Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Звертаючись до суду з позовною заявою представники позивачів в обґрунтування поданої позовної заяви зазначили, що відповідачка, громадянка України [PERSON], [INFO], має малолітнього сина [PERSON], [INFO], реєстрація актового запису про народження якого вчинена в Баглтійському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області (актовий запис № 109 від 07.03.2007 року), відомості про батька дитини записані за заявою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. [PERSON] [PERSON] перебуває на обліку служби у справах дітей, як дитина, що опинилась в складних життєвих обставинах. Підставою для взяття малолітнього на облік стало ухилення матері від виконання своїх обов'язків, вживання нею наркотичних засобів, нехтування обов'язком по створенню належних умов для проживання та розвитку дитини. За місцем мешкання матері не створені належні умови для повноцінного розвитку дитини, в кімнаті відсутнє електропостачання, брудно, відсутнє місце, де дитина могла б навчатися. Дитина тривалий час постійно проживає за адресою: [INFO], разом із матір'ю та вітчимом [PERSON], який перебуває на обліку в КЗ «Дніпродзержинська міська лікарня № 1» ДОР» з 2011 року у зв'язку з полінаркоманією. За місцем мешкання: не створені належні умови для проживання дитини. [PERSON] на обліку у лікаря - нарколога та лікаря - психіатра не перебуває, за медичною допомогою не зверталась. Спеціалістами служби у справах дітей з [PERSON] неодноразово проводились індивідуально-профілактичні бесіди, її попереджали про необхідність належного виконання батьківських обовязків, але позитивних висновків вона для себе не зробила. [PERSON] попереджалась службою у справах дітей, що у разі не виконання нею батьківських обовязків, вона буде позбавлена батьківських прав. [PERSON] не маючи обєктивних причин, повязаних із станом здоровя, ухиляється від обовязків по вихованню малолітнього сина, ніде не працює, джерело її доходів взагалі не відомо. Незважаючи на профілактичну роботу та попередження служби у справах дітей, профілактичну роботу адміністрації НВК «Гармонії» та Дніпродзержинського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді змінити своє відношення до виховання дитини та свою поведінку наміру не має. З червня 2015 року малолітній [PERSON] перебуває у КЗ «Центр соціально - психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей» ДМР. Мати дитину не відвідує, долею її не цікавиться, не надає ніякої допомоги: на дитину. У позові просять суд: позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав у відношенні неповнолітнього [PERSON], 27.02.2007року народження, стягнути аліменти з гр. [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на користь осіб, яким дитина буде передана на виховання; неповнолітнього [PERSON], 27.02.2007року народження передати органу опіки та піклування виконавчого комітету Баглійської районної у місті Дніпродзержинськ ради. У судовому засіданні представник позивача - служби у справах дітей виконавчого комітету Баглійської районної у місті Дніпродзержинськ ради позовні вимоги підтримав у повному обсязі, обґрунтувавши їх доказами, викладеними в позовній заяві та пояснив, що відповідачка зареєстрована за адресою [INFO], але проживає за адресою [INFO] разом зі своїм співмешканцем [PERSON], який вживає наркотичні засоби. При перевірці службою у справах дітей виконавчого комітету Баглійської районної у місті Дніпродзержинськ ради умов проживання хлопчика в цій квартирі, було виявлено, що в даній квартирі антисанітарні умови для проживання, квартира в жахливому стані після пожежі, стіни та стеля чорні, шпалери обірвані, кухня в занедбаному стані, газо та електропостачання відсутнє. Окрім цього, відповідачка своєчасно не віддала дитину до школу, тому хлопчик пішов до школи із запізненням на один рік. Дитина навчалась у Навчально-виховному комплексі "Гармонія" на п'ятиднівці, на вихідні дні мати забирала дитину додому, але з кінця лютого 2015 року, відповідачка взагалі перестала приходити до дитини в школу і не відвідувала хлопчика взагалі. У зв'язку з закінченням навчального року та тим, що мати повністю самоусунулась від виховання хлопчика і не провідувала його, неповнолітній [PERSON] з червня 2015 року був переведений до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей ДМР». Мати його долею зовсім не цікавиться, жодного разу не відвідала, зловживає спиртними напоями. Представник позивача - органу опіки та піклування виконавчого комітету Баглійської районної у місті Дніпродзержинськ ради у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить справу розглядати за їх відсутністю, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд не позбавляти її батьківських прав. Суду пояснила, що вона проживала з сином в квартирі свого співмешканця [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Її син навчався у Навчально-виховному комплексі "Гармонія", де перебував з понеділка по п'ятницю включно та на вихідні вона забирала його додому. Але в лютому 2015 року до них додому прийшла комісія, яка перевіряла умови проживання дитини та у зв'язку з тим, що у них була пожежа в квартирі, їй сказали навести порядок в квартирі, а дитина почала залишатися й на вихідні дні у НВК "Гармонія", так як їй заборонили забирати сина, доки вона не наведе порядок в квартирі. Після цього вона ще де якийсь час відвідувала свого сина в НВК "Гармонія", але з 28.02.2015 року зовсім припинила його відвідувати, так як коли вона приходила до нього, син засмучувався тим, що вона не забирає його додому і тому, щоб не засмучувати його, вона перестала взагалі приходити до нього в школу. Про те, що з червня 2015року її син перебуває у Комунальному закладі «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей ДМР» вона знає, їй про це було повідомлено телефоном. Чому не відвідувала сина у центрі суду пояснити не могла, не знала також яку школу відвідує її дитина на час розгляду справи в суді. Прокурор позовні вимоги позивачів підтримав у повному обсязі. Зазначив, що відповідачка не виконувала своїх батьківських обовязків на протязі тривалого часу, про сина не дбала, не виховувала та не цікавилась його здоровям. Просив позов задовольнити. У судовому засіданні представник третьої особи комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей ДМР» позовні вимоги позивачів підтримала у повному обсязі. Суду пояснила, що син відповідачки [PERSON] знаходиться в їх Центрі реабілітації з червня 2015 року. Коли дитина була переведено до їх центру, вона одразу повідомила матір про те, що її син перебуває у них, але відповідачка не виявила наміру спілкуватись з дитиною. За весь час знаходження дитини у Центрі мати відвідала його лише один раз і то вже в листопаді 2015 року, тобто вже після того, як справа про позбавлення її батьківських прав почала розглядатися в суді, долею хлопчика не цікавиться, ніяким чином сина не утримує. Також представник третьої особи повідомив суд про те, що відповідачка зловживає спиртними напоями, так як вона кілька разів бачила відповідачку у стані сильного алкогольного сп'яніння. У судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працює соціальним педагогом у Навчально-виховному комплексі "Гармонія", де діти навчаються з першого по дев'ятий клас з понеділка по п'ятницю включно та на вихідні їх забирають батьки додому. Її робота полягає в тому, що вона слідкує за тим, щоб батьки не порушували своїх батьківських обов'язків по вихованню, утриманню дітей, перевіряє умови проживання дітей, складає акти обстеження житлово-побутових умов проживання дітей. Що стосується умов проживання сина відповідачки - малолітнього [PERSON], то перше обстеження умов його проживання було проведено комісією працівників НВК "Гармонія" у лютому 2015 року, під час якого було встановлено, що дитина проживає в антисанітарних умовах, квартира була у занедбаному стані, скрізь було дуже брудно, на стінах була сажа від пожежі. Також було встановлено, що в квартирі відрізано газопостачання. Тобто були такі умови, які взагалі загрожували життю дитини. Після цієї перевірки служба у справах дітей надала НВК "Гармонія" клопотання про те, щоб малолітній [PERSON] перебуває у їх комплексі цілодобово, а матері був встановлений місячний термін за для того, щоб вона навела порядок в квартирі та створила належні умови для мешкання дитини. Але після цього мати перестала взагалі відвідувати хлопчика. Хлопчик перебував у них в комплексі до червня 2015 року. Ні до вчителя ні до вихователя відповідачка не телефонувала, життям дитини не цікавилась. У червні 2015року дитину перевели до Комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей ДМР» Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом досліджені всі докази надані сторонами, клопотань про витребування та дослідження інших доказів до суду не надходило. Вислухавши учасників судового процесу, свідка, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, оцінивши кожний доказ окремо, а також докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, при цьому приймає до уваги такі обставини. У судовому засіданні було встановлено наступне: [PERSON], [INFO] є матірю [PERSON], 27.02.2007року народження, реєстрація актового запису про народження якого вчинена в Баглійському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 109 від 07.03.2007 року (ар.с.5), відомості про батька дитини записані за заявою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (ар.с.6). Згідно з довідкою ТОВ "ІНФО-КОМ" №000769954 від 01.09.2015р., відповідачка [PERSON], 11.03.1987 року зареєстрована за адресою [INFO] разом з сином [PERSON], 27.02.2007року народження. Всього за вказаною адресою зареєстровано 5осіб (ар.с.10). Разом з цим, як було встановлено у судовому засіданні та визнавалось самою відповідачкою, за зазначеною адресою вона не мешкала, а проживала в [INFO] у свого співмешканця разом з сином [PERSON]. Згідно з ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до копії акту обстеження умов проживання від 09.07.2015р. за адресою: [ADDRESS] (за місцем мешкання відповідачки з дитиною), встановлено, що умови проживання дитини незадовільні, квартира в жахливому стані після пожару (понад 4 роки), стіни та стеля чорні, шпалери обідрані, кухня в занедбаному стані, санітарно-технічне обладнання відсутнє, газо- та електропостачання в квартирі відключені. За місцем мешкання не створені належні умови для виховання та розвитку дитини (ар.с.14). Як повідомили відповідачка суду, вона із своїм неповнолітнім сином проживала спільно з її співмешканцем [PERSON]. разом з цим згідно з довідкою КЗ «Дніпродзержинська міська лікарня № 1» ДОР»№ 1109/03 від 09.07.2013р., [PERSON] перебуває на обліку в КЗ «Дніпродзержинська міська лікарня № 1» ДОР» з 2011 року у зв'язку з полінаркоманією . На підставі зазначеного суд приходить до висновку, що відповідачка не відвідувала своїх дітей в КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей ДМР» доки не дізналася, що до суду подано позов про позбавлення її батьківських прав. Відповідачка попереджалася службою у справах дітей щодо належного виконання нею своїх батьківських обовязків, писала пояснювальні з даного приводу (12, 13), але незважаючи на це продовжувала ухилятися від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини та створення для нього належних умов проживання та виховання. Відповідно до висновку № 17/1268-6 від 07.10.2015р. виконавчого комітету Баглійської районної у місті Дніпродзержинськ ради, як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] батьківських прав у відношенні неповнолітнього [PERSON], 27.02.2007року народження зазначено, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відповідає інтересам [PERSON], 27.02.2007року народження. Згідно ст. 8 Закону України Про охорону дитинства зазначається, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Іншими словами, батьки несуть аліментний обов'язок перед дітьми. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Підставою позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сімї якої проживає дитина, заклад охорони здоровя, навчальний або інший заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор. Всіма вищезазначеними доказами підтверджується факт того, що відповідачка нехтує своїми батьківськими обовязками, зловживає спиртними напоями та не піклується про сина, не створила належних умов для його виховання та розвитку, не забезпечує його матеріально, тривалий час взагалі не спілкується з сином. На підставі ст.166 ч.3 Сімейного кодексу України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, що відповідачка є працездатною, тобто може працювати та надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, суд вважає вимоги позивачів про стягнення з відповідачки аліментів на утримання неповнолітнього сина такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. За таких обставин позов заявлено обґрунтовано та у відповідності до вимог чинного законодавства, тому він підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved