Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Позивач ПАТ «Кредобанк» звернувся в суд з цивільним позовом, який згодом уточнив, до [PERSON], [PERSON] в якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором, та понесені ним витрати по сплаті судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що 28.03.2008 р. між ВАТ «Кредобанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 107/ЗЛ, згідно умов якого, позивач надав відповідачу кредит у сумі 23 500,00 дол. США, на строк до 27.03.2023 р. Для забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ВАТ «Кредобанк» та відповідачем [PERSON] укладено іпотечний договір, предметом якого є земельна ділянка площею 0, 1000 га кадастровий номер 4623610100:01:008:0065. 08.07.2011 р. між позивачем та [PERSON] укладено договір про внесення змін та доповнень до кредитного договору від 28.03.2008 р., відповідно до якого, банк надає позичальнику кредит у сумі 150 254,36 грн. на строк до 26.03.2028 р., зі сплатою процентів у розмірі 16 % річних за користування кредитом. Наголошує на тому, що позичальник та поручитель умов кредитного договору не виконали, про що неодноразово повідомлялися, в тому числі й шляхом направлення письмових вимог, внаслідок чого у них сформувалася заборгованість в загальному розмірі 200 755,48 грн. Представник позивача в судове засідання зявився, позов підтримав з підстав викладених у ньому, просить такий задоволити. Відповідачі в судове засідання не зявилися, не повідомили суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи були належним чином повідомленими і обґрунтованих клопотань про відкладення такого, суду не надали, в силу положень ст. 169 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідачів, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін, проти чого представник позивача не заперечив. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачем у позовній заяві допущено помилку та не вірно зазначено прізвища відповідачів "Тарендій", замість вірного "Терендій", що стверджується кредитним договором № 107/ЗЛ від 28.03.2008 року укладеним між ВАТ "Кредобанк" та [PERSON], договором поруки від 07.11.2011 року укладеним між ВАТ "Кредобанк" та [PERSON]. 28.03.2008 р. між ВАТ «Кредобанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №107/ЗЛ. Відповідно до умов цього договору, банк надав позичальнику грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених договором, а позичальник зобовязався повернути кредит і сплатити проценти. Банк видав позичальнику кредит у сумі 23 500,00 дол. США на строк до 27.03.2023 р. Відповідно до п.3.1. кредитного договору, за надання кредиту позичальник сплачує банку, в розмірі та в строки, встановлені тарифами, комісії: за видачу кредиту в гривнях по курсу НБУ на день сплати, одноразово 1,4% від суми кредиту. Згідно п.3.2. кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує банку 14,4 % річних. Відповідно до п.п.4.1 кредитного договору, повернення суми кредиту здійснюється щомісячно, рівними частинами по 130.00 дол. США, останній платіж по кредиту 230,00 дол. США. 8 липня 2011 р. між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено договір про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 107/ЗЛ від 28.03.2008 р. Згідно одноособового кредитного рішення уповноваженої особи щодо реструктуризації заборгованості роздрібного клієнта ЦФ ПАТ «Кредобанк» № 746-02/11 від 30.06.2011 року, пункти 2.1. кредитного договору №107/ЗЛ від 28.03.2008 року викладено в наступній редакції: п.2.1. банк надає позичальнику кредит в сумі 150 254,36 грн. на строк до 27.03.2028 року; п.3.2. за користування кредитом позичальник сплачує банку проценти у розмірі 16 % річних; п.4.1. повернення суми кредиту здійснюється щомісячно рівними частинами, починаючи з липня 2011 року по лютий 2028 року по 747.37 гривень (200 траншів), останній платіж по кредиту березень 2028 р.- 784,36 грн. шляхом внесення готівки в касу банку або шляхом безготівкового перерахунку не пізніше останнього робочого дня поточного місяця; п.6.1 виконання зобовязань за цим договором забезпечується способами, що обумовлені в цьому договорі та/або договорах забезпечення, зокрема: неустойкою (штрафом, пенею), іпотека земельної ділянки площею 0,100 га, розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, порука фізичної особи [PERSON] Для забезпечення виконання вищезазначеного зобовязання 07.07.2011 р. між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] і [PERSON] укладено договір поруки. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору, який є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України), і вимогам законодавства. Згідно п.4.9. кредитного договору, у випадках невиконання позичальником зобовязань, щодо своєчасної сплати процентів та/або повернення кредиту, наявності обставин, які свідчать про те, що наданий позичальникові кредит не буде повернуто у строки визначені цим Договором, порушення інших істотних умов кредитного договору 107/ЗЛ від 28.03.2008 р. або договору, яким забезпечується виконання зобовязань за основним договором, банк вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до плати платежів про що письмово повідомляє позичальника. Відповідно до п.п.2.2- 2.3 договору поруки, у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором, кредитор письмово повідомляє поручителя про це із зазначенням суми заборгованості боржника. Згідно п.2.3. договору поруки, поручитель зобовязаний сплатити кредитору заборгованість протягом 7 календарних днів з моменту невиконання боржником зобовязань за кредитним договором. 03.07.2013 року [PERSON] та [PERSON] надіслано повідомлення-вимогу № 9326 та про повернення несплаченої суми заборгованості за кредитним договором № 107/ЗЛ від 28.03.2008 р., проте на зазначені повідомлення відповідачі не відреагували. Відповідно до п.5.1. договору, за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за кредитним договором позичальник, крім відшкодування збитків, сплачує банку пеню за кожен день просттрочки в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в умовах договору, але не менше однієї гривні за кожен день прострочення. Згідно розрахунку суми позову заборгованість по кредитному договору №107/ЗЛ від 28.03.2008 р., станом на 02.04.2015 р. становить 200 755,48 грн., з яких: 144 274, 26 грн. неповернута сума кредиту; 137062,48 грн. прострочені відсотки; 19 418,74 грн. пеня, нарахована за період з 03.04.2014 р. по 02.04.2015 року. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.ст. 526,599,625 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином згідно умов договору, зобовязання припиняється виконанням, і що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Оскільки на час ухвалення судом рішення відповідач [PERSON] у добровільному порядку не виконав свої зобов'язання перед позивачем по кредитному договору № 107/ЗЛ, заборгованості, що зазначена вище не погасив, тому суд прийшов до висновку, що така заборгованість підлягає стягненню з нього в користь позивача у судовому порядку. Щодо вимог позивача про солідарне стягнення суми заборгованості з боржника і поручителя, то такі до задоволення не підлягають в силу наступного. Згідно правової позиції висловленої Судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України у справі за № 6-106цс14 від 10.09.2014 року за змістом ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. У разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за основним договором строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобовязання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобовязання або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. За умови предявлення банком до боржника та поручителя вимог про дострокове виконання зобовязання повернути кредит змінюється в односторонньому порядку строк виконання основного зобовязання й порука припиняється, якщо кредитор не предявить вимоги до поручителя протягом шести місяців від зміненої дати виконання основного зобовязання. Як установлено судом, боржник [PERSON] (а відтак і поручитель) взяв на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до лютого 2028 року, сплачуючи її рівними частинами (щомісячними платежами) починаючи з липня 2011 року по лютий 2028 року по 747,35 дол США. У звязку з порушенням боржником графіка погашення платежів та виникненням заборгованості за кредитним договором кредитор використав передбачене частиною другою статті 1050 ЦК України та пунктом 4.9 договору право на односторонню зміну умов кредитного договору, надіславши 03 липня 2013 року вимогу, у тому числі поручителю, про дострокове повернення всієї суми кредиту та повязаних із ним платежів протягом тридцяти днів з моменту отримання письмової вимоги банку. Як вище встановлено судом, моментом настання обовязку позичальника [PERSON] щодо достроково виконання основного зобовязання по достроковому поверненню суми кредиту та процентів за ним є 03.08.2013 року . Оскільки позивач не предявив вимогу до поручителя у межах шести місяців з 03.08.2013 року, та звернувся з такою лише 02.04.2015 року, тобто зі спливом встановленого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку, суд приходить до висновку, що зобовязання за договором поруки припинилися. За вказаних вище обставин та встановлених фактів, суд прийшов до висновку, що заборгованість за кредитним договором 107/3Л від 28.03.2008 року у визначеному судом розмірі підлягає стягненню на користь позивача з відповідача [PERSON] Стягненню з Відповідача [PERSON] в користь Позивача відповідно до ст. 88 ЦПК України також підлягають судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог.

Outcome: approved