Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаною позовною заявою та просить суд визнати недійсною Угоду № 362471 від 17 червня 2011 року укладену між ТОВ «Авто Просто» та нею - [PERSON], стягнути з відповідача - ТОВ «Авто Просто» на її користь суму 37961,79 грн.. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги по підставам вказаним у позовній заяві підтримує у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та просив залишити позов без задоволення по підставам вказаним у запереченні. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені вимоги не обґрунтовані, не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та не підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та ТОВ "АВТО ПРОСТО" була укладена Угоди № 362471 від 17.06.2011 року. Дана Угода укладена в рамках створеної Відповідачем в Україні системи продажу автомобілів АВТО ТАК. Вказана система відома під назвою "придбання в групах" в багатьох країнах світу, зокрема в Аргентині, Португалії, Бразилії, Угорщині, Польщі і інших. Подібна система полягає у створенні групи покупців, які бажають придбати товар високої вартості, наприклад - автомобіль, і які стають учасниками системи. Система встановлює відповідні механізми, які забезпечують придбання кожним із учасників автомобіля шляхом сплати його ціни невеликими щомісячними внесками протягом декількох років. При виконанні договорів з учасниками, укладеними в рамках системи АВТО ТАК, Відповідач надає учасникам послуги, що направлені на придбання автомобіля на основі системи АВТО ТАК. Ці послуги полягають в Формуванні груп учасників, організації і проведенні в групах асигнаційних актів а також інших. Укладена між ТОВ "АВТО ПРОСТО" та [PERSON] Угода складається з основного тексту Угод, Додатку № 1 (анкети учасника) та Додатку № 2 (Правила функціонування системи придбання в групах "АВТОТАК"). Всі додатки підписані сторонами і є невід'ємними частинами Угоди. Відповідно до ст. 10 Угод "підписання цієї Угоди та Додатків до неї, є свідченням факту ознайомлення, розуміння Сторонами та згоди Сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом Угоди та Додатків до неї". Також у ч 2 ст. 10 зазначено, що "Учасник заявляє, що отримав усі коректно викладені пояснення від представника АВТО ПРОСТО, уважно прочитав та зрозумів Угоду та додатки до неї, що засвідчує власним підписом." Більше того у додатку № 2 до Угоди № 362471, який також підписаний позивачем, вкінці над підписом Позивача, зазначено, "Учасник своїм підписом засвідчує факт ознайомлення та згоду з умовами Угоди, підтверджує свої права та обов'язки за Угодою, підтверджує здатність набувати прав та обов'язків за Угодою, умови Угоди зрозумілі та він їх вважає справедливими по відношенню до себе" Сама Угода та Додаток № 2 до неї містять опис послуг, що надаються ТОВ "АВТО ПРОСТО". Опис послуг приведено детально, щоб виключити необхідність їх усного тлумачення та уникнення подальших непорозумінь між сторонами з приводу трактування умов Угоди. Про додаткове розуміння Позивачем умов Угоди № 362471 та своїх прав та обов'язків за Угодою, свідчить і той факт що Позивач не звертався, протягом семиденного терміну, із письмовою заявою до Відповідача про розірвання Угоди № 362471, як це передбачено п. 13.8 ст. 13 Додатків № 2 до Угод, згідно якого ТОВ "АВТО ПРОСТО" повертає без виключення всі сплачені Позивачем кошти. Угоду № 362471 було включено до Групи № 1123 та надано порядковий номер 156 у цій групі. Вказана група, як і будь-які інші є закритою, тобто залучення інших осіб до групи після її формування не вимагається та не здійснюється Відповідачем. При укладенні Угоди № 362471 у відповідності до Статті 5 Угоди [PERSON] сплатила Вступний внесок у розмірі 2 910.96 гри. Даний вступний внесок було розраховано від ціни автомобіля, яка зазначена у Додатку № 1 до Угоди № 362471. Передбачені угодами умови дозволяють учаснику сплачувати ціну автомобіля невеликими щомісячними внесками, які названі в угоді "Чисті внески". Розмір одного Чистого внеску (внесок за автомобіль) становить 0,8333% (або 1/120) від ціни автомобіля та визначається в Додатку № 1 до Угод. Учасник зобов'язаний сплатити таку кількість Чистих внесків, яка є достатньою для сплати повної ціни автомобіля, - тобто, всього 120 внесків (0,8333% х 120 внесків = 100%). Загальна кількість внесків названа в Угоді як «Трафік внесків». Графік внесків зазначений у Додатку № 1 до Угоди і складається з 120 щомісячних внесків. Учасник вправі сплачувати щомісяця, як мінімум, один Чистий внесок. Отже, учасник може сплачувати ціну автомобіля максимально протягом 120 місяців (10 років). Сплачені всіма учасниками певної групи (яка є закритою) Чисті внески складають "Фонд групи". Саме за рахунок "фонду групи" щомісяця придбаваються автомобілі, які за визначеними Угодою механізмами передаються кожному учаснику даної групи. Угодою між АВТО ПРОСТО та позивачем встановлено, що позивач після укладення угоди та включення його до групи в системі зобов'язаний сплачувати: Ш "Чистий внесок" - 0,8333% від ціни автомобіля, це безпосередньо сплата за автомобіль; Ш "Внесок в оплату послуг" - 0,38% від ціни автомобіля + ПДВ; Ш "Внесок в оплату страхового платежу" - 0,065% від ціни автомобіля. Зазначені внески в сукупності становлять Щомісячний платіж учасника системи АвтоТак, який названий в угоді як "Повний внесок". Сплата внесків здійснюється протягом перших 15-ти днів кожного місяця. Таким чином загальним розміром зобов'язання за Угодою - є оплата 120 Повних внесків. Розмір кожної окремої складової Повного внеску та загальна сума до сплати вказується в рахунку, який АВТО ПРОСТО щомісяця надсилає учаснику. В такому рахунку вказуються платіжні реквізити, за якими здійснюється оплата. Також у даному рахунку, в інформаційній частині квитанції, вказується час та місце проведення наступного асигнаційного акту на якому розподіляються автомобілі. Всі внески сплачуються учасником Системи на користь АВТО ПРОСТО як адміністратора системи АвтоТак. Для того аби сплата учасником внесків не вимагала додаткової оплати ним банківських послуг, відповідачем укладено окремий договір з Ощадбанком України, що має найбільшу в Україні мережу філій та відділень, згідно з умовами якого комісійну винагороду банку сплачує АВТО ПРОСТО. Таким чином, умови надання Позивачеві послуг на підставі Угоди та інформація про ці послуги викладені досить детально і ясно в Угоді та Додатках до неї. Тому, Відповідач вважає, що Позивач при підписанні Угод мав повну і достовірну інформацію про послуги Відповідача та порядок їх надання. На виконання умов Угоди № 362471 Позивачем було сплачено двадцять вісім Щомісячних внесків. В своїй позовній заяві, при вимозі визнати Угоду № 362471 недійсною та стягнення з Відповідача всіх сплачених коштів, Позивач посилається на порушення Відповідачем вимог ЗУ «Про захист прав споживачів» стосовно несправедливих умов Угод № 362471 (ст. 18 вказаного закону), стосовно нечесної підприємницької практики що вводить споживача в оману шляхом утворення, експлуатації або сприяння розвитку Відповідачем пірамідальних схем (п. 2 ч. 1, п. 7 ч. З ст. 19 вказаного закону), порушення Відповідачем вимог Цивільного кодексу України, а саме введення Позивача в оману (ст. 230 ЦКУ) та здійснення діяльності без відповідного дозволу (ліцензії) ст. 227 ЦК України. Не погоджуючись з викладеним в позовній заяві жодним чином не підтвердженими та недоведеними обґрунтуваннями, щодо визнання Угоди № 362471 недійсною, Відповідач надав наступні пояснення та заперечення. Оскільки основним критерієм визнання угоди недійсною на підставі закону України "Про захист прав споживача" п. 2 ч. 1, п. 7 ч. 3 ст. 19 - є введення споживача в оману. Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 230 ЦК України "обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або вона замовчує їх існування". Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 230 передбачено, що суд визнає угоду недійсною у випадку, якщо "одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ст. 229 цього Кодексу)". Відповідно до ст. 229 ЦК України "істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням". Позивач не зазначив та не надав жодного доказу, що Позивача обманювали щодо природи правочину або прав чи обов'язків за Угодою. Про природу правочину, перелік прав і обов'язків Позивача, а також перелік прав та обов'язків ТОВ "АВТО ПРОСТО", Позивачу було відомо. Про це свідчить те, що Позивач сплатив вступний внесок, а також те, що Позивач не звертався із заявою про розірвання Угоди в обумовлений семиденний термін, а виходячи із пояснень які містяться у позовній заяві Позивача, він мав таку можливість, але нею не скористався. Угода та Додаток № 2 до неї, підписані сторонами, містять детальний опис послуг, що надаються Відповідачем. В момент підписання Угод Позивач отримав примірники Угод та додатків до них, які містять опис послуг, що надаються Відповідачем. Опис послуг приведено детально, щоб виключити необхідність їх усного тлумачення та уникнення подальших непорозумінь між сторонами з приводу трактування умов Угод. Всі положення угод чітко викладені в Угоді та додатку № 2 до неї. Кожне положення угод прописано детально з метою виключити можливість усного тлумачення умов Угоди. Наявні докази, які свідчать про отримання доступної, достовірної та своєчасної інформації під час підписання угоди, а саме: стаття 10 Угод, яка гласить: "підписання цієї Угоди, а також Додатків до неї є свідченням факту ознайомлення, розуміння Сторонами та згоди Сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом Угоди та Додатків до неї ", а також відповідно до даної статті "Учасник заявляє, що отримав усі коректно викладені пояснення від представника АВТОПРОСТО, уважно прочитав та зрозумів Угоду та Додатки до неї, що засвідчує власним підписом". Підпис Учасника в Угоді стоїть поряд зі вказаною Статтею, що є свідченням обізнаності Позивача як відносно предмету Угоди, так і щодо його прав та обов'язків за договором. Крім цього у Додатку № 2 до Угоди Позивач засвідчив - "Учасник своїм підписом засвідчив факт ознайомлення та згоду з умовами Угоди, підтверджує свої права та обов'язки за Угодою, підтверджує здатність набувати прав та обов'язків за Угодою, умови Угоди зрозумілі та він вважає їх справедливими по відношенню до себе.". Данні письмові докази жодним чином не спростовані Позивачем. Відповідно до п. 13.8 ст. 13 Додатку № 2 до Угоди Учаснику надається 7 (сім) днів для того, щоб він міг детально ознайомитися з Угодою та прийняти її чи відмовитися від участі в системі Автоплан. Строк у сім (7) днів є достатнім для ознайомлення з умовами Угоди. При цьому, у випадку розірвання угоди протягом семи днів з моменту її підписання "Учаснику повертається сума внесених ним на рахунок Фірми коштів". Для цього необхідно письмово повідомити Фірму про розірвання Угоди. У відповідності до положень ст. 13 передбачено умови, правила та порядок розірвання Угоди, дані умови були узгодженні між сторонами при підписанні Угоди. Більше того у відповідності до положень п. 13.8 ст. 13 Додатку № 2 до Угоди Позивач мав право розірвати Угоду протягом семи календарних днів з дня підписання Угоди та отримати ВСІ без виключення сплачені Відповідачу кошти, але Позивач не скористався даним правом. Також у відповідності до положень ст. 651 Цивільного кодексу України "Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено ДОГОВОРОМ або законом." Таким чином в Угоді сторони встановили порядок, умови та наслідки при розірванні Угоди, та сторони погодились з даними умовами шляхом підписання Угоди. Але, Позивач не звернувся із вказаною заявою про розірвання угоди, а отже він розумів умови Угоди, вони його повністю задовольняли і були для нього вигідними та він їх вважав справедливими по відношенню до себе, що підтверджується його підписами в Угоді та додатку № 2 до неї а також сплатою Позивачем вступного внеску та щомісячних внесків та незвертанням Позивачем до Відповідача із відповідною заявою про розірвання Угоди. Крім того, відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.2009 р. "ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення". Підписавши Угоду та додатки до неї, Позивач тим самим підтвердив свою обізнаність з умовами Угоди та висловив свою згоду з цими умовами. Отже, Відповідачем не було здійснено жодної дії, яка б вводила Позивача в оману, Відповідачем не повідомлено жодної обставини, яка не відповідає дійсності. Позивачем не надано жодного доказу введення Позивача в оману Відповідачем під час укладання Угоди. За таких обставин всі твердження Позивача про обман щодо умов договору які мають істотне значення є необгрунтованими, безпідставними та надуманими. Таким чином Позивачем, при вимозі визнання Угод недійсними з підстав порушення Відповідачем вимог п. 2 ч. 1, п. 7 ч. З ст. 19 ЗУ "Про захист прав споживачів", щодо введення споживача в оману шляхом утворення, експлуатації або сприяння розвитку Відповідачем пірамідальних схем, жодним чином не доведено такого важливого чиннику, як введення Позивача в оману і тому всі інші доводи Позивача, про створення та експлуатацію пірамідальних схем, є такими що не потребують спростування оскільки при відсутності у складі порушення, вимог п. 2 ч. 1, п. 7 ч. З ст. 19 ЗУ "Про захист прав споживачів", такого важливого чиннику, як введення в оману, не існує створення та експлуатації пірамідальних схем, тобто пірамідальна схема не може самостійно існувати без введення споживача в оману. Але, для всебічного та повного розгляду справи ТОВ "АВТО ПРОСТО" зазначає про відсутність у діях товариства та укладеній Угоді № 362471, елементів утворення, експлуатації та сприяння розвитку пірамідальним схемам. В свої позовній заяві Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на п. 2 ч. 1, п. 7 ч. З ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів". Так незаконною пірамідальною схемою є "коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції'. Відповідно до статті 1 предметом Угоди є надання учаснику послуг, спрямованих на придбання автомобіля через систему АВТОТАК. Відповідно до статті 2 Угоди "АВТО ПРОСТО" гарантує Учаснику (позивачу) який виконує передбачені Угодою зобов'язання, надання Права на отримання автомобіля. При цьому визначення "право на отримання автомобіля" застосовується в значенні терміну (ст. 251 ЦК України) або моменту у часі з якого Позивач має право вимагати від відповідача фактичної передачі автомобіля, зазначеного в Угоді, а Відповідач, відповідно, зобов'язаний передати автомобіль Позивачу. Статтею 3 Угоди передбачено зобов'язання АВТО ПРОСТО щодо забезпечення отримання Автомобіля Учасником системи згідно з умовами Договору. Відповідно до «Термінології» Додатку № 2 до Угоди, "АвтоТак - це торговельна марка, зареєстрована згідно з законодавством України та використовується для позначення послуг АВТО ПРОСТО з адміністрування системи придбання автомобілів у групах.». Кожна укладена угода включається в групу, кожній сформованій групі надається порядковий номер, кожному Учаснику системи надається порядковий номер в його групі (п.1.4 Додатку №2 до Угоди). Після формування групи Учасників залучення інших Учасників (споживачів) не відбувається, не вимагається такого залучення інших осіб і від Позивача. "АВТО ПРОСТО зобов'язується провести перший асигнаційний акт у кожній групі в місяці, наступному за місяцем, в якому підлягає сплаті перший Повний внесок в групі. Наступні асигнаційні акти проводяться щомісяця" (Пункт 4.2. Статті 4 Додатку№2 до Угоди). Також згідно п. 7 ч. З ст. 19 ЗУ "Про захист прав споживачів" Забороняються як такі, що вводять в оману: утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції;" Відповідач не розвиває пірамідальні схеми, а Позивач не сплачує за можливість одержання компенсації за рахунок залучення інших споживачів. Твердження позивача про те, що діяльність товариства являє собою реалізацію пірамідальної схеми, оскільки позивач отримує кошти від споживачів та перерозподіляє їх на користь інших не вкладаючи власних коштів є необгрунтованими, помилковими та хибними, оскільки: - Відповідно до п. 5 ч. 1 ЗУ "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків Фінансових послуг" фінансова послуга - операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Тобто законом передбачена можливість надання послуг за рахунок залучених фінансових активів. Стаття 1 ЗУ "Про кредитні спілки" "1. Кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об?єднаних грошових внесків членів кредитної спілки." Стаття 1 ЗУ "Про недержавне пенсійне страхування" недержавний пенсійний фонд - юридична особа, створена відповідно до цього Закону, яка має статус неприбуткової організації, функціонує та провадить діяльність виключно з метою накопичення пенсійних внесків на користь учасників пенсійного фонду з подальшим управлінням пенсійними активами, а також здійснює пенсійні виплати учасникам зазначеного фонду у визначеному цим Законом порядку." Стаття 1 Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю " Цей Закон встановлює загальні принципи, правові та організаційні засади залучення коштів фізичних і юридичних осіб в управління з метою фінансування будівництва житла та особливості управління цими коштами, а також правові засади та особливості випуску, розміщення та обліку сертифікатів фондів операцій з нерухомістю." Таким чином за логікою Позивача вказані вище послуги, які визначені Законом, також являють собою експлуатацію пірамідальних схем. Закон України N 3161-IV яким Закон України "Про захист прав споживачів" викладено у новій редакції та статтею 19 було визначено поняття "пірамідальних схем" ухвалено 01 грудня 2005 року. Закон України № 3462-IV, яким до ЗУ "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" були внесені зміни до ч. 1 ст.4 та вказану статтю було доповнено пунктом 11-1 такого змісту: Фінансовими послугами вважаються такі послуги: адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах був ухвалений 02.06.2011 року. Таким чином, навіть якщо за логікою Позивача вважати що ТОВ "АВТО ПРОСТО" "будує піраміди" то застосуванню підлягає Закон України № 3462-IV від 02.06.2011 року, як такий, що прийнятий пізніше. 02.06.2011 року Верховною Радою України був прийнятий Закон № 3462-IV від 02.06.2011 року, яким до ЗУ "Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг" були внесені зміни до ч.1 ст.4 та вказану статтю було доповнено пунктом 11-1 такого змісту: Фінансовими послугами вважаються такі послуги: адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах. Таким чином послуги, що надаються Відповідачем Позивачу унормовані в ЗУ "Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг", що ще раз підтверджує помилкове тлумачення Позивачем змісту п. 7 ч. З ст.19 ЗУ "Про захист прав споживачів". Крім того 12.11.2012 року набуло чинності Розпорядження № 1676 від 09.10.2012 року Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг "Про затвердження Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах", що ще раз підтверджує хибність висновків позивача про те, що діяльність, яку здійснює ТОВ "АВТО ПРОСТО" є утворенням пірамідальних схем, оскільки регулюється та контролюється Державою в особі Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг. На відміну від так званих "ПІРАМІД" ТОВ "АВТО ПРОСТО" укладає договори з кожним контрагентом, виконує умови договорів, передає автомобілі, повертає кошти за розірваними договорами та, найголовніше, сплачує податки. Виключним предметом діяльності ТОВ "АВТО ПРОСТО" є надання фінансових послуг з адміністрування фінансових активів для придбання автомобілів в групах. Отже, навіть гіпотетично не можливо кваліфікувати діяльність ТОВ "АВТО ПРОСТО", як пірамідальну. Більше того, відповідно до п. 5 ч. 1 ЗУ "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" фінансова послуга - операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. 02.06.2011 року Верховною Радою України був прийнятий Закон № 3462-IV від 02.06.2011 року, яким до ЗУ "Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг" були внесені зміни до ч.1 ст.4 та вказану статтю було доповнено пунктом 11-1 такого змісту: Фінансовими послугами вважаються такі послуги: адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах. Таким чином послуги, що надаються Відповідачем Позивачу унормовані в ЗУ "Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг", що ще раз підтверджує помилкове тлумачення позивачем змісту п. 7 ч. З ст. 19 ЗУ "Про захист прав споживачів". Таким чином позивачем невірно застосовано ст. 19 ЗУ "Про захист прав споживачів" до правовідносин сторін за Угодою, щодо утворення та експлуатації пірамідальної схеми Відповідачам. Стосовно віднесення послуг придбання в групах, що надаються ТОВ "АВТО ПРОСТО" до пірамідальних схем, то такі послуги, які надаються ТОВ "АВТО ПРОСТО" на підставі відповідних Угод, не є утворенням пірамідальних схем. Таку саму позицію займає Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Рішенні від 11 травня 2012 року по справі № 6-10199св12; в Ухвалі ВССУ від 28.12.11 року по справі № 6-38487 св 11, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Рішенні від 23 жовтня 2013 по справі № 6-27659св13, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Рішенні від 27 листопада 2013 року по справі № 6-90967св13. Відповідно до ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, що встановлені рішенням, що набрало законної сили у цивільній справі, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлені ці обставини. За таких умов, всі вимоги Позивача визнати Угоду № 362471 як таку, що покладено в основу пірамідальної схеми, відповідно до п. 7 ч. З ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів", є безпідставними. Також у позовній заяві позивач зазначає про включення в Угоди умов які є несправедливими у розумінні ст. 18 ЗУ "Про захист прав споживачів" (далі - Закон). Дане твердження відповідач вважає безпідставним та таким, що не відповідає дійсності виходячи з наступного: У п. 2 ст. 67 ГК України - "підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України". Відповідно до ст. 6 ЗУ "Про ціни та ціноутворення" "В народному господарстві застосовуються вільні ціни і тарифи. Відповідно до термінології Додатку №2 до Угоди "Плата за послуги, пов'язані зі вступом до системи є фіксованою сумою погоджених сторонами витрат, пов'язаних зі вступом Учасника до системи АвтоТак", а саме: представником у м. Дніпропетровськ були надані Позивачу роз'яснення, щодо змісту Угоди у орендованому Відповідачем приміщенні, Відповідачем були надані примірник Угоди разом з додатками для підписання Позивачем, один примірник Угоди був надісланий до центрального офісу у м. Києві, співробітники Відповідача провели перевірку правильності заповнення бланку Угоди з додатками, внесли дані Позивача до електронної бази даних, Угоду була включена до груп № 1123 та надано порядкові номери у групах № 156, Відповідачем від імені позивача на виконання умов Угоди було укладено договір страхування майнових інтересів Учасника з відповідною страховою компанією. Всі ці дії вимагали певних витрат від Відповідача, при цьому у разі розірвання Учасником угоди протягом 7-ми днів з дати укладання Угоди (п.13.8 ст.13 Додатку №2 до Угоди) Учаснику повертається вся сума сплачених коштів, а Відповідач не отримує жодного відшкодування за понесені витрати. Причому всі витрати, зроблені відповідачем були зроблені за власні кошти ТОВ "АВТО ПРОСТО" та зроблені за довго до оплати позивачем послуг, пов'язаних зі вступом до Системи. Крім того розмір та порядок оплати даного внеску погоджений сторонами в Угоді та Додатку до неї і оплата послуг відповідача пов'язаних зі вступом позивача до системи АВТОТАК є обов'язковою умовою Угоди. Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України "Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства." Отже оскільки, сторонами в Угоді визначено положення про оплату послуг пов'язаних зі вступом до системи АвтоТак, то не важливо які витрати поніс відповідач, пов'язані зі вступом до системи АвтоТак позивача та не важливо, з юридичної точки зору, чи вистачило коштів сплачених Позивачем в якості оплати послуг, пов'язаних зі вступом до системи на покриття витрат Відповідача. Таким чином, позивач безпідставно зазначив, що відповідачем не вкладаються власні кошти та нічого не робиться, що робить схему пірамідальною. Тим більше, незрозумілим є те яким чином позивач бачить застосування судом до сплати вступного внеску та плати за право на отримання автомобіля - пірамідальної схеми. Так само і оплата за послуги, пов'язані з видачею автомобіля за Системою сплачується за абсолютно реальні дії Відповідача: передача автомобіля здійснюється за місцем проживання Учасника, що передбачає знаходження представника Відповідача у місті проживання Учасника і виплату йому заробітної плати, оренди приміщення, представник Відповідача допомагає Учаснику зібрати необхідний пакет документів для реєстрації авто, підписання договорів поруки та застави, супроводжує учасника до нотаріуса з метою укладання даних договорів, допомагає при реєстрації авто у МРЕВ. А тому пояснення Позивача щодо безпідставності отримання Плати за послуги, пов'язані зі вступом до Системи та плати за послуги, пов'язані з видачею автомобіля за Системою є необгрунтованими, а Відповідач має право встановлювати плату за свої послуги вільно на власний розсуд, крім того дана плата узгоджена між сторонами в момент підписання Угоди. Посилання позивача на порушення відповідачем ч. 2 та п. 3 ч. 3 ст. 18 ЗУ "Про захист прав споживачів" є безпідставним виходячи з наступного. Вказані норми передбачають, що "Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача", та "встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця;" Не зрозумілим є посилання Позивача на істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Оскільки дисбаланс - це нерівна кількість прав та обов'язків, то Позивачу необхідно було зазначити в якій кількості нерівні права та в якій кількості нерівні обов'язки сторін, та ще й така нерівність повинна бути на шкоду споживача, крім того така нерівність повинна бути істотною. Зобов'язання Відповідача визначені в ст. З Угоди та складається з 12 пунктів натомість зобов'язання Позивача визначені в ст. 5 Угоди та складаються з 7 пунктів. Таким чином посилання позивача на істотний дисбаланс прав та обов'язків позивача та відповідача та ще й на користь відповідача не відповідає дійсності. Загалом позивачем не надано жодного доказу про порушення Позивачем прав Відповідача, наданих йому ЗУ "Про захист прав споживачів". Всі заяви позивача про порушення його прав нічим не підтверджені та взагалі не зазначено в чому ж саме полягає таке порушення. Що стосується вимог позивача про те, що Відповідач здійснює свою діяльність без відповідного дозволу (ліцензії) то в обґрунтування позовних вимог Позивач посилається і на той факт, що на момент укладення угоди послуги, що надаються Відповідачем, а саме: адміністрування фінансових для придбання товарів у групах, мали ознаки фінансових послуг та відповідно підлягали ліцензуванню. А оскільки Угоду укладено між [PERSON] та ТОВ "Авто Просто" без наявності у Відповідача відповідної ліцензії, то така угода у відповідності до ст. 227 ЦК України, може бути визнана судом недійсною. Однак, 02.06.2011 року Верховною Радою України було Прийнято Закон України № 3462-IV від 02.06.2011 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання ринків фінансових послуг», яким до Закону України "Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг" були внесені зміни до ч.1 ст.4 та вказану статтю було доповнено пунктом 11-1 такого змісту: Фінансовими послугами вважаються такі послуги: адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах. Відповідно до ЗУ "Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг" фінансова діяльність ліцензується. Вказаний Закон № 3462-IV від 02.06.2011 року набув чинності 09.01.2012 року. Відповідно до п.3 Прикінцевих положень Закону України № 3462-IV від 02.06.2011 року, фінансові установи зобов'язані протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом привести свою діяльність у відповідність із вимогами цього Закону. Таким чином, законодавець надав фінансовим установам, що надають послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, термін в один рік, починаючи з 09.01.12 р., для того, щоб отримати ліцензію на здійснення своєї діяльності. Крім того, п.4 Прикінцевих положень Закону України № 3462-IV від 02.06.2011 року зазначено наступне: «Спеціально уповноваженому органу виконавчої влади у сфері регулювання ринків фінансових послуг у шестимісячний строк з дня опублікування цього Закону розробити та затвердити ліцензійні умови здійснення діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах». Розпорядження Нацкомфінпослуг №1676 "Про затвердження Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах" було прийнято лише 09.10.2012 року, а набрало чинності 12.11.12 р.. Так, зокрема, розділом Ліцензійними умовами було визначено вичерпний перелік умов, яким має відповідати заявник для отримання ліцензії на провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, порядок подання документів для отримання ліцензії, механізм її отримання тощо. Таким чином, без Ліцензійних умов, був відсутній механізм врегулювання відносин між органом, що уповноважений видавати ліцензії на здійснення діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, та фінансовими установами, які мають намір їх отримати. Таким чином, з моменту набрання чинності Розпорядженням Нацкомфінпослуг №1676 "Про затвердження Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах" та до моменту звернення Відповідача до Нацкомфінпослуг із заявою про видачу ліцензії, ТОВ "Авто Просто" готувало необхідний пакет документів, що подається разом із заявою на видачу ліцензії, при цьому не порушуючи річний термін встановлений п. 3 Прикінцевих положень Закону України № 3462-IV від 02.06.2011 року. Враховуючи, що зазначене вище та той факт, що Угоду між Позивачем та Відповідачем було укладено 17.06.2011 року, посилання [PERSON] на те, що ТОВ "Авто Просто" зобов'язане було мати ліцензію в день підписання Угоди, необґрунтовані та спростовуються п. З Прикінцевих положень_Законом України № 3462-IV від 02.06.2011 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання ринків фінансових послуг». ТОВ "Авто Просто" було отримано Ліцензію серії АВ №198421 від 15.01.2013 року на здійснення діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах. Вказану позицію також підтримує Верховний суд України, що вбачається з Постанови, копію якої надав відповідач. У постанові зазначено, що раніше, до набрання чинності Ліцензійними умовами, ТОВ «АВТО ПРОСТО» не могло і не мало отримувати ліцензію на здійснення такого виду діяльності. Позивач у своєму позові також не зазначає де і як можна було отримати ліцензію до набрання чинності ліцензійними умовами, оскільки це є абсурдом. Верховним Судом України було розглянуто заяву ТОВ "АВТО ПРОСТО" про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ. Підставою звернення до Верховного Суду України з заявою про перегляд судових рішень є неоднакове застосування судом касаційної інстанції п. 7 частини 3 статті 19 Закону України "Про захист прав споживачів" під час розгляду справ стосовно договорів про надання фінансових послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів в групах. 11.09.2013 року Верховним Судом України, за результатами розгляду вищевказаної заяви ухвалено Постанову № 6-40цс13, відповідно до якої заяву ТОВ "Авто Просто" - Задоволено, ухвалу ВССУ скасовано, справу направлено на новий розгляд до ВССУ. При цьому, Верховним Судом України було встановлено, що в діяльності ТОВ "Авто Просто" не вбачається порушень ст.. 19 ЗУ "Про захист прав споживачів" в тому числі не вбачається ознак нечесної підприємницької практики, що полягає в створенні та експлуатації пірамідальних схем, з цього приводу Верховний Суд України виклав свою правову позицію на офіційному сайті де зазначається, що "...придбання товарів у групах передбачає надання споживачу товару в обмін на внесення ним коштів.. Також у Постанові Верховного Суду України зазначено, що не можна вважати правильним висновок суду про те, що така діяльність здійснюється товариством нелегально, у тому числі до введення законом ліцензування такої діяльності. Також у Постанові Верховного Суду України зазначено, що "Аналізуючи норму ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів", можна дійти висновку, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (п. 6 ч. 1 ст. 3 ч. 3 ст. 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін; пo-трете, умови договору завдають шкоди споживачеві " З огляду на зазначене та з метою дотримання правової позиції Верховного Суду України, Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області зобов'язаний привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України від 11.09.2013 року. Відповідно до ст. 10 та ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України "кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог". На підставі вищевикладеного суд вважає, що вимоги Позивача не ґрунтуються на чинному законодавстві та укладеній Угоді, відсутні правові підстави для визнання Угоди № 362471 недійсною та стягнення з Відповідача будь-яких коштів, відповідачем взяті на себе обов'язки виконуються, а отже, як наслідок, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог. Таким чином суд, вважає необхідним відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: dismissed