Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

02 лютого 2018 року [PERSON] звернулась із зазначеним позовом до ТОВ «Миколаївгаз Збут», яким просила визнати дії відповідача щодо нарахування їй заборгованості по сплаті за спожиті послуги з газопостачання неправомірними. В обґрунтування своїх вимог позивач посилалась на те, що відповідачем неправомірно нараховано їй заборгованість у розмірі 23 937 грн. 60 коп., в той час як заборгованість в розмірі 19 000 грн. 00 коп. була погашена нею ще в березні 2017 року, платежами на суму 10 000 грн., 9 000 грн., 700 грн., у період з 05.03.2017 року по 20.03.2017 року. ТОВ «Миколаївгаз Збут» 11 квітня 2018 року звернулось до [PERSON] із зустрічним позовом, яким просили стягнути з неї заборгованість за спожиті послуги з газопостачання в розмірі 25 166 грн. 47 коп. Посилались на те, що відповідач свої обов'язки по оплаті послуг з газопостачання за період з 01.07.2015 року по 30.01.2018 року не виконував, в зв'язку з чим в нього виникла заборгованість у вказаному розмірі. 08.02.2018 року Ухвалою суду на підставі заяви позивача вжито заходи забезпечення позову шляхом зобов'язання відповідача не здійснювати відключення газопостачання житлового будинку позивача до вирішення справи по суті. 20.02.2018 року судом відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовчому судовому засіданні. Ухвалою суду від 12.04.2018 року первісний та зустрічний позови об'єднано в одне провадження для подальшого сумісного розгляду. 20.04.2018 року за клопотанням позивача Ухвалою суду витребувано в ПАТ КБ «Приватбанк» відомості щодо оплати позивачем послуг за спожитий природній газ за період з 05.03.2017 року по 20.03.2017 року. 20.04.2018 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до розгляду по суті. В судове засідання представник позивача двічі не з'явився, повідомлений належним чином. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Представник ТОВ "Миколаївгаз Збут" в судовому засіданні позов не визнавав та наполягав на задоволенні зустрічного позову. Дослідивши надані докази, встановивши фактичні обставини, суд при вирішені справи виходить з такого. [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] та є споживачем комунальних послуг, які постачаються за вказаною адресою. Між ТОВ «Миколаївгаз Збут» та [PERSON] склалися та існують правовідносини по постачанню та споживанню природного газу. На ім'я [PERSON] відкрито особовий рахунок [NUMBER]. Заборгованість за спожиті послуги з газопостачання, які надавались за адресою позивача почала накопичуватись з липня 2015 року, через що , станом на початок березня 2017 року, її розмір складав понад 18 000 грн. 00 коп. 02.03.2017 року позивач звернулась до відповідача із заявою про укладення договору реструктуризації строком на 8 місяців, оскільки позивач не мала можливості сплатити всю суму заборгованості одноразово. 13.03.2017 року між ТОВ «Миколаївгаз Збут» та [PERSON] був укладений Договір реструктуризації заборгованості за послуги з газопостачання №31, за яким споживач визнала, що сума боргу за спожитий газ складала 18 222 грн. 47 коп. Відповідно до п.1.3. Договору при укладенні договору споживачем сплачено 10 000 грн. 00 коп., загальна сума заборгованості 8 222 грн. 47 коп. реструктуризується на 6 місяців, при умові повної оплати поточних платежів за спожитий природний газ, а саме шляхом сплати щомісячного платежу в розмірі 1370 грн.41 коп. з березня 2017 року по вересень 2017 року. Згідно п.2.3 Договору споживач зобов'язується забезпечити своєчасне погашення боргу за послуги з газопостачання згідно з умовами, визначеними цим договором; у разі розірвання договору при відчуженні житлового приміщення сплатити невнесену суму розстроченого боргу. Договір набрав чинності з моменту укладання і діяв до 13.09.2017 року, зміни до договору могли бути внесені лише за згодою сторін та у письмовій формі. Відповідно до ухвали суду від 20.04.2018 року ПАТ КБ "ПриватБанк" було надано інформацію, згідно якої за період з 05.03.2017 року по 20.03.2017 року [PERSON] по оплаті послуг з газопостачання було сплачено у березні 2017 року 09. грн.00 коп. Таким чином, умови договору реструктуризації [PERSON] не виконувались, крім того, при оформленні договору реструктуризації [PERSON] було надано копію неіснуючої квитанції про сплату 10 000 грн., що призвело до хибного розрахунку боргу. В подальшому вказаний факт було з'ясовано ТОВ "Миколаївгаз Збут" та нараховано заборгованість на підставі наявних платежів, не беручи до уваги договір реструктуризації. Відповідно до п. 4 Постанови КМУ № 2246 від 09.12.1999 р. «Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання» послуги з газопостачання надаються споживачеві на підставі договору, що укладається ним відповідно до типового договору, затвердженого у встановленому порядку. Типовий договір про надання послуг з газопостачання затверджено Постановою Кабінету Міністрів України № 938 від 05.07.2006 року. Згідно з п. 10 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету міністрів України №2246 від 09.12.1999 року (зі змінами відповідно до Постанови КМ України від 09 квітня 2008 року №346) розрахунок населення за надані послуги з газопостачання здійснюється починаючи з 1 січня 2007 року за роздрібними цінами, диференційованими залежно від обсягів споживання, що встановлені НКРЕ, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності за нормами споживання природного газу. Застосування роздрібних цін, диференційованих залежно від річних обсягів споживання, у поточному році для споживачів здійснюється залежно від річного обсягу використання природного газу (зафіксованого на особових рахунках споживача) у попередньому році. Відповідно до абз. 10, 11 п. 10 Правил визначення річного обсягу використання природного газу здійснюється шляхом додавання обсягу використаного природного газу згідно з показниками лічильника з початку попереднього року до зняття показників лічильника у грудні попереднього року та розрахункового обсягу використання природного газу за необліковані дні грудня у разі незняття показників лічильника газу газопостачальним підприємством станом на 1 січня. Відповідно до Розрахунку, станом на 01.02.2018 року, сума заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Миколаївгаз Збут» складає 25 166 грн. 47 коп. За даними розрахунку заборгованість почала нараховуватись з липня 2015 року, та за цей час споживачем сплачено в рахунок погашення боргу 1 000 грн. 00 коп., 09 грн. 00 коп. та 09 грн. 00 коп. - в березні 2017 року, 07 грн. 00 коп. та 390 грн. 00 коп. - в листопаді 2017 року, 2 088 грн. 00 коп. та 01 грн. 00 коп. - в січні 2018 року. З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Миколаївгаз Збут» неодноразово звертався до [PERSON] з Вимогами-попередженнями про сплату заборгованості за природній газ, однак від виконання вимог ухилялась та заборгованість не погашала. Так, відповідно до ст. 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) сплачується, окрім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифам. Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити кошти тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання свого обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Пунктом 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що за Довідкою №303 від 15.03.2017 року, виданою ПАТ по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз», [PERSON], вона не має заборгованості по оплаті послуг з газопостачання, проте такий доказ не може бути прийнятий судом до уваги, оскільки позивач є споживачем послуг, які надає інша юридична особа - ТОВ «Миколаївгаз Збут» та спірні правовідносини виникли саме з цією юридичною особою. Матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про наявність боргу у позивача перед ПАТ по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» та відповідно існування спору з останнім. Враховуючи наведене вище, оцінюючи надані докази у сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] через його недоведеність та наявність підстав для доказів для задоволення зустрічного позову.

Outcome: approved