Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

01 лютого 2018 року позивачі звернулися до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 08 серпня 2012 року вони звернулися до Красноокнянської райдержадміністрації з заявами про надання у власність та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність площею по 2 га пасовищ кожному, для ведення особистого селянського господарства із земель запасу (за межами населених пунктів), на території Красноокнянської селищної ради, на що розпорядженням Красноокнянської райдержадміністрації Одеської області від 09.08.2012 року №385/А-2012 отримали відповідні дозволи. 15 серпня 2012 року між ними та ТОВ «Вектор» було укладено договір на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність. Проект землеустрою було виготовлено та 17 листопада 2017 року вони звернулися до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області з заявою про затвердження документації із землеустрою, однак 27 грудня 2017 року їм відмовлено у задоволенні вказаної заяви, у зв'язку з тим, що земельні ділянки, які відводяться позивачам згідно проектів землеустрою перебувають у колективній власності, право власності на які посвідчено Державним актом на право колективної власності на землю серія ОД-15 №0019, виданим КСП «Шлях Ілліча», який зареєстрований у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №12, а у власність можуть бути передані лише ті земельні ділянки, які перебувають у державній власності. Наявність зазначеного державного акту, яким встановлено право колективної власності, яке не передбачено ні Конституцією України, ні Цивільним кодексом України, унеможливлює реалізацію їх права на безоплатну приватизацію земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства. Тому вони просили припинити право колективної власності на вказані земельні ділянки з вищезазначених підстав та визнати в цій частині недійсним та таким, що втратив чинність вищевказаний державний акт на право колективної власності на землю. Представник позивачів в судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позову наполягає /а.с.77/. Представник відповідача - Окнянської районної державної адміністрації Одеської області в судове засідання не з'явився, однак від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує /а.с.67/. Представник відповідача - Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області в судове засідання не з'явився, однак від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. З урахуванням того, що на теперішній час право колективної власності не передбачене діючим законодавством, вважає доцільним позов задовольнити, що надасть позивачам можливість використати в подальшому своє право, яке передбачене п. б) ч.1 ст.121 Земельного кодексу України /а.с.68-69/. Тому справа розглянута у відсутність сторін, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом були встановлені факти і відповідні їм правовідносини. 09 серпня 2012 року розпорядженням Красноокнянської райдержадміністрації Одеської області №385/А-2012 позивачам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]., [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельні ділянки площею до 2 га пасовищ кожному для ведення особистого селянського господарства із земель запасу (за межами населених пунктів) на території Красноокнянської селищної ради /а.с.28, 35/ У 2013 році ТОВ «Вектор» було виготовлено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок позивачам для ведення особистого селянського господарства /а.с.38-42/. Земельним ділянкам, які відводяться позивачам присвоєно кадастрові номери, а саме: [NUMBER] - для відведення [PERSON]; [NUMBER] - для відведення [PERSON]; [NUMBER] - для відведення [PERSON]; [NUMBER] - для відведення [PERSON]; [NUMBER] - для відведення [PERSON] Інформація про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі відсутня /а.с.51-55/. У 2013 році висновком Відділу Держземагенства у Красноокнянському районі Одеської області було погоджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок позивачам для ведення особистого селянського господарства на території Красноокнянської селищної ради Одеської області (за межами населених пунктів) /а.с.63/. Разом з тим, листом №П-26474/0-13010/6-17 від 21.12.2017 року Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області було відмовлено позивачам у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, оскільки було встановлено, що зазначені земельні ділянки відводяться позивачам за рахунок земель колишньої колективної власності, які рахуються за КСП «Шлях Ілліча» згідно державного акту на право колективної власності на землю [NUMBER] від 25.12.1995 року, виданого колективному сільськогосподарському підприємству «Шлях Ілліча». Тому розпорядження зазначеними земельними ділянками не належить до компетенції жодного органу місцевого самоврядування чи виконавчої влади, визначеного ст.122 Земельного кодексу України /а.с.43-44/. За інформацією відділу в Окнянському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, станом на 22.01.2018 року вищевказані земельні ділянки, які відносяться до земель колишнього КСП «Шлях Ілліча», розпайовані не були /а.с.45/. Згідно листа відділу в Окнянському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, державний акт на право колективної власності на землю, яка рахується за колективним сільськогосподарським підприємством «Шлях Ілліча», зареєстрований у Книзі реєстрації державних актів на право колективної власності 25.12.1995 року. На даний час вищевказаний державний акт відсутній /а.с.46/. За повідомленням Окнянської районної державної адміністрації Одеської області, державний акт на право колективної власності на землю КСП «Шлях Ілліча» [NUMBER] від 25.12.1995 року на державне зберігання не надійшов /а.с.47/. Таким чином, судом встановлено, що у листі про відмову в затвердженні документації із землеустрою Головним управлінням Держгеокадастру зазначено, що єдиною підставою, що перешкоджає позивачам реалізувати своє право на отримання земельних ділянок, є те, що бажані земельні ділянки мали б відводитися за рахунок земель колективної власності, які перебувають у колишньому КСП «Шлях Ілліча» згідно державного акту на право колективної власності на землю [NUMBER], а розпорядження землями колективної власності суперечить положенням ст.122 ЗК України. Разом з тим, чинною Конституцією України та Земельним кодексом України не передбачено таку форму власності на землю як колективна, тоді як на час видачі КСП «Дружба» державного акту на право колективної власності на землю серії ОД-15 №0012 від 12 липня 1996 року, Земельний кодекс України від 18.12.1990 року (втратив чинність з 01.01.2002 року), Цивільний кодекс УРСР від 18.07.1963 року (втратив чинність з 01.01.2004 року) та Закон України «Про власність» від 07.02.1991 року (втратив чинність з 20.06.2007 року) визначали такі форми власності як приватна, колективна та державна. Відповідно до ч.3 ст.78 3К України, земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Згідно ч.1 ст.374 ЦК України суб'єктами права власності на землю (земельну ділянку) є фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Крім того, розділом II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" від 06.09.2012 року №5308-VI врегульовано, що з дня набрання чинності цим Законом (з 1 січня 2013 року) землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими. Тобто, законодавець чітко визначив форми власності: державна, комунальна та приватна. Форма ж власності як "колективна" та поняття "землі колективної власності" відсутні в чинному законодавстві. Відповідно до ст.378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Пунктом 11 ч.1 ст.346 ЦК України встановлено, що підставою для припинення права власності є припинення юридичної особи. За інформацією, наданою Окнянською районною державною адміністрацією Одеської області, КСП «Шлях Ілліча» реорганізовано в СВК «Поділля», а СВК «Поділля» ліквідовано, у зв'язку з визнанням його банкрутом /а.с.47, 77/. Разом з тим, при реорганізації КСП «Шлях Ілліча» в СВК «Поділля», яке згодом було ліквідоване ,відповідна державна реєстрація державного акта на право колективної власності на землю не скасована та на теперішній час діючим законодавством не визначено законодавчого механізму передачі нерозпайованих земель колективної форми власності до державної ,а припинення права власності на землю із підстав відсутності такої форми власності як колективна апріорі неможливо через відсутність такого визначення в чинному законодавстві, і саме тому суд вважає, що слід застосувати положення ст.8 Конституції України щодо принципу верховенства права, ст.1 ЦПК України щодо завдань судочинства та ст.5 ЗК України щодо базування земельного законодавства на принципах забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави та забезпечення гарантій прав на землю. Крім того, відповідно до ст.152 ЗК України, землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та ін. Згідно з ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно ч.1 ст.393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Беручи до уваги, що державний акт на право колективної власності на землю [NUMBER] від 25 грудня 1995 року, виданий колективному сільськогосподарському підприємству «Шлях Ілліча» на підставі рішення Красноокнянської селищної ради Одеської області в частині земельних ділянок з кадастровими номерами: [NUMBER]; [NUMBER]; [NUMBER]; [NUMBER]; [NUMBER], площею по 2 га кожна, не дає на даний час можливості позивачам реалізувати право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та порушує ст.5 ЗК України щодо базування земельного законодавства на принципах забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави та забезпечення гарантій прав на землю, вказаний державний акт слід визнати частково недійсним /відносно вищевказаних земельних ділянок / та таким, що втратив чинність. Тому позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню.

Outcome: approved