Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

19 березня 2014 року позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернувся в Миколаївський районний суд Миколаївської області з позовом до відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Миколаївської області; Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, третя особа - [PERSON] про звільнення майна з -під арешту. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідно до укладеного договору № DN81AR03110157 від 20.11.2007 року [PERSON] (далі - Позичальник) отримав кредит у розмірі 86127.83 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9.60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19.11.2014 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідач 20.11.2007 р. уклали договір застави рухомого майна №DN81AR03110157 (надалі - договір застави). Згідно з договором застави Позичальник надав в заставу автомобіль DAEWOO, модель: FSO LANOS TF69Y, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності Відповідачу [PERSON] ([ADDRESS], ІПН [NUMBER]). Відповідно до ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», для встановлення вищого пріоритету перед іншими обтяжувачами (уповноважений орган при публічному обтяженні, кредитори та/або інші особи на користь яких встановлено обтяження (арешт) - Позивач зареєстрував відомості про обтяження заставного автомобіля в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за [NUMBER] від 22.11.2007 року. Державним виконавцем ВДВС Миколаївського РУЮ, зареєстровані обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, згідно постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження: - № 9682984 від 31.03.2010 р; - № 14187083 від 17.02.2014р; Окрім того ВДВС Миколаївського РУЮ було винесено постанови від 03.11.2009р. та від 17.02.2014р. про накладення арешту та заборону відчуження заставного автомобіля - DAEWOO, модель: FSO LANOS TF69Y, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. Також у відношенні вищевказаного автомобілю - предмету застави, існує арешт накладений Державним виконавцем ВДВС Заводського РУЮ, який зазначений в базах даних ВРЕО ОДАІ УМВС України в Миколаївській області "РЕЗУЛЬТАТИ ЗВІРЕННЯ ПО ВСІХ БАЗАХ НА АМТ", знаходиться запис за системою "ВІДЧУДЖЕННЯ ЗАБОРОНЕНО" накладений 08.04.13р. та 20.05.13р. Позивач вважає, що вказані арешти у відношенні заставного транспортного засобу підлягають скасуванню, у зв'язку з наступним. Згідно інструкції «Про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999р. та ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі: - виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; - коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладання договору застави. В даному випадку: - по-перше: право застави у Позивача виникло, як зазначено вище, 20.11.2007 p., a постанови про накладення арешту винесені Відповідачами у 2009р. та 2013р.., тобто пізніше, ніж автомобіль DAEWOO, модель: FSO LANOS TF69Y, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], було передано в заставу ПриватБанку за договором застави. - по-друге: станом на 03.03.2014р. заборгованість [PERSON] перед Приватбанком складає 274594,53 грн., що значно перевищує вартість предмету застави, яка на дату придбання автомобілю складала 58093.00 грн., та яка постійно знижується в наслідок зносу транспортного засобу. Окрім того, наявність у [PERSON] непогашеного боргу перед Позивачем підтверджено рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 21.05.2013р. по цивільній справі №1417/3240/12 про стягнення заборгованості. Враховуючи вищевикладене, Відділ державної виконавчої служби не має правових підстав для звернення стягнення та накладення арешту на заставлене майно на користь стягувача, який не є заставодержателем. Статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майна з - під арешту. Згідно ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна найвищий пріоритет на заставлене майно має Позивач, оскільки саме Позивач раніше зареєстрував обтяження на предмет застави автомобіль DAEWOO, модель: FSO LANOS TF69Y, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], Запис [NUMBER] від 22.11.2007р. В зв'язку з тим, що у відношенні вищевказаного автомобілю - предмету застави, існує арешт в базах даних ВРЕО ОДАІ УМВС України в Миколаївській області "РЕЗУЛЬТАТИ ЗВІРЕННЯ ПО ВСІХ БАЗАХ НА АМТ" та знаходиться запис за системою "ЗААРЕШТОВАНИЙ АМТ" та "ВІДЧУДЖЕННЯ ЗАБОРОНЕНО", Позивач не може скористатися своїм правом Заставодержателя - звернути стягнення в позасудовому порядку на заставлений автомобіль шляхом його реалізації. Посилаючись на викладені обставини позивач просив задовольнити позов. В судовому засіданні представник позивача Тимошенко О.А. позов підтримав, підтвердивши викладені в ньому обставини. Представник відповідача - відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Миколаївської області Чернявська А.Б. позов не визнала та пояснила, що на виконанні перебувають виконавчі провадження заведені за заявами ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором по яким винесено постанови про розшук та арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, за результатами якого було виявлено спірний автомобіль, належний боржнику [PERSON] та на даний час проводяться відповідні виконавчі дії, щодо його продажу. Вважаючи вимоги позивача незаконними представник відповідача просила в їх задоволенні відмовити. Представник Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції в судове засідання не з `явився, однак направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог ч.5 п. 3 ст. 74 ЦПК України. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що на підставі заяви позивача до Заводського ВДВС 08.04.2013 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого 23.12.2011 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська щодо передачі в заклад ПАТ КБ «Приватбанк» шляхом вилучення у [PERSON] належного йому на праві власності заставленого майна - легкового автомобіля DAEWOO LANOS, реєстраційний номер: [NUMBER]. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №DN81AR03110157 від 20.11.2007 року станом на 05.05.2009 року в розмірі 57820 грн. 24 коп. звернено стягнення на предмет застави, а саме автомобіль DAEWOO LANOS, реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] шляхом надання ПАТ КБ «Приватбанк» права укладати від імені [PERSON] договір купівлі-продажу будь яким способом з іншою особою - покупцем, знявши автомобіль з обліку в органах ДАІ України , а також надання ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Заходи забезпечення позову, прийняті ухвалою суду від 23.06.2009 року в частині накладення арешту на автомобіль скасовано. У зв`язку з відкриттям вищезазначеного виконавчого провадження оголошено розшук майна боржника. Після встановлення місцезнаходження спірного автомобіля виконавчий лист на виконання був переданий за місцезнаходженням автомобіля - до Миколаївського ДВС. Також, на підставі заяв позивача до Миколаївського відділу ДВС відкрито виконавчі провадження: - 03.11.2009 року по виконанню ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська №2-7043/09, виданого 23.06.2009 року про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» штрафу в сумі 57820 грн. 24 коп. Крім того, вказаною постановою накладено арешт на майно боржника та заборонено його відчуження; - 13.02.2014 року ВП №42057411 по виконанню виконавчого листа №480/775/13-ц, виданого 07.02.2014 року Миколаївським районним судом Миколаївської області по цивільній справі № 480/775/13-ц за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 175922 грн. 34 коп. та 2048 грн. 68 коп. судового збору, а всього 177971 грн. 02 коп.; - 27.02.2014 року ВП № 42288945 по виконанню виконавчого листа №1417/3240/12, виданого 12.02.2014 року Миколаївським районним судом Миколаївської області по цивільній справі № 1417/3240/12 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення судового збору в сумі 1892 грн.12 коп. та ВП №42289551 по виконанню виконавчого листа 1417/3240/12, виданого 12.02.2014 року Миколаївським районним судом Миколаївської області по цивільній справі № 1417/3240/12 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 189211 грн. 51 коп. 17.02.2014 року винесено постанову про арешт майна боржника - [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження. 18.03.2014 року винесено постанову про розшук майна боржника - [PERSON], а саме автомобіля DAEWOO LANOS, реєстраційний номер: [NUMBER]. Постановою від 05.03.2014 року виконавче провадження №42289551 з примусового виконання виконавчого листа №1417/3240/12 та виконавчого листа №480/775/13-ц об`єднано у зведене виконавче провадження №42579394. Постановою від 05.03.2014 року виконавче провадження №42288945 з примусового виконання виконавчого листа №1417/3240/12 приєднано до зведеного виконавчого провадження №42579394. Постановою від 05.03.2014 року виконавче провадження № 42289551 з примусового виконання виконавчого листа № 1417/3240/12 та виконавчого листа № 480/775/13 об`єднано у зведене виконавче провадження №42579394. Відповідно до вимог ст. 11 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяження рухомого майна реєструються в Державному реєстрі в порядку, встановленому цим Законом. Стаття 12 зазначеного вище Закону встановлює правові наслідки реєстрації обтяження, відповідно до яких взаємні права та обов'язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно з пріоритетом, який визначається в порядку, встановленому цим Законом. Згідно ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Якщо відповідно до закону обтяжувач вправі притримати рухоме майно, що належить боржнику, для забезпечення своєї вимоги, пріоритет такого права притримання встановлюється з моменту його реєстрації. Якщо право притримання не було зареєстроване, воно не має пріоритету над зареєстрованими обтяженнями, але має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Згідно із вимогами ст. 16 Закону України "Про заставу" право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Якщо предмет застави відповідно до закону чи договору повинен знаходитись у заставодержателя, право застави виникає в момент передачі йому предмета застави. Якщо таку передачу було здійснено до укладення договору, - то з моменту його укладення. Стаття 18 Закону України «Про заставу» встановлює, що наступні застави вже заставленого майна допускаються в разі, якщо інше не передбачено законом і попередніми договорами застави. Якщо предметом застави стає майно, яке вже є заставним забезпеченням іншого зобов'язання (боргу), заставне право попереднього заставодержателя (попередніх заставодержателів) зберігає силу. Вимоги заставодержателя, у якого право застави виникло пізніше, задовольняються з вартості предмета застави після повного забезпечення вимог попередніх заставодержателів, крім випадків, передбачених частиною п'ятою цієї статті. Заставодавець зобов'язаний повідомити кожного із заставодержателів про всі попередні застави, а також про характер та розмір забезпечених цими заставами зобов'язань. Заставодавець зобов'язаний відшкодувати збитки, що виникли у будь-кого з його заставодержателів внаслідок невиконання ним цього зобов'язання. Якщо предметом застави є рухоме майно, заставодержатель зареєстрованої застави має переважне право на задоволення вимог із заставленого майна перед заставодержателями незареєстрованих застав та заставодержателями застав, які зареєстровані пізніше. Переважне право заставодержателів одного і того ж майна, що зареєстровані в один і той же день, визначається моментом реєстрації застави. Переважне право у задоволенні вимог із заставленого рухомого майна визначається на підставі моменту реєстрації застави та моменту реєстрації змін щодо предмета застави в частині цих змін. З наданих позивачем доказів вбачається, що в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідач 20.11.2007 року уклали договір застави рухомого майна №DN81AR03110157. Згідно з договором застави Позичальник надав в заставу автомобіль DAEWOO, модель: FSO LANOS TF69Y, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності відповідачу [PERSON] Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 27.02.2014 року за №6077587 від 22.11.2007 року зареєстровано відомості про обтяження заставленого автомобіля. Державним виконавцем ВДВС Миколаївського РУЮ зареєстровані обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна на підставі постанов про відкриття виконавчого провадження 31.03.2010 року та 17.02.2014 року. Крім того, у відношенні вищевказаного автомобілю - предмету застави, існує арешт накладений Державним виконавцем ВДВС Заводського РУЮ, який зазначений в базах даних ВРЕО ОДАІ УМВС України в Миколаївській області "РЕЗУЛЬТАТИ ЗВІРЕННЯ ПО ВСІХ БАЗАХ НА АМТ", знаходиться запис за системою "ВІДЧУДЖЕННЯ ЗАБОРОНЕНО" накладений 08.04. 2013року та 20.05.2013 року. Також державним виконавцем по виконавчому провадженню №37114460 ВДВС Заводського РУЮ 17.05.2013 року накладено арешт на вказаний вище спірний автомобіль. Відповідно до положень частин 1- 4 статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. У разі якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, недостатньо для задоволення вимог стягувача-заставодержателя за виконавчим документом, на підставі якого звернуто стягнення на заставлене майно, такий документ повертається стягувачу-заставодержателю в порядку, встановленому пунктом 8 частини першої статті 47 цього Закону. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: - виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; - якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Згідно ст. 7 вищезазначеного Закону спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом. На підставі вищезазначеного суд приходить до висновку про те, що пріоритет зареєстрованого вище обтяження має позивач, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved