Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк", треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, Рожищенський районний відділ ДВС ГТУЮ у Волинській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свій позов мотивує тим, що 31.03.2008 року між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений кредитний договір №VOH0NN00000016. В червні 2019 року позивач дізнався, що на виконанні в Рожищенському РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області перебуває виконавче провадження №55060643 про стягнення з нього в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 753 462,34 грн. Зазначає, що 19.07.2017 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович вчинив виконавчий напис, яким пропоновано стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №VOH0NN00000016 від 31.03.2008 року в розмірі 751 662,34 гривень на користь ПАТ КБ «Приватбанк». Вказує, що копію даного виконавчого напису отримав його представник Молчанов Т.Є. 04 липня 2019 року. Вважає, що виконавчий напис є безпідставним, оскільки нотаріус вчинив його без відповідних правових підстав, не переконався у безспірності грошової вимоги. Позивач має ряд заперечень до нарахованої суми заборгованості за кредитом, розміру нарахованої пені та періоду за який вона нарахована. Крім того вказує, що з дня виникнення прав вимоги минуло більше трьох років, а тому виконавчий напис вчинено з порушенням строку позовної давності. Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем 19 липня 2017 року та зареєстрований в реєстрі за №8923, про стягнення з [PERSON] в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором №VOH0NN00000016 від 31.03.2008 року в сумі 751 662,34 грн. Представник позивача Щербяк Н.В. в судове засідання не з`явився, суду надана заява про підтримання позову та розгляд справи у його та позивача відсутності. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань, відзив на позовну заяву на адресу суду не надходили. Треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. та представник Рожищенського РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області в судове засідання не з`явилися, суду надано заяви про розгляд справи у їх відсутності. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Дослідивши подані суду докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 31 березня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого Банк надав позивачу грошові кошти в сумі 4 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування в розмірі 28,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв`язку з невиконанням вищевказаного кредитного договору заочним рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 05 квітня 2013 року ухвалено стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» - 26 260,44 доларів США заборгованості за кредитним договором від 31.03.2008 року, яка утворилась станом на 05.03.2013 року (а.с.30-31). 19.07.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі № 8923, яким пропоновано стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №VOH0NN00000016 від 31.03.2008 року в розмірі 28 910,09 доларів США, що за курсом 26,01 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 16.06.2017 року складає 751 662,34 грн. з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту- 3 585,98 доларів США, заборгованості за відсотками - 1 656,48 доларів США, заборгованості з пені - 22 272,64 доларів США, заборгованості по штрафам (фіксована частина) - 19,23 доларів США, заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) - 1 375,76 доларів США. Строк за який провадилось стягнення - 3 364 днів, а саме: з 31.03.2008 року по 16.06.2017 року (а.с.11). 06.11.2017 року старшим державним виконавцем Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Байрак Оленою Ігорівною була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №55060643 про стягнення з [PERSON] в користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в розмірі 753 462,37 грн. (а.с.10). Згідно з ст.88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Із оскаржуваного виконавчого напису вбачається, що нотаріус керувався ст.ст. 87-91 Закону України "Про нотаріат" та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року. Відповідно до п.2 вказаного Переліку, для одержання виконавчого напису по виконанню кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Копії всіх зазначених нотаріусом документів ним були надані суду, однак жоден із вказаних документів не свідчить про безспірність заборгованості, оскільки про безспірність заборгованості можуть говорити докази, які можуть підтверджувати наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати її розмір; такими документами, на думку суду, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені відповідно до норм ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", а саме: платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо, а не розрахунок заборгованості. Оскільки безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, то і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус здійснює виконавчий напис, мають бути однозначними, беззаперечними та підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі, тому за вказаних обставин, відсутні підстави вважати, що заборгованість була безспірною. З матеріалів даної справи вбачається, що відповідачем не було надано суду доказів безспірності заборгованості, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису. Так, розрахунок заборгованості, поданий відповідачем приватному нотаріусу, містить лише загальну суму заборгованості за кредитом, загальну суму відсотків та інші нарахування за користування кредитом та не є випискою з рахунку боржника. Варто зауважити, що відповідно до п. 2 Переліку для вчинення виконавчого напису необхідно долучати виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Крім того, суду не надано доказів того, що нотаріус з`ясував чи не пропущено банком строк позовної давності, не встановив коли було здійснено останню оплату по кредиту. З виконавчого напису вбачається, що строк за який проводиться стягнення з 31.03.2008 року по 16.06.2017 року. Однак, при вчинені виконавчого напису не взято до уваги той факт, що заочним рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 05.04.2013 року ухвалено стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» - 26 260,44 доларів США заборгованості за кредитним договором від 31.03.2008 року. Отже, нотаріус при вчиненні такого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу. Вказані вище обставини свідчать про наявність спірної заборгованості, яка не була врахована приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису, а тому суд вважає, що слід визнати виконавчий напис №8923 від 19.07.2017 року, який був вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved