Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач звернувся до суду 02.04.2021 із вказаною позовною заявою, за змістом якої просить визнати виконавчий напис нотаріуса, р. №6461, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. 17.02.2021, про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості у суму 21 672,71 гривні, таким, що не підлягає виконанню. За змістом позову, 03.12.2012 [PERSON] підписано заяву №03-07508-031212 про приєднання до умов кредитного договору, укладеного між ним та ПАТ «Дельта Банк» з лімітом Кредитної лінії 15\~000,00 гривень. Строк дії Кредитної лінії - 364 календарних дні. Того ж дня представниками ПАТ «Дельта Банк» позивачу видано банківську платіжну картку із встановленим кредитним лімітом. За весь час користування кредитним лімітом на користь ПАТ «Дельта Банк» з боку позичальника сплачено 17\~959,00 гривень. Станом на серпень 2015 року відповідно до листа ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за Кредитним договором №003-07508-031212 становила 3 172,30 гривень. 17.02.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис, р. №6461, про стягнення з боржника [PERSON] на користь відповідача заборгованості у сумі 21 672,71 гривень. 26.02.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Котулою А.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №64656788 про стягнення з [PERSON] на користь відповідача на підставі виконавчого напису №6461 від 17.02.2021 заборгованості у вказаній сумі й постанову про стягненя з боржника основної винагороди. Позивач вважає, що оскаржуваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із такими доводами: - кредитний договір укладений між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» в простій письмовій формі, без нотаріального посвідчення; - заборгованість відповідно до виконавчого напису перевищує суму кредиту, суперечить даним, наведеним у листі ПАТ «Дельта Банк» від серпня 2015 року; - стверджує про те, що позовна давність щодо стягнення заборгованості сплинула, виконавчий напис вчинений поза межами позовної давності; - вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису здійснено із грубим порушенням процедури, зокрема, перед його вчиненням письмова вимога про усунення порушень кредитного договору нотаріусом не направлялась. За змістом позовної заяви вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування в боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення напису - надання стягувану можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на і виконання зобов`язання боржником. Отже, позивач стверджує, що відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса повинна існувати й бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. На підставі наведеного, із посиланням на ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 87-88 ЗУ «Про нотаріат», позивач просить задовольнити позов. Ухвалою суду від 12.04.2021 заяву [PERSON] про забезпечення позову у поданій справі задоволено, зупинено стягнення у виконавчому провадженні №64656788, що здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Котулою А.М., з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 21 672,71 гривень, до завершення розгляду даної цивільної справи судом та набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою судді від 26.04.2021 після усунення недоліків позовної заяви позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін (учасників справи), визначено відповідачу 15-денний строк із дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати до суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст.178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Роз`яснено, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.8 ст.178 ЦПК України). За змістом ухвали відповідач вправі в строк для подання відзиву подати заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Роз`яснено третім особам згідно з ч.4 ст.181 ЦПК України право подати пояснення щодо позову. Відповідач 01.06.2021 подав відзив на позовну заяву, просить розглядати справу за відсутності представника, у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Так, згідно з відзивом, відповідач вважає позовну заяву безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Відповідач визнає, що 03.12.2012 Позивач шляхом здійснення Пропозиції (оферту, у формі Заяви) ПАТ «Дельта Банк» (Первісний кредитор) № 003-07508-031212 на умовах, визначених в цій Пропозиції та відповідно до Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк, затверджених рішенням Ради Директорів Банку від 20.03.2013 протокол № 14 і Тарифів Банку, зазначених в п. 2.6. Частини 2. цієї Пропозиції, що є невід`ємною частиною цієї Пропозиції, уклав з Банком Договір на відкриття кредитної лінії на суму з лімітом 15 000,00 гривень. 07.05.2020 між Акціонерним товариством «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір відступлення прав вимоги № 2242/К, у відповідності до умов якого правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Дельта Банк» є ТОВ «ФК «ЄАПБ», в тому числі, за Кредитним договором № 003-07508-031212 від 03.12.2012. Копії договору до справи не надано. 17.02.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №6461, щодо стягнення з Позивача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості в сумі 21 672,71 гривень. Відповідач стверджує, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів (із посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 320/8269/15-ц, провадження № 14-83цс18). Так, на переконання відповідача, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Відповідач, вважає, що ним виконано вимоги, передбачені п.2 Постанови КМУ від 29.06.1999 №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та подано приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вичерпний перелік документів для вчинення виконавчого напису, а саме: оригінал кредитного договору та розрахунок заборгованості за кредитним договором, отже, виконавчий напис, вчинений 17.02.2021, р.№6461, не підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, оскільки зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість можна вважати безспірною. Крім того, із посиланням на ст.88 Закону України «Про нотаріат» та пп. 3.1,3.4 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, представник позивача зазначає у відзиві, що строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувана виникло право примусового стягнення боргу. Так, зі змісту оспорюваного виконавчого напису, правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Дельта Банк» є ТОВ «ФК «ЄАПБ» на підставі Договору №2242/К відступлення прав вимоги від 07.05.2020, тобто, строк для звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису перебуває у межах з 07.05.2020 по 07.05.2023, отже, твердження Позивача є помилковим щодо пропуску строку на вчинення виконавчого напису, адже право вимоги виникло у відповідача 07.05.2020. Вказані підстави, на думку відповідача, зумовлюють відмову у задоволенні позову. Копія відзиву надіслана учасниками справи 25.05.2021, що підтверджено описом вкладення (списком листів) та квитанція про сплату за їх поштову доставку. 20.05.2021 до справи надійшли пояснення приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котули А.М., згідно з якими третя особа підтвердила, що на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження ВП №64656788 від 26.02.2021 з виконання оскаржуваного виконавчого напису. Крім того, приватний виконавець зауважив, що на адресу боржника направлено копії процесуальних документів (згідно з ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження») та виконання ухвали суду про забезпечення позову згідно з постановою виконавця від 22.04.2021, якою виконавчі дії зупинено. Третя особа просить розглядати справи за її відсутності, прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Зустрічної позовної заяви та інших заяв по суті справи не подано. Інших процесуальних дій під час розгляду справи судом вчинено не було, відповідні клопотання сторонами не заявлено. Позивач в судове засідання не з`явився, на підставі клопотання, вх.№ від 01.06.2021, просить розглядати справу без його участі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Третя особа приватний нотаріус Хара Н.С. не скористалась своїм правом на подання пояснень, поважних причин неподання не повідомлено суду, зауважень щодо спрощеного порядку розгляду справи не висловила, тому суд застосовує положення ч.8 ст. 178 ЦПК України й вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстав для відкладення розгляду справи або оголошення перерви судом не встановлено. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає повному задоволенню у зв`язку з такими встановленими фактичними обставинами справи та відповідними їм правовідносинами. За матеріалами справи, 17.02.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис за реєстровим №6164, щодо звернення стягнення з [PERSON] , який є боржником за Кредитним договором №003-07508-031212 від 03.12.2012, укладеним між ним та ПАТ «Дельта Банк», право вимоги за яким перейшло до відповідача на підставі Договору №2242/К про відступлення прав вимоги, укладеного 07.05.2020 між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем, на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014. Згідно з виконавчим написом, строк платежу за Кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 07.05.2020 по 30.11.2020, сума заборгованості складає 21\~022,71 гривні, а саме, прострочена заборгованість за сумою кредиту 16\~236,72 гривень, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 4\~785,99 гривень. Крім того, за вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача, в сумі 650,00 гривень, які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Таким чином, загальна сума, яка підлягає стягненню з [PERSON] відповідно до наявної у справі копії виконавчого напису складає 21\~672,71 гривні. Виконавчий напис, за його змістом, набирає законної сили з дати вчинення 17.02.2021, має бути пред`явлений до виконання протягом 3 років з дня вчинення. Виконавче провадження ВП №64656788 відкрито постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котула А.М. від 26.02.2021. Копія постанови наявна у матеріалах справи, відомості про її надіслання боржнику за адресою реєстрації боржника відсутні на спростування тверджень приватного виконавця, наведених у його письмових поясненнях. Доказів вручення постанови приватного виконавця боржнику суду не надано. 22.04.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Котула А.М. при примусовому виконанні виконавчого напису, р.№6164, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. 17.02.2021 (ВП №64656788) винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій на виконання ухвали суду у поданій справі від 12.04.2021. Копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] від 10.03.1999 та відповіддю відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету БМР на запит суду, вх.№ від 06.05.2021 підтверджено реєстрацію позивача по [ADDRESS] . Укладення кредитного договору 03.12.2012, а саме, та обставина, що [PERSON] у вказану дату підписав заяву №03-07508-031212 про приєднання до умов кредитного договору, укладеного із ПАТ «Дельта Банк» з лімітом Кредитної лінії 15\~000,00 гривень, строком дії Кредитної лінії 364 календарних дні, сторонами у справі визнається, підтверджено копією заяви №003-07508-031212 від 03.12.2012. Відповідач стверджує, що 07.05.2020 між Акціонерним товариством «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір відступлення прав вимоги №2242/К, у відповідності до умов якого правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Дельта Банк» є ТОВ «ФК «ЄАПБ», в тому числі, за Кредитним договором № 003-07508-031212 від 03.12.2012. Проте, належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження укладення договору суду не надано. При цьому, за змістом ч.1 ст.83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Суд зауважує, що позивачем надано низку письмових копій платіжних документів на підтвердження сум сплати заборгованості за кредитним договором, проте, суд не бере їх до уваги, враховуючи предмет розгляду справи, враховуючи положення ч.1-4 ст.77 ЦПК України, як неналежні, оскільки предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Натомість, сама по собі періодична сплата платежів на користь первісного позикодавця не свідчить на користь доводів позивача, який зауважує на оспорюванні суми заборгованості, яка стягнута на користь відповідача внаслідок вчинення виконавчого напису 17.02.2021. Згідно з повідомленням ПАТ «Дельта Банк» [PERSON] (чітка дата не зазначена), його заборгованість за кредитним договором №003-07508-031212 становить 3\~172,30 гривень, з 26.07.2015 справа буде передана для стягнення боргу у судовому порядку. Позивачем додано до позовної заяви письмову вимогу відповідача, датовану 17.12.2020 №4008726, відповідно до якої [PERSON] повідомлено про відступлення права вимоги на користь відповідача, попереджено, що у разі невиконання зобов`язань за кредитним договором у сумі 21\~022,71 гривень, наявної станом на 30.11.2020 (суми відповідають тим, що зазначені у виконавчому написі), протягом 30 днів з моменту відправлення цього повідомлення, або моменту його отримання, за відсутності заперечень сума вважається погодженою (безспірною). В такому випадку кредитор застосовує заходи примусового позасудового стягнення заборгованості. При цьому, ні дати фактичного відправлення повідомлення боржнику, ні дати отримання ним листа наданими доказами суду не підтверджено. Задовольняючи позов, суд виходить з таких норм чинного законодавства. Згідно з ч.1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За загальним правилом ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст.50 Закону України «Про нотаріат»). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису відноситься до нотаріальних дій (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів міститься у Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку. Так, згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється КМУ. Ст.88 Закону України «Про нотаріат» у редакції, чинній на час вчинення оскаржуваного виконавчого напису (17.02.2021), визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п. 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з пп.2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, п.п. 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. П.2 Переліку документів було передбачено, що для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором, за яким боржником допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, нотаріусу додаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вказане положення Постанови КМУ від 29.06.1999 №1172 оскаржено в порядку адміністративного судочинства, проте, остаточне судове рішення у справі постановлено Вищим адміністративним судом України у справі №К/800/6492/17, № К/800/7651/17 (ухвала від 01.11.2017, якою касаційні скарги Кабінету Міністрів України та ПАТ КБ «Приватбанк» залишено без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 без змін, з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018). Тому доводи позивача в цій частині свого підтвердження не знаходять (стосовно переліку документів, необхідного для вчинення виконавчого напису нотаріуса у випадку стягнення заборгованості за кредитним договором, зокрема, відсутності виписки). Проте, Перелік документів не передбачав інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно із п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 "Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні", при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною. Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності, - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Таким чином, до обов`язків нотаріуса входить перевірка безспірності боргу боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Відповідно до ст. 46 Закону України "Про нотаріат" нотаріус має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Такі відомості та (або) документи повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, в постанові Верховного Суду (справа № 310/9293/15ц від 23.01.2018) зазначено, що: при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17. З тексту оспорюваного виконавчого напису судом встановлено, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172. Таким чином, приватний нотаріус при вчиненні оскаржуваного у даній справі виконавчого напису застосував не чинну на момент здійснення нотаріальної дії норму Переліку, вказаного вище, яка скасована у судовому порядку. При розгляді справи суд виходить з того, що підставами оскарження виконавчих написів, може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника. Безспірність заборгованості, як необхідна умова вчинення виконавчого напису нотаріуса згідно зі ст.88 Закону України «Про нотаріат» з тексту виконавчого напису не вбачається, оскільки вказані у написі реквізити кредитного договору та договору про відступлення прав вимоги, зокрема, на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», вочевидь, не є доказами на підтвердження такої безспірності та, тим більше, строку її виникнення та наявних складових. Вручення позивачу вимоги (повідомлення) про існування заборгованості, відступлення права вимоги на користь відповідача з боку первісного кредитора, як встановлено судом, у справі не доведено, як й дотримання 30-денного строку з дати її фактичного надіслання [PERSON] або з дати отримання цього повідомлення боржником до вчинення виконавчого напису. Відповідно, вказана обставина не свідчить на користь безспірності заборгованості, що стягнута на підставі виконавчого напису. Суд зауважує, що, оскільки повідомлення новим кредитором (відповідачем) [PERSON] про відступлення права вимоги в порушення ч.2 ст.517 ЦК України, як і дійсність розрахунку заборгованості матеріалами справи не підтверджено, позивач не мав змоги відповідно до ст.518 ЦК України висловити заперечення проти вимог нового кредитора у зобов`язанні. Вищезазначені обставини свідчать про те, що заборгованість позивача не є безспірною. Доводи сторін з приводу застосування до стягнення заборгованості в нотаріальному порядку, який є позасудовим, вимог про застосування позовної давності, суд не приймає, із посиланням на ст. 256 ЦК України, яка регламентує, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Суд окремо наголошує, що зі змісту виконавчого напису не вбачається повного переліку документів, наданих стягувачем приватному нотаріусу для вчинення нотаріальної дії. Інших доказів на спростування цієї обставини суду не надано. На підставі наведеного суд приходить до переконання про вчинення виконавчого напису здійснено із порушенням ст.88 Закону України «Про нотаріат», оскільки за обставин, встановлених судом, правових підстав для вчинення нотаріусом виконавчого напису не було, тому суд визнає оспорюваний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є\~рішення,\~ухвалене судом\~відповідно до\~норм матеріального\~права із\~дотриманням норм\~процесуального права. Судове\~рішення має\~відповідати завданню\~цивільного судочинства,\~визначеному цим\~Кодексом.\~ Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Отже, зважаючи на зазначені вище положення закону та обставини справи, надаючи їм належну оцінку, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених позовних вимог. Задовольняючи позов, суд за нормою ч.1,2 ст.141 ЦПК України ухвалює стягнути судовий збір, сплачений позивачем у сумі 1\~362,00 гривень, зокрема, за розгляд заяви про забезпечення позову (судові витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи), з відповідача на користь [PERSON] .

Outcome: approved