Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

Кредитна спілка "Громада" звернулась до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.09.2011 р. між КС "Громада" та [PERSON] укладено кредитний договір № 401 у вигляді кредитної лінії (в рамках дії генерального договору про кредитування № 14 ГН від 24.09.2010 року), відповідно до умов якого обумовлений розмір кредиту становить 220000 грн., строк дії кредитної лінії дійсний з 29.09.2011 року по 20.09.2013 року. Плата за користування кредитом становить 38,5% річних від суми залишку кредиту. Згідно з умовами кредитного договору № 401, кредитодавець зобовязується надати позичальнику кредит на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених договором. 11 червня 2014 року Скадовським районним судом Херсонської області ухвалено рішення про стягнення на користь КС «Громада» солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості за кредитним договором станом на 21.05.2014 року в сумі 197 959,21 грн. Відповідач [PERSON] з моменту винесення рішення Скадовським районним судом Херсонської області проводив часткове погашення заборгованості. Проте, станом на 02.06.2015 року заборгованість по кредиту складає заборгованість по процентам за користування кредитними коштами 78 092,37 грн., сума 3% річних 13 462,10 грн., сума інфляційних втрат 110 510,35 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2020,65 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві. Відповідачі будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суду не повідомили. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідачки на підставі поданих доказів та в порядку ст. 224 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, в зв'язку з наступними встановленими судом обставинами справи та відповідними їм правовідносинами. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що 29.09.2011 р. між КС "Громада" та [PERSON] укладено кредитний договір № 401 у вигляді кредитної лінії (в рамках дії генерального договору про кредитування № 14 ГН від 24.09.2010 року), відповідно до умов якого обумовлений розмір кредиту становить 220000 грн., строк дії кредитної лінії з 29.09.2011 року по 20.09.2013 року. Плата за користування кредитом становить 38,5% річних від суми залишку кредиту. Згідно з умовами кредитного договору № 401, кредитодавець зобовязується надати позичальнику кредит у сумі 220000 грн. на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених договором. Позивач виконав взяті на себе зобовязання в повному обсязі та надав [PERSON] відповідно до додаткового договору № 1, № 2 про отримання траншу до кредитного договору у вигляді кредитної лінії від 29.09.2011 року та від 30.09.2011 року транш у розмірі 138000 грн. та відповідно в розмірі 75459,21 грн. на загальну суму 213459,21 грн. 20.09.2013 року між КС "Громада" та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] укладено договір поруки № 401п та додаткову угоду № 1, відповідно до яких останні поручилися за виконання [PERSON] зобов'язань, що виникли на підставі кредитного договору № 401 від 29.09.2011 року. Рішенням Скадовського районного суду від 11.06.2014 р. стягнуто на користь КС «Громада» солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором станом на 21.05.2014 року в сумі 197 959,21 грн. Станом на 02.06.2015 року заборгованість по кредиту складає заборгованість по процентам за користування кредитними коштами 78 092,37 грн., сума 3% річних 13 462,10 грн., сума інфляційних втрат 110 510,35 грн. Згідно п. 17 Постанови № 5 від 30 березня 2012 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин, зобовязання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599601, 604609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А належним виконанням зобов'язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитними коштами у строки, в розмірі та в валюті, визначеними в кредитному договорі. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто зобов'язання за кредитним договором припиняється лише виконанням, проведеним відповідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в Кредитному договорі. Згідно п. 1.2 ст. 1 Договорів поруки передбачено, що Поручителі та Позичальник відповідають як солідарні боржники, що означає, що Кредитор може звернутись з вимогою про виконання боргових зобовязань до Позичальника, так і до Поручителів разом, так і від кожного з них окремо, при чому як повністю так і в частині боргу. Пунктом 1.3 ст. 1 Договорів поруки встановлено, що Поручитель відповідає по зобовязаннях Позичальника в повному обсязі, тобто за повернення суми кредиту, процентів за його користування, а також за відшкодування збитків, завданих Кредитору невиконанням або неналежним виконанням Позичальником умов кредитного договору. Статтею 543 ЦК України встановлено, що у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обовязку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобовязаними доти, доки їхній обовязок не буде виконаний у повному обсязі. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статі 1048 цього Кодексу. Статтями 625, 629 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, договір є обовязковим для виконання сторонами. Враховуючи, що відповідачі з умовами кредитного договору були ознайомлені, будь-яких належних та допустимих доказів про повне або часткове спростування позовних вимог позивача, відповідами не надано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню, в межах встановленого судом розміру заборгованості. Судові витрати по справі розподіляються у відповідності з положеннями ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved