Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, просить суд надати додатковий строк для прийняття спадщини після його померлої матері, вказуючи, що він, [PERSON], є сином, [PERSON], померлої 19 лютого 2016 року. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, яка складається з квартири, розташованої за адресою: м. Луганськ, вул. Совєтская, б. 16, кв. 32 та будинку розташованого за адресою : м. Луганськ, вул. Совхозна, б. 152. [PERSON], звернувся до Другої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Але листом № 01-16/1756 від 07 листопада 2017 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з пропуском передбаченого чинним законодавством шестимісячного строку на звернення з заявою про прийняття спадщини. Також було запропоновано звернутися до суду з питання встановлення додаткового строку. Враховуючи викладене він звернувся з вищевказаним позовом до суду та просить надати йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті його матері. В судове засідання представник позивача та позивач не зявилися, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав викладених у позові, у разі неявки відповідача не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином, про що свідчать матеріали справи. Заяв від відповідача до суду не надходило. Зі згоди представника позивача, та позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, провівши у сукупності дослідження матеріалів справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: У відповідності ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] є сином, [PERSON], померлої 19 лютого 2016 року, що підтверджується копії свідоцтва про народження [PERSON], та копією свідоцтва про смерть [PERSON] Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, яка складається з квартири, розташованої за адресою: м. Луганськ, вул. Совєтская, б. 16, кв. 32 та будинку розташованого за адресою : м. Луганськ, вул. Совхозна, б. 152. Позивач, звернувся до Другої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Але листом № 01-16/1756 від 07 листопада 2017 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з пропуском передбаченого чинним законодавством шестимісячного строку на звернення з заявою про прийняття спадщини. Також було запропоновано звернутися до суду з питання встановлення додаткового строку. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини.\~За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз'яснень, передбачених п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, законодавцем встановлено, що через поважність причини пропуску строку, суд може визначити спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Як встановлено судом, спадкодавець [PERSON] на момент смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO], б. 16, кв. 32. Позивач також на момент смерті спадкодавця проживав та був зареєстрований в [INFO]. Відповідно до ст. 1221 ЦК України: «Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом» Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Згідно п. 3.3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі.Таким чином, спадкоємець повинен звернутися з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відповідно до Розпорядження Кабінету міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м. Луганськ входить до такого переліку. 12 лютого 2015 року будо прийнято спеціальний Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення реалізації права на спадкування". Закон доповнив ст. 1221 Цивільного кодексу України положенням про те, що в особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом. Такий особливий випадок встановлено Законом України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" і Законом України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції". Так, було скасовано правило про прив'язку оформлення спадщини за останнім місцем проживання спадкодавця або розташування нерухомості. Тепер місцем відкриття спадщини вважається місце подання першої заяви спадкоємців. Тобто спадкоємці можуть звернутися за власним бажанням до будь-якого нотаріуса на території України із заявою про прийняття спадщини. Нотаріус на підставі такої заяви заведе спадкову справу, яку, у свою чергу, зареєструє в Спадковому реєстрі. У разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затверджений рішенням Кабінету Міністрів України, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, а нерухоме майно або основна його частина, у разі відсутності нерухомого майна - основна частина рухомого майна знаходиться на території, передбаченій частиною першою цієї статті, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Відповідно до роз'яснень, передбачених п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивач не подав заяву про прийняття спадщини в строки, встановлені ст. 1270 ЦК України, через військові дії в зоні АТО, оскільки проживав в м. Луганськ. В м. Луганськ в той час проходили бойові дії, та до теперішнього часу у зазначених населених пунктах не працюють державні установи, в тому числі і державні нотаріальні контори, оскільки вказана територія залишається непідконтрольною чинній українській владі. Можливості дістатися іншого місця, де можна було б подати заяву про прийняття спадщини після смерті матері у позивача не було. Можливість приїхати на підконтрольну територію, а саме м. Харків, у позивача зявилася лише восени 2017 року, коли він і звернувся до нотаріуса з відповідною заявою. З наведеного випливає, що встановлений статтею 1270 Цивільного кодексу України строк на прийняття спадщини пропущений з поважних причин. Враховуючи викладене, позовна заява підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст. ст. 1270, 1272 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 12, 81, 175, 177 Цивільного процесуального Кодексу України,

Outcome: approved