Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

ПАТ "Дельта Банк" подано на розгляд суду позовну заяву до відповідачки про звернення стягнення на предмет іпотеки. Представник позивача, Слоньовський П.Я. в судове засідання не з"явився, подав суду клопотання про розгляд справи в його відсутності, вимоги позову підтримує в повному обсязі та просить задоволити. Із змісту позовних вимог вбачається, що 18.07.2007 між АКІБ «УКРСИББАНК», яке на підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 АКІБ «УКРСИББАНК» змінило назву на ПАТ «УКРСИББАНК», який є правонаступником всіх прав та зобов'язань АКІБ «УКРСИББАНК» та відповідачкою в справі [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту №11185416000. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] отримала кредит у сумі 49 000,00 дол. США, який зобов'язувалася повернути у повному обсязі в строк до 17.07.2014 року або достроково зі сплатою процентів за користування кредитом. АКІБ «УКРСИББАНК» свої зобов'язання за Договором виконав надавши відповідачці обумовлений вказаним договором кредит у сумі 49 00,00 доларів США. З метою забезпечення виконання грошових зобов"язань за Кредитним договором 19.07.2007 року між АКІБ "Укрсиббанк" та [PERSON] укладено договір іпотеки №б/н відповідно до якого іпотекодавець передала в іпотеку нерухоме майно а саме: магазин загальною площею: 53,2 кв.м.; склади загальною площею: 158,4 кв.м.; земельна ділянка загальною площею: 920 кв.м., 0,0384 га., які знаходяться по [ADDRESS] та [ADDRESS]. Відповідно до п.1.1. договору іпотеки за домовленістю сторін вартість предмету іпотеки становить 247 450 грн.00 коп. Обтяження нерухомого майна іпотекою було зареєстроване Банком у порядку, передбаченому законом у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та у Державному реєстрі іпотек. 08.12.2011 Публічне акціонерне товариство «УКРСИББАНК» відступило свого права вимоги заборгованості за Кредитними договорами, у тому числі за вище вказаним кредитним договором, Публічному акціонерному товариству «ДЕЛЬТА БАНК», що підтверджується випискою з Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 та актом прийому передачі Документації, що додаються до позовної заяви. У порушення умов Кредитного договору, позичальник свої зобов'язання належним чином не виконала, внаслідок чого у неї перед Позивачем виникла заборгованість у розмірі 69 049.11 дол.США, що згідно курсу НБУ станом на 17.07.2014 року є еквівалентом 809 235.48 грн.. дана обставина підтверджується довідкою про стан заборгованості. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просить суд: в рахунок виконання основного зобов'язання [PERSON] щодо оплати заборгованості в розмірі 809 235,48 грн за договором про надання споживчого кредиту №11185416000 від 18 липня 2007 року, звернути стягнення заборгованості за договором іпотеки «б/н від 19.07.2007 року, шляхом передачі іпотекодержателю предмета іпотеки у власність, а саме на нерухоме майно: магазин загальною площею: 53,2 кв.м.; склади загальною площею: 158,4 кв.м.; земельну ділянку загальною площею: 920 кв.м., 0,0384 га., які знаходяться по [ADDRESS] та [ADDRESS], шляхом передачі іпотекодержателю Публічному акціонерному товариству «ДЕЛЬТА БАНК» вказаного предмета іпотеки у власність. Відповідач [PERSON] в судове засідання в п"яте поспіль не з"явилась ( 26.08.2014р, 03.09.2014р., 29.10.2014р., 14.11.2014 р та на 27.11.2014 р), будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи по суті. Остання в черговий раз подала суду клопотання про відкладення слуханням в справі. Заявлене клопотання відповідачкою про відкладення слуханням в справі не підлягає задоволенню так як в силу вимог ч.1 ст.169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, якою передбачено, що суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Провадження у вказаній справі відкрито ухвалою суду від 18.08.2014 року таким чином на час розгляду 27.11.2014 року минув вже більше ніж трьохмісячний термін розгляду справи. Таким чином у зв'язку з неявкою відповідачки в судове засідання, зі згоди представника позивача, суд ухвалив провести розгляд справи в заочному порядку та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що згідно договору про надання споживчого кредиту №11185416000 від 18.07.2007 року (а.с.6-10), укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], остання отримала кредит в розмірі 49 000,00 доларів США та зобов'язалась щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 13,5% річних, а також здійснювати щомісячне погашення кредиту у строк до 17 липня 2014 року. В якості забезпечення виконання зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту №11185416000 від 18.07.2007 року, між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки від 19 липня 2007 року (а.с.14-18) посвідчений приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №2123. Відповідно до п.п. 1.1, 1.5, 1.6 договору іпотеки [PERSON] - іпотекодавець передала в іпотеку АКІБ «УкрСиббанк» нерухоме майно - магазин загальною площею: 53,2 кв.м.; склади загальною площею: 158,4 кв.м.; земельну ділянку загальною площею: 920 кв.м., 0,0384 га., які знаходяться по [ADDRESS] та [ADDRESS]. Пунктом 1.2 договору іпотеки сторони обумовили, що іпотекою забезпечується в повному обсязі отриманих, в порядку та на умовах відповідно до договору про надання споживчого кредиту №11185416000 від 18.07.2007 року, кредитних коштів у сумі 49 000,00 доларів США. Предмет іпотеки є власністю іпотекодавця. Згідно п.п. 2.1.1, 2.1.2 договору іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем зобов'язань за кредитним договором іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами; у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених цим договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором, а у разі невиконання іпотекодавцем цієї вимоги - звернути стягнення на предмет іпотеки. Судом встановлено, що АКІБ «УкрСиббанк» змінило найменування на ПАТ «УкрСиббанк», а 08.12.2011 року (а.с.30) між АТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимог за зобов'язаннями, які виникли на підставі договору про надання споживчого кредиту №11185416000 від 18.07.2007 року, укладеного з [PERSON], що підтверджується випискою із зазначеного договору та актом прийому документації від 06.04.2012 року (а.с.29) за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року, тому ПАТ «Дельта Банк» набув право вимоги за даним кредитним зобов'язанням. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка [PERSON] порушила умови договору про надання споживчого кредиту №11185416000 від 18.07.2007 року та взяті на себе зобов'язання в частині повернення кредиту щомісячними платежами, в результаті чого станом на 17.07.2014 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 69049,11 доларів США, яка складається із: - тіло кредиту - 41990,28 дол.США; - суми заборгованості за відсотками у розмірі 27058,83 дол.США. Загальна заборгованість станом на 17.07.2014 року складає 809 235,48 грн ., що стверджується довідкою-розрахунком (а.с.13) Наявність простроченої заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання порушеного зобов'язання відповідача, на виконання вимог ст.35 ЗУ "Про іпотеку", було повідомлено письмовим листом-вимогою від 18.04.2014 року за вих. №17172 (а.с.23). Письмові вимоги банку про усунення порушень відповідачкою не виконані. У зв'язку із невиконанням [PERSON] умов кредитного договору та наявністю заборгованості, позивач звернувся до суду, обравши способом захисту своїх порушених прав звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: магазин загальною площею: 53,2 кв.м.; склади загальною площею: 158,4 кв.м.; земельну ділянку загальною площею: 920 кв.м., 0,0384 га., які знаходяться по [ADDRESS] та [ADDRESS], шляхом передачі іпотекодержателю вказаного предмету іпотеки у власність на підставі Договору іпотеки №б/н від 19.07.2007 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] . Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.100050 ЦК україни якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч.1 ст.575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. За ч. 1 ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно з ч. 1 ст.33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до умов п.4.1 Договору іпотеки, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється іпотекодержателем, зокрема, у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобов'язання за цим Договором або будь-якого зобов'язання, що забезпечено іпотекою за цим Договором. Частиною 2 ст.16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 3 ст.33 ЗУ "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно із ч. 3 ст.36 ЗУ "Про іпотеку" договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому ст.37 ЗУ "Про іпотеку". Відповідно до ч. 1 ст.37 ЗУ "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виходячи з положень частини другої ст.16 ЦК України, частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 ЗУ "Про іпотеку" не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором. В п. 39 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізовано Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року зазначив, що з урахуванням положень частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 ЗУ "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Пленум Вищого Спеціалізовано Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ в зазначеній Постанові №5 від 30.03.2012 року зауважив, що у зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що з урахуванням цим норм права не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі частини другої ст.16 ЦК України має право вимагати застосування його судом. Відповідно до ч. 1 ст.590, ст.578 ЦК України звернення стягнення на предмет застави/іпотеки здійснюється лише за рішенням суду, якщо для укладення такого договору щодо майна фізичної особи вимагалось отримання згоди чи дозволу іншої особи чи органу. У п. 4.2 договору іпотеки сторонами визначено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду або виконавчого напису нотаріуса, або згідно застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно п. 5.1 договору іпотеки у разі настання обставин, зазначених в п. 4.1 цього договору іпотеки, Іпотекодержатель надсилає рекомендованим листом Іпотекодавцю повідомлення про застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя, в порядку і випадках, передбачених законодавством. Пунктом 5.3 договору іпотеки сторони обумовили, що у разі законодавчої можливості при застосуванні передачі Предмету іпотеки у власність іпотекодержателя як способу задоволення вимог іпотекодержателя (абз. 2 ч. 3 ст.36 ЗУ "Про іпотеку") право власності переходить до іпотекодержателя з моменту отримання повідомлення, про яке йдеться в п. 5.1 цього договору іпотеки, в порядку, передбаченому чинним законодавством. Оскільки в договорі іпотеки міститься застереження про можливість передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання, отже, банком набув право на застосування в судовому порядку саме обраного ним способу звернення стягнення на іпотечне майно за договором іпотеки від 19 липня 2007 року, укладеним для забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту №11185416000 від 18.07.2007 року. Враховуючи той факт, що вартість предмета іпотеки ( п.п.1.5-1.6 договору іпотеки ) складає в загальному розмірі - 362 850,00 грн.) не перевищує загальну суму заборгованості за кредитним договором (яка станом на 17.07.2014 року складає 809 235,48 грн ), а позивачем належним чином виконано всі вимоги, передбачені законом, заборгованість за кредитним договором залишається не сплаченою, суд вважає, що вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволенню. Разом із тим не знайшла підтвердження в судовому засіданні позовна вимога позивача в частині зобов"язання [PERSON] передати ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» правовстановлюючі документи на предмет іпотеки (свідоцтво про право власності, державний акт), ключі від вхідних дверей (дублікати ключів), документи, що характеризують об'єкт нерухомості (технічний паспорт), та інші документи передбачені Постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17 жовтня 2013 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», так як позивачем не доведено факту ухилення відповідачки від передачі ключів чи документів. Таким чином в цій частині позову слід відмовити за безпідставністю та недоведеністю. Як вказує ст.79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Судом встановлено, що при подачі позову, позивач сплатив судовий збір у розмірі 2474,50 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 19.05.2014 р (а.с.1), доданим до матеріалів справи. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин, враховуючи принцип обов'язковості виконання зобов'язання, принцип недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов'язання, суд задовольняє позов частково та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звертає стягнення на предмет іпотеки, та стягує з відповідача понесені позивачем судові витрати. На підставі наведеного ст. ст. 514, 525, 526, 578, 590, 629, 610, 611 ЦК України, ст.ст. 3, 33, 36, 37 ЗУ "Про іпотеку",

Outcome: approved