Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Дельта банк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 004-05006-120911 від 12.09.2011 року та просить стягнути 10237,16 грн. заборгованості за кредитним договором та витрати по сплаті судового збору у сумі 229,40 грн.. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 12.09.2011 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 004-05006-120911, на підставі якого банк надав відповідачеві кредит на придбання певного майна на суму 6786,00 грн. на умовах, визначених договором. Відповідно до п.2.3 договору за користування кредитом відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 0,01 % в рік, а також згідно п.2.5 договору сплачує за ведення кредитної справи плату в розмірі 3,42 % в місяць. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 6786,00 грн., про що свідчить меморіальний ордер №32516362 від 13.09.2011 року та рахунок-фактура № CФGIT-0000001965 від 12.09.2011 року. Відповідач отримав зазначене майно, що підтверджується накладною № РФGIT- 000000083 від 12.09.2011 року. Відповідач умови кредитного договору порушив і зобов'язання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 25.06.2013 року заборгованість за кредитним договором складає 10237,16 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту - 6059,27 грн., заборгованість за відсотками - 0,45 грн.; заборгованість за комісіями - 4177,44 грн.. У судове засідання представник позивача не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Просить розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.4). Відповідач у відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, засновані на договорі. Так, 12.09.2011 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та [PERSON] укладений кредитний договір № 004-05006-120911 (а.с.5-8). Позивачем виконано зобов'язання та надано кредит у сумі 6 786,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 32516362 від 13.09.2011 року (а.с.9) та рахунком-фактурою № CФGIT-0000001965 від 12.09.2011 року (а.с.17). Отримання відповідачем майна підтверджується накладною № РФGIT-000000083 від 12.09.2011 року (а.с.18). Відповідно до статуту ПАТ "Дельта банк" є правонаступником ТзОВ "Комерційний Банк "Дельта" (а.с.19-20). Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. За змістом ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач порушив зобов'язання за кредитним договором та не сплачує кредит та відсотки за користування кредитними коштами, внаслідок чого станом на 25.06.2013 року утворилась заборгованість перед банком у розмірі 10 237,16 грн., в т.ч. заборгованість за сумою кредиту - 6059,27 грн., заборгованість за відсотками - 0,45 грн., заборгованість за комісіями - 4177,44 грн. (а.с.10-11). Таким чином, в межах заявлених позовних вимог суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 004-05006-120911 від 12.09.2011 року у сумі 10237,16 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту - 6059,27 грн.; заборгованість за відсотками - 0,45 грн.; заборгованість за комісіями - 4177,44 грн., підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, тому судовий збір у сумі 229,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved