Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

Рудич І.Р. 27.05.2014 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом із вимогами стягнення на користь ПАТ "КБ "ПриватБанк" з [PERSON] заборгованості в сумі 13418,92 грн, посилаючись на те, що останнім в порушення умов кредитного договору не в повній мірі виконано особисті зобов'язання щодо здійснення щомісячних платежів за укладеною між сторонами Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 24.12.2012 року, за умовами яких відповідач отримав кредит в сумі 10087,68 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом строком 36 місяців, при цьому відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Генеральна угода, разом з Умовами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою, складає між ним та банком кредитний договір. Представник позивача Сауляк Є.В. в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив задоволити позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України, в судове засідання черговий раз не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин чи розгляд справи у його відсутності не представив. Виходячи з наведеного суд дійшов висновку про можливість постановлення рішення в порядку заочного розгляду справи, так як відповідно ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши представлені докази, суд доходить наступного. Даний спір належить до категорії цивільно-правових спорів позовного провадження загальної підсудності, що за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача (а.с.40) є підсудним Жмеринському міськрайонному суду. Згідно положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу; якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу; якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень ч.1,2 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. У відповідності до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В судовому засіданні установлено, що ПАТ "КБ "Приватбанк" та [PERSON] уклали Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 24.12.2012 року, що підтверджується копіями останніх (а.с.8-32) відповідно до яких останньому було надано кредит в розмірі 10087,68 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строком на 36 місяців з 24.12.2012 року по 31.12.2015 року, здійснення погашення заборгованості передбачено з "1" по "25" число кожного місяця. Згідно п.2.2 вказаної Генеральної угоди при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, зазначених в цій Генеральній угоді, Умовах та правилах більш ніж на 31 день, за зобов'язаннями, строк яких не настав, сторони узгодили, що терміном повернення кредиту вважається 32 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32 дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф в розмірі 2180,52 грн. Згідно доданого до позовної заяви розрахунку (а.с.6) збільшуване прострочення виконання зобов'язань [PERSON] за договором кредиту від 24.12.2012 року перед позивачем відбулось, починаючи з квітня 2013 року, заборгованість відповідача станом на 14.04.2014 року становить: 9335,29 грн. - заборгованість за кредитом, 1921,49 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 156,74 грн. - несплачені проценти на поточну заборгованість, 1764,75 грн. - несплачені проценти на прострочену заборгованість, 2162,14 грн. - штраф відповідно до п.2.2. Генеральної угоди. Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, ніким не оскаржуються та не суперечать один одному. Відповідачем відсутність своєї вини у простроченні грошових зобов'язань перед позивачем за договором кредиту суду не доведено, інших відомостей щодо виконання ним власних зобов'язань не представлено; факт виконання позивачем зобов'язань щодо видачі йому кредитних коштів не заперечено. З урахуванням викладеного вимоги позивача є справедливими, так як заявлені до стягнення суми узгоджуються з представленим розрахунком станом на 14.04.2014 року та вказаним графіком погашення кредиту, не суперечать вимогам закону, відповідають положенням кредитного договору, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Також пропорційно обсягу задоволення позовних вимог слід стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати із сплати судового збору (а.с.1).

Outcome: approved