідно до п.4.3 договору, [PERSON] повинен був внести плату за триместр протягом місяця після укладання договору, тобто до 14.03.2017 року. Згідно довідки про стан заборгованості №05/18(2) від 15.05.2018 встановлено, що згідно з даними бухгалтерського обліку заборгованість [PERSON] за договором №1-Пл/2017(14)-вс від 13.02.2017 про надання додаткових освітніх послуг вільним слухачам станом на 14.05.2018 становить 3360 грн. Відповідно до ч.1 ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу у розмірі, у строки та в порядку, що встановлені у договорі, а згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч.1 ст.625 ЦК України). Оскільки договором №1-Пл/2017(14)-вс від 13.02.2017 на [PERSON] було покладено обов'язок своєчасно внести оплату за отриману освітню послугу в розмірах та у строки, встановлені договором (протягом місяця після укладення договору, тобто до 14.03.2017), а відповідач зазначений обов'язок порушив, то з нього на користь НУ "Острозька академія" слід стягнути 3360 грн. основного боргу. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Оскільки договором №1-Пл/2017(14)-вс від 13.02.2017 року розмір річних не встановлений і [PERSON] прострочив виконання грошового зобов'язання, то з нього на користь НУ "Острозька академія" необхідно стягнути 3% річних, що становить 118 грн. При визначенні розміру 3% річних суд виходив з наступних розрахунків: 3360 грн. (основна сума боргу) х 3 х 426 (кількість днів прострочення) / 365 / 100 = 118 грн. Статтею 611 ЦК України передбачено правові наслідки порушення зобов'язання, до яких зокрема, відносяться: сплата неустойки, відшкодування збитків. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (пенею, штрафом) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. При укладенні договору №1-Пл/2017(14)-вс від 13.02.2017 року сторонами передбачено застосування штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору та було погоджено, що за несвоєчасне внесення плати за надання освітніх послуг [PERSON] повинен сплатити НУ "Острозька академія" штраф у розмірі 10% від загальної вартості освітньої послуги, визначеної п.4.2 договору (п.5.2 договору). Оскільки відповідач зобов'язання перед НУ "Острозька академія" порушив, то з нього на користь позивача слід стягнути штраф в розмірі 10% від загальної вартості освітньої послуги - 4260 грн., що становить 426 грн. Частиною 2 ст.625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в певний період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекс інфляції розраховується в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. Оскільки [PERSON] прострочив виконання грошового зобов'язання, то за правилами ст. 625 ЦК України з нього необхідно стягнути борг з врахуванням індексу інфляції. Визначаючи розмір інфляційних втрат позивача, суд виходив з наступних розрахунків: 3360 грн. (сума заборгованості) х 101.8% (індекс інфляції за березень 2017р.) х 100,9% (індекс інфляції квітень 2017р.) х 101,3% (індекс інфляції травень 2017р.) х 101,6% (індекс інфляції червень 2017р.) х 100,2% (індекс інфляції липень 2017р.) х 99,9% (індекс інфляції серпень 2017р.) х 102% (індекс інфляції вересень 2017р.) х 101,2% (індекс інфляції жовтень 2017р.) х 100,9% (індекс інфляції листопад 2017 р.) х 101 % (індекс інфляції грудень 2017р.) х 101,5% (індекс інфляції січень 2017р.) х 100,9% (індекс інфляції лютий 2017р.) х 101,% (індекс інфляції березень 2018р.) х 100,8% (індекс інфляції квітень 2018р.) - 3360 = 543,70 грн. Таким чином сума інфляційних втрат позивача, яка підлягає стягненню з відповідача становить 543 грн. 70 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені судові витрати, пов'язані з сплатою судового збору в розмірі 1762 грн., які відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, в зв'язку з задоволенням позову, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. 530, 625, 903 ЦК України,

Outcome: approved