Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Донбасенерго» в особі Структурної одиниці [PERSON] акціонерного товариства «Донбасенерго» Словянської теплової електричної станції звернулося до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги, обґрунтувавши свої вимоги тим, що Публічне акціонерне товариство «Донбасенерго» в особі структурної одиниці Слов'янська теплова електрична станція забезпечує безперебійним постачанням тепловою енергією на централізоване опалення та гаряче водопостачання згідно «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року за адресою: [ADDRESS] відповідача: [PERSON]. Слов'янська теплова електрична станція є єдиним виробником у місті комунальних послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. . Відповідно до ст.ст. 67,68 ЖК України та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-ІV від 24 червня 2004 року споживачі зобов'язані сплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом (ст.20). Свої зобов'язання по оплаті наданих комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] відповідач не виконує. Відповідно до Правил (п.18) розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Боржник за вищевказаною адресою має особовий рахунок №001001084 в Структурній одиниці [PERSON] акціонерного товариства «Донбасенерго» Слов'янській тепловій електричній станції, але в порушення вимог діючого законодавства (п. 18 Правил, п.5 ч. 3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,ст.ст.67 та 68 ЖК України) порушує строки сплати за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. З березня 2012 року по лютий 2013 року включно нараховано до сплати 1503,23грн. Боржником за цей період сплачено 100,00грн. Зарахування платежу підприємством провадиться за період вказаний у квитанції. Надмірно сплачена сума (ніж нарахована) або кошти, які сплачуються особою без чіткого зазначення призначення платежу, в першу чергу спрямовуються на погашення боргу, який виник раніше (роз'яснення Комітету з питань фінансів і банківської діяльності Верховної ради України лист №06-10/10-1215 від 29.10.2004р.). Тому зараховано до сплати за вказаний період 721,50грн. 1503,23грн.-721,50грн.= 781,73грн. Таким чином за боржником перед структурною одиницею [PERSON] акціонерним товариством «Донбасенерго» за період з 01 березня 2012 року по 28 лютого 2013 року утворилася заборгованість у сумі 781,73грн. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь Структурної одиниці [PERSON] акціонерного товариства «Донбасенерго» Слов'янської теплової електричної станції заборгованість за надані комунальні послуги у вигляді відпустки теплової енергії на опалення й гарячу воду в сумі 781,73грн. перелічивши їх на п/р № 26035301433471 в ТВБВ 10004/0570 в філії Донецького ОУ АТ "Ощадбанк", МФО 335106, код 00131104, а також витрати по оплаті судового збору в сумі 1378,00грн. перелічивши їх на п/р № 26003300433471 в ТВБВ 10004/0570 в філії Донецького ОУ АТ "Ощадбанк", МФО 335106, код 00131104. У судове засідання представник позивача [PERSON], яка діє на підставі Довіреності № 19-294 від 25 грудня 2015 року (а.с. 3) не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце судового розгляду. 22 квітня 2016 року надала до суду Клопотання про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 29). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча про місце, дату та час судового засідання був повідомлений належним чином. ( а.с.26,28). У відповідності до ч.5 ст. 74 ЦПК України « У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: - юридичним особам та фізичним особам - підприємцям за адресою місцезнаходження ( місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців; - фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином». Відповідно до ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов»язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання ( перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобов»язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з»явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач повідомлений у встановленому порядку ( належним чином) про час і місце судового розгляду справи не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача ( представника позивача), вважає можливим відповідно до правил ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 224 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] акціонерного товариства «Донбасенерго» в особі Структурної одиниці [PERSON] акціонерного товариства «Донбасенерго» Словянської теплової електричної станції до [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обгрунтованість. [PERSON] акціонерним товариством «Донбасенерго» в особі структурної одиниці Слов'янська теплова електрична станція надаються житлово-комунальні послуги за адресою: [ADDRESS]. Власником житлового приміщення є [PERSON], що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна. Сторони по справі перебувають в відносинах, які врегульовані Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, ЦК України, ЖК України. З виписки по особовому рахунку № 001001084, відкритому на імя відповідача, [PERSON], вбачається, що за адресою житлового приміщення квартири [ADDRESS], Публічне акціонерне товариство «Донбасенерго» в особі структурної одиниці Слов'янська теплова електрична станція за період з 01 березня 2012 року по 28 лютого 2013 року включно було надано житлово-комунальні послуги, а саме опалення, водопостачання гарячої та холодної води, при цьому оплату послуг проведено частково. Таким чином, станом на 01 березня 2013 року утворена заборгованість у розмірі 781,73 грн. Згідно ст. 119 ч. 6 ЦПК України до позовної заяви, що подається у випадках, визначених частиною третьою статті 118 цього Кодексу, мають бути додані копії ухвали про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу або ухвали про скасування судового наказу. Згідно ч. 3 ст. 118 ЦПК України позовна заява щодо вимог,визначених у частині першій статті 96 цього кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом. Пунктом 1-5 частини 1 статті 96 ЦПК України передбачені вимоги, за якими може бути видано судовий наказ, зокрема в пункті третьому зазначено випадок при заявлені вимог про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. Ухвалою судді Словянського міськрайонного суду Донецької області від 09 лютого 2016 року відмовлено в видачі судового наказу за заявою [PERSON] акціонерного товариства «Донбасенерго» в особі Структурної одиниці [PERSON] акціонерного товариства «Донбасенерго» Словянської теплової електричної станції про стягнення заборгованості за комунальні послуги з [PERSON], - тому спірні відносини підлягають розгляду в позовному провадженні. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначені у Законі України "Про житло-комунальні послуги". Так, положенням статей 20, 21 вказаного Закону України врегульовані права та обов'язки споживача і виконавця житлово-комунальних послуг, а також визначене коло учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг, якими є власник, споживач, виконавець та виробник. Зокрема, обов'язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладання із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за недотримання умов його виконання, згідно з типовим договором. Правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг, згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов'язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Тобто, особа стає споживачем житлово-комунальних послуг за умови, якщо фактично користується (чи має намір користуватися) цими послугами. Обов'язок оплачувати житлово-комунальні послуги виникає у споживача з моменту користування цими послугами. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON] отримував та користувався наданими [PERSON] акціонерним товариством «Донбасенерго» в особі структурної одиниці Слов'янська теплова електрична станція житлово-комунальними послугами (централізоване постачання холодної та гарячої води, централізоване опалення). Відмова від отримання житлово-комунальних послуг відповідачем не подавалася. Оплата спожитих послуг відповідачем проведена частково, на особовому рахунку наявна заборгованість. Відповідно до ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та п.п. 6, 14 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, власники квартир (наймачі) - споживачі комунальних послуг зобов'язані належним чином та вчасно оплачувати надані житлово-комунальні послуги. При цьому, згідно з положенням ст.ст. 64, 66-68, 145, 156 ЖК України, повнолітні члени сім'ї наймача, члена кооперативу, власник зобов'язані брати участь в оплаті витрат по утриманню житла і несуть разом з ним солідарну відповідальність. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Враховуючи вказане, суд приходить до висновку, про обгрунтованість позовної заяви [PERSON] акціонерного товариства «Донбасенерго» в особі структурної одиниці Слов'янська теплова електрична станція щодо стягнення з відповідача на користь [PERSON] акціонерного товариства «Донбасенерго» в особі структурної одиниці Слов'янська теплова електрична станція суму заборгованості за комунальні послуги, утворену станом на 01 березня 2013 року у розмірі 781,73 гривень, та ухвалює рішення про задоволення цих вимог. Крім того, відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною 1 статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України „ Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати . У відповідності до п. 35 Постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»: «вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати». Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25 грудня 2015 року № 928-VІІІ мінімальна заробітна плата станом на 01 січня 2016 року складала 1378,00 грн. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1378 грн. 00 коп. (а.с.2). Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за комунальні послуги. З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 1378 грн. 00 коп., який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача і тому з відповідача слід стягнути на користь позивача [PERSON] акціонерного товариства «Донбасенерго» в особі структурної одиниці Слов'янська теплова електрична станція витрати по сплаті ним судового збору, у розмірі 1378 грн. 00 коп. На підставі викладеного і

Outcome: approved