Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа - [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в розмірі 1500,00 грн. щомісяця, враховуючи індексацію, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку. Позов мотивує тим, що з відповідачем у них було зареєстровано шлюб, від якого народилось троє дітей - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . З 1 вересня 2020 року їхній син [PERSON] вступив на навчання до Українського католицького університету на денну форму навчання, тому наразі утримувати себе не може. Оскільки даний університет є приватним навчальним закладом, то державна стипендія там також не передбачена. Просить позов задовольнити, оскільки на її утриманні є ще одна дитина, відтак утримувати самостійно двох дітей не може, а відповідач працює у ТзОВ "Сігма-Стиль", де обіймає посаду водія та отримує заробітну плату. В судове засідання позивачка не з`явилася, подала заяву про слухання справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій позов підтримав та просив проводити розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст.206 ЦПК України суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки таке не суперечить вимогам закону та не порушує прав та інтересів інших осіб. Враховуючи, що розгляд справи відбувся за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.09.2002 року, батьками вказано [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки №162 від 05.02.2021 року [PERSON] є студентом Українського католицького університету і навчається за першим (бакалаврським) рівнем освіти на 1 курсі за спеціальністю Право, форма навчання - денна. У закладі вищої освіти "Український католицький університет" функціонує платна форма навчання, за період з 01.09.2020 року по 31.01.2021 року стипендії не отримував. Згідно з довідкою про заробітну плату для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням №1 від 05.02.2021 року [PERSON] працює у ТзОВ "Сіга Стиль" та з аперіод серпень 2020 року - січень 2021 року отримав 31320,00 грн. заробітної плати. Як вбачається з довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки №157 від 11.02.2021 року [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Сімейний кодекс України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених уст. 182 СК України. Відповідно до положень ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.3, ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до п.20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду. Оскільки відповідач є працездатним, позов визнав та виявив бажання сплачувати аліменти в розмірі 1500,00 гривень щомісяця, що свідчить про наявність у нього матеріальної можливості сплачувати аліменти, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю та стягувати з відповідача аліменти на користь [PERSON] на утримання сина, який продовжує навчання - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1500,00 гривень щомісяця, починаючи з 02 березня 2021 року до закінчення [PERSON] навчання, але не довше як до досягнення ним 23 років. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Враховуючи вимоги ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь держави підлягає до стягнення 908,00 грн. судового збору. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved