Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

30.09.2019 [PERSON] подала до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, щомісячно в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), починаючи з 24.11.2019 і до досягнення сином двадцятитрьохрічного віку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона та відповідач є батьками [PERSON] , 2001 р.н. Син в даний час є повнолітнім, однак продовжує навчання у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина, чим не виконує свій обов`язок як батька утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, що визначено ст. 199 СК України. Відповідач є працездатною особою, працює, отримує регулярний дохід, який дозволяє брати участь в утриманні повнолітньої дитини, інших утриманців не має, а тому має можливість утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Згідно з протоколом повторного авторозподілу справи між суддями від 30.07.2020 для розгляду справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І. Ухвалою суду від 04.08.2020 справу прийнято до провадження, визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач [PERSON] не з`яивлась, через канцелярію суду 26.08.2020 подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, через канцелярію суду 26.08.2020 подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Інших заяв, клопотаня не надходило. З урахуванням заяв сторін у справі про розгляд справи без їх участі, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , 24.11.2001, що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.11.2001 (арк. справи 5). З довідки від 25.09.2019 за № 104, виданої Національним університетом "Львівська політехніка" ( арк. справи 6) та договору №54-6 від 03.08.2018 року "Про надання освітніх послуг"( арк. справи 7), [PERSON] дійсно є студентом другого курсу денної форми навчання за спеціальністю "Інформаційні системи та технології" та закінчує навчання 30 червня 2022 року. Позивач як на підставу своїх позовних вимог вказує на невиконання відповідачем його обов`язку як батька утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, що передбачено ст. 199 СК України. Відтак суд встановив, що між сторонами виник спір щодо невиконання відповідачем його обов`язку як батька утримувати до досягнення двадцяти трьох років свого повнолітнього сина, який продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, за умови, що він може надавати матеріальну допомогу. Вирішуючи спір суд виходить з наступних мотивів. Спірні правовідносини регулюються положеннями Сімейного кодексу України, а саме Главою 16 Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання. Так, у відповідності до норм ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з положеннями ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також згідно зі ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Отже суд встановив, що повнолітній син сторін по справі продовжує навчання і в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. В силу положень ст. 199 СК України сторони по справі мають обов`язок утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання. Повнолітній [PERSON] проживає з матір`ю, яка його матеріально утримує. У свою чергу відповідач не виконує свого обов`язку з утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, що є підставою для звернення до суду з позовом про стягнення аліментів відповідно до ст. 199 СК України і стягнення таких в судовому порядку. Беручи до уваги те, що повнолітній син сторін по справі продовжує навчання, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач не виконує обов`язку щодо його утримання, як такого, що навчається, те, що відповідач позов визнав повністю, не надав суду доказів, що він є непрацездатною особою чи те, що на його утриманні є інші неповнолітні чи непрацездатні особи, не повідомив про те, що він немає можливості надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину, враховуючи те, що позивач сама утримує сина, суд з урахуванням всіх обставин справи та положень закону, зокрема вимог ст. 182 СК України, дійшов висновку, що розмір аліментів, визначений позивачем у частці від заробітку (доходу) відповідача, а саме 1/3 частки від заробітку (доходу) щомісячно є обґрунтований, справедливий, необхідний та достатній для забезпечення належного утримання повнолітнього [PERSON] , який продовжує навчання. Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з наступного. Судові витрати в цій справі складаються з судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. Таким чином, з урахуванням задоволених вимог позивача на відповідача покладаються судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 768,40 грн. за подання позовної заяви позивачкою (на підставі ставок, що діяли на момент вчинення процесуальної дії) і підлягають стягненню в дохід державного бюджету України.

Outcome: approved