Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-08 00:00:00

У позовній заяві позивача просить ухвалити рішення про встановлення факту родинних відносин між ним та померлою [INFO] [PERSON] як сином і матір`ю; визнання його власником розташованих по [ADDRESS] житлового будинку, господарських будівель і споруд в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] ; визнання за ним права на завершення приватизації та реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та земельну ділянку площею 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства в такому ж порядку спадкування. Вимоги обґрунтував тим, що після смерті матері [PERSON] відкрилась спадщина на вищевказаний житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями та земельні ділянки. За життя [PERSON] не розпорядилась належним їй нерухомим майном шляхом складання заповіту, тому воно переходить у спадкування за законом. Позивач є спадкоємцем першої черги після смерті матері, спадщину прийняв у відповідності ч.3 ст.1268 ЦК України шляхом спільного проживання з матір`ю на день відкриття спадщини. Інших спадкоємців, які претендують на спадкове майно, немає. Проте через відсутність реєстрації спадкового нерухомого майна у державних органах як щодо будинку, так і земельних ділянок, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу було відмовлено, тому реалізація його спадкових прав можлива лише в судовому порядку. Крім цього, реалізації позивачем спадкових прав перешкоджає наявність розбіжності у написанні в повторному свідоцтві про народження його прізвища та прізвище матері, яке зазначено як " [PERSON] ", а правильно " [PERSON] ", хоча в первинному свідоцтві про народження, яке було втрачено, прізвище позивача і його матері зазначено " [PERSON] ". Така невідповідність створює труднощі у доведенні ступеня родинного зв`язку між спадкодавцями, як сином і матір`ю, а усунути цю розбіжність у позасудовому порядку неможливо. В підготовче засідання сторони не з`явились. Позивач в позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності. Від Вишнівської сільської ради на електронну адресу суду надійшла заява про повне визнання позову та розгляд справи за відсутності представника Ради. Згідно з ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідження змісту позовних вимог приводить суд до висновку, що вони відповідають положенням ст.315 ЦПК України, ст.ст.1217, 1222, 1261, 1269, 1297 ЦК України, ст.ст.125, 126, п.1 розділу Х "Перехідних положень" ЗК України. Враховуючи вказані положення матеріального та процесуального закону, зміст позовних вимог та їх обґрунтування, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, встановлено підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні та задоволення позовних вимог. Згідно із ст.142 ЦПК України у зв`язку з визнанням позову позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved