Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обгрунтування своїх вимог вказувала, що 31.03.2008 року між [PERSON] та ПАТ "Банк "Фінанси Кредит" був укладений договір кредитної лінії № 1725-ЧД, згідно з яким позичальник отримав грошові кошти в розмірі 160 000 грн. В якості забезпечення належного виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором 31.03.2008 року був укладений договір поруки між АТ "Банк "Фінанси та Кредит" та поручителем [PERSON], згідно з яким остання зобов'язалася перед Банком в повному обсязі відповідати за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення кредиту, сплаті відсотків, комісії за користування кредитом та передбачені кредитним договором штрафних санкцій. У зв'язку з порушенням позичальником умов кредитування та виникненням простроченої заборгованості позивачкою на виконання кредитного договору сплачено в сумі 117480,92 грн. Враховуючи, що до поручителя, який виконая зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора, просила стягнути з [PERSON] заборгованість в сумі 117480,92грн. В наданій суду заяві позивачка позов підтримала, просила суд розглянути справу в її відсутність. Представник відповідача, адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, вказувала, що сторони перебували в шлюбі, під час якого придбали квартиру [ADDRESS], також на підставі кредитного договору від 31.03.2008р. № 1725/Д відповідач отримав кредит для ремонту та облаштування вказаної квартири, яка в забезпечення кредитних зобов'язань була передана в іпотеку за згодою позивачки. Після розірвання шлюбу судом вказану квартиру було поділено між сторонами в рівних частках та відповідно підлягають врахуванню і боргові зобов'язання відповідача, що виникли за кредитним договором в інтересах сім'ї. Вказувала, що відповідач не заперечує проти свого обов'язку відшкодувати позивачці 1/2 частку за сплату нею особистих коштів на погашення кредиту після припинення шлюбних стосунків, також зазначала, що обов'язок щодо погашення данного кредиту лежить на обох сторонах, оскільки кредитний договір укладався в період шлюбу в інтересах сім'ї. Представник третьої особи Новік В.І. позов підтримав та просив задоволити. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільного законодавства. Встановлено, що з 12.09.1998року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Шлюб між сторонами розірваний рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 15.01.2013р., встановлено припинення шлюбних стосунків з червня 2012 року. 31.03.2008 року між [PERSON] та ПАТ "Банк "Фінанси Кредит" був укладений договір кредитної лінії № 1725-ЧД, в сумі 160000 грн. зі сплатою 15,8 % річних до 30.03.2018р. В якості забезпечення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором 31.03.2008 року на підставі договору поруки № 1725- Д [PERSON] як поручиель зобов'язалася перед Банком в повному обсязі в солідарному порядку відповідати за виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором. Також в забезпечення виконання кредитних зобов'язань відповідачем надано в іпотеку квартиру [ADDRESS], належну [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 26.06.2006р. Позивачка як дружина надала згоду на передачу в іпотеку в забезпечення кредитного договору від 31.03.2008р. вказаної квартири. Рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 30.04.2014р. квартира [ADDRESS] визнана об'єктом спільної сумісної власності подружжя та поділена між сторонами по ? частині кожному у власність. Після припинення шлюбних стосунків та ведення спільного господарства позивачкою на виконання кредитних зобов'язань за договором № 1725-ЧД від 31.03.2008р. сплачено 117480,92грн., що підтверджуєся квитанціями від 29.05.2013р. на суму 2 000 грн., від 23.05.2013р. на 25500 грн., 01.07.2013р. на 3500 грн., 07.06.2013р. на 3200 грн., 09.09.2013р. на 5000 грн., 09.08.2013р. на 09.08.2013р. на 7500 грн., 07.11.2013р. - 8000 грн., 09.10.2013р. - 6000 грн., 08.01.2014р. - 5500 грн., 09.12.2013р. - 7500 грн., 07.03.2014р. 7500 грн., 07.02.2014р. - 9000 грн., 07.05.2014р. - 6500 грн., 09.04.2014р. - 7000 грн., 08.05.2014р. - 3000 грн., 05.06.2014р. - 5500 грн., 23.06.2014р. - 4788,05 грн.,18.07.20143р. на 2,62 грн. та 490,25 грн. Відповідно до ч.2. ст. 556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. Разом з тим, згідно із згідно ст. 65 СК України, договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Це означає, що дружина та чоловік незалежно від припинення шлюбу мають рівні права та обов'язки щодо спільно нажитого у шлюбі майна, оскільки розірвання шлюбу не звільняє подружжя від зобов'язань за кредитом. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пп. 23, 24 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", при поділі майна подружжя враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК України). Зібраними у справі доказами підтверджено, що договір кредитної лінії № 1725-ЧД від 31.03.2008р. був укладений відповідачем в інтересах сім'ї та отримані за даним правочином кредитні кошти використані в інтересах сім'ї в період ведення спільного господарства. Відповідно до ст.60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно із ч. 3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, у тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. В нотаріально посвідченій заяві [PERSON] від 31.08.2008р. про надання згоди на передачу квартири [ADDRESS] в іпотеку в забезпечення кредитного договору від 31.03.2008р. між ПАТ "Банк Фінанси і кредит" та [PERSON] позивачка підтвердила, що вказаний кредитний договір укладається в інтересах сім'ї. Як пояснив представник відповідача, кредит використаний для ремонту та облаштування спільної квартири подружжя, яка після розірвання шлюбу поділена в рівних частках. Суд виходить з того, що стаття 556 ЦК України про перехід прав кредитора до поручителя, який виконав зобов'язання позичальника є загальною нормою та застосовується при погашенні поручителем особистих боргових зобов'язань позичальника. Разом з тим, стаття 65 СК України, якою встановлено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя є спеціальною нормою, оскільки регулює питання виконання колишнім з подружжя боргових зобов'язань в інтересах сім'ї. Виходячи з загальноюридичних принципів та змісту зазначених норм спеціальна норма має пріоритет по відношенню до загальної норми. В результаті виникнення кредитних боргових зобов'язань за договорами кредиту в інтересах сім'ї перед позикодавцем відповідальність несуть як чоловік, так і дружина, а не тільки той із подружжя, хто підписав кредитний договір. Той факт, що після припинення шлюбних відносин кредит самостійно погашався одним із подружжя, може бути підставою для регресної вимоги до другого із подружжя. Оскільки спільне майно подружжя поділене між сторонами у рівних частках, відповідно в рівних частках підлягають урахуванню і боргові зобов'язання відповідача в інтересах сім'ї, тому відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачці 1/2 частку сплачених останньою особистих коштів на погашення кредиту після припинення шлюбних стосунків між сторонами та ведення спільного господарства, тому позов підлягає до задоволення в частині стягнення з відповідача 1/2 *117480,92 грн. = 58 740 грн. Оплата судового збору при подачі позову позивачці була відстрочена до постановлення рішення в справі, тому до стягнення з відповідача відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають судові витрати по оплаті судового збору в дохід держави пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: approved