Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт-Фінанс» звернулось до Деснянського районного суду м. Києва з зазначеною позовною заявою, в якій, уточнивши зміст позовних вимог, просить стягнути на свою користь з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №10/3755-С від 08 лютого 2006 року у розмірі 974956,60 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 708835,48 грн., заборгованості по процентах за кредитом в сумі 127275,35 грн., пені за невиконання кредитних зобов'язань за кредитом в сумі 117580,70 грн., процентів по простроченій заборгованості по кредиту в сумі 21265,06 грн.; звернути стягнення на заставне майно, яке належить [PERSON] на праві приватної власності, за договором застави транспортних засобів №10/3755-С від 08 лютого 2006 року: автомобіль марки DAF 95 XF, 1997 року випуску, кузов (шасі) [NUMBER], сідловий тягач, державний номер [NUMBER]; автомобіль марки DAF FT 95.380 FX, 1997 року випуску, кузов (шасі) [NUMBER], сідловий тягач, державний номер [NUMBER]; напівпричіп марки DESOT OPL/3FT/3899SSR, 2001 року випуску, кузов (шасі) [NUMBER], бортовий тентований, державний номер [NUMBER]; напівпричіп марки ORTHAUS DPS 24, 2000 року випуску, кузов (шасі) [NUMBER], бортовий тентований, державний номер [NUMBER]; автомобіль марки DAF 95XF, 1998 року випуску, кузов (шасі) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]; напівпричіп марки SCYMITZ CARGOBULL, 2002 року випуску, кузов (шасі) [NUMBER], бортовий тентований, державний номер [NUMBER]. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином, поважні причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. Відомості адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в місті Києві про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачів судом отримані (а.с. 120-121). Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно ч. 6 ст. 74 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, а також свідки, експерти, спеціалісти і перекладачі можуть бути повідомлені або викликані в суд телеграмою, факсом чи за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику. Відповідачам направлені телеграми за їх зареєстрованим місцем проживання, тому вважається, що судові виклики вручені відповідачам належним чином. Суд, на підставі ст. 224 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, дійшов наступних висновків. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Суд установив, що 08 лютого 2006 року, між Акціонерним комерційним банком "ТАС-комерцбанк", назву якого, відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про акціонерні товариства" в подальшому було змінено на Публічне акціонерне товариство "Сведбанк" та громадянкою України [PERSON] укладено кредитний договір №10/3755-С, за яким Первинний кредитор зобов'язався надати, Позичальнику, на умовах, строковості, оплатності та забезпеченості грошові кошти в іноземній валюті, в сумі 43500,00 доларів США (а.с. 19-22). 08 лютого 2006 року на забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] по кредитному договору №10/3755-С, між Первинним кредитором та громадянином України [PERSON], було укладено договір поруки №13/3755, за яким поручається за виконання [PERSON] усіх його зобов'язань перед Первинним кредитором, що виникли з кредитного договору №10/3755-С від 08.02.2006 року, в повному обсязі, як існуючих на дату укладання договору поруки, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (а.с. 33). Відповідно п. 2. зазначеного договору поруки, Поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Банком за виконання Позичальником Основного зобов'язання усім належним йому майном та грошовими коштами. Крім того, 08 лютого 2006 року на забезпечення виконання зобов'язань Відповідача 1 за кредитним договором №10/3755-С, 08.02.2006 року, між Первинним кредитором, як Заставодержателем, та Відповідачем 1, як Заставодавцем, було укладено Договір застави, відповідно п. 4. якого, предметом застави є: автомобіль марки DAF 95 XF, 1997 року випуску, кузов (шасі) [NUMBER], сідловий тягач, державний номер [NUMBER], що належить Заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого 30.08.2005 року МРЕВ №11 м. Києва; автомобіль марки DAF FT 95.380 FX, 1997 року випуску, кузов (шасі) [NUMBER], сідловий тягач, державний номер [NUMBER], що належить Заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого 04.02.2006 року МРЕВ № 11 м. Києва; напівпричіп марки DESOT OPL/3FT/3899SSR, 2001 року випуску, кузов (шасі) [NUMBER], бортовий тентований, державний номер [NUMBER], що належить Заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого 04.02.2005 року МРЕВ № 11 м. Києва (а.с. 34-36). 10.02.2006 року, між Первинним кредитором та Відповідачем 1 було укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору № 10/3755-С від 08.02.2006 року (а.с. 24). Відповідно до п. 1 цієї Угоди, пункт 1.1. Кредитного договору № 10/3755-С від 08.02.2006 року, викладено у наступній редакції: "Банк зобов'язується надати Позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 50 000,00 доларів США на строк з 08 лютого 2006 року до 08 лютого 2011 року, та на умовах передбачених в цьому Договорі. Відповідно до п. 2 цієї Угоди у забезпечення виконання своїх кредитних зобов'язань, Позичальник, додатково до наданої ним застави, зобов'язується надати в заставу: напівпричіп марки ORTHAUS DPS 24, 2000 року випуску, кузов (шасі) [NUMBER], бортовий тентований, державний номер [NUMBER]. На забезпечення виконання збільшених кредитних зобов'язань Відповідача 1 по кредитному договору №10/3755-С від 08.02.2006 року, з урахуванням змін внесених Додатковою угодою №1 цього договору, 10.02.2006 року, між Первинним кредитором і Відповідачем 2 було укладено Додаткову угоду №1 до договору поруки №13/3755 від 08.02.2006 року. Відповідно п. 1 зазначеної угоди, пункт 1 договору поруки №13/3755 від 08.02.2006 року, викладено в наступній редакції: "Поручитель зобов'язується перед Банком відповідати за виконання зобов'язань щодо повернення коштів, наданих Банком Позичальнику у вигляді кредиту згідно з кредитним договором №10/3755-С від 08.02.2006 року, та додатковою угодою №1 до цього кредитного договору у сумі 50 000,00 доларів США на строк з 08 лютого 2006 року до 08 лютого 2011 року з процентною ставкою 16% річних за їх використання". Відповідно п. 2 цієї угоди, пункт 15 договору поруки №13/3755 від 08.02.2006 року викладено в наступній редакції: "Поручитель підтверджує, що ознайомлений з усіма умовами кредитного договору № 10/3755-С від 08.02.2006 року, та повністю погоджується з цими умовами." Також, на виконання вимог додаткової угоди №1 до кредитного договору №10/3755-С від 08.02.2006 року, та на забезпечення збільшених кредитних зобов'язань за ним, 10.02.2006 року, між Первинним кредитором, як Заставодержателем, та Відповідачем 1, як Заставодавцем, укладено договір застави, відповідно п. 4 якого, на забезпечення виконання основного зобов'язання, Заставодавець передає в заставу Заставодержателю належне йому на праві власності рухоме майно, а саме: напівпричіп марки ORTHAUS DPS 24, 2000 року випуску, кузов (шасі) [NUMBER], бортовий тентований, державний номер [NUMBER], що належить Заставодавцеві на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого 04.02.2005 року МРЕВ № 11 м. Києва. В подальшому, 24.05.2006 року, між Первинним кредитором та Відповідачем 1 було укладено Додаткову угоду № 2 до кредитного договору №10/3755-С від 08.02.2006 року, відповідно п. 1 якої пункт 3.1 Кредитного договору викладено в наступній редакції: "Позичальник зобов'язується погасити заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів на позичковий рахунок". Відповідно п. 2 цієї угоди, пункт 3.3 Кредитного договору №10/3755-С від 08.02.2006 року, викладено в наступній редакції: "Проценти за користування кредитом підлягають сплаті Позичальником щомісяця в період з "01" по "10" число включно за попередній місяць та на момент повернення кредиту". 06.06.2006 року, між Первинним кредитором та Відповідачем 1 було укладено Додаткову угоду №3 до Кредитного договору №10/3755-С від 08.02.2006 року, відповідно до п. 1 якої пункт 1.1. Кредитного договору № 10/3755-С від 08.02.2006 року, викладено у наступній редакції: "Банк зобов'язується надати Позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 80 000,00 доларів США, на строк з 08 лютого 2006 року до 08 лютого 2011 року, та на умовах передбачених в цьому Договорі". Відповідно до п. 2 цієї Угоди, у забезпечення виконання своїх кредитних зобов'язань, Позичальник, додатково до наданої ним застави, зобов'язується надати в заставу: автомобіль марки DAF 95XF, 1998 року випуску, кузов (шасі) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]; напівпричіп марки SCYMITZ SPR 24 L13, 1996 року випуску, кузов (шасі) [NUMBER], бортовий тентований, державний номер [NUMBER]. На забезпечення виконання збільшених кредитних зобов'язань Відповідача 1 по кредитному договору №10/3755-С від 08.02.2006 року, з урахуванням змін внесених Додатковою угодою №1, та Додатковою угодою №3 до нього, 06.06.2006 року, між Первинним кредитором і Відповідачем 2 було укладено Додаткову угоду №2 до договору поруки №13/3755 від 08.02.2006 року. Відповідно п. 1 зазначеної угоди, пункт 1 договору поруки №13/3755 від 08.02.2006 року, викладено в наступній редакції: "Поручитель зобов'язується перед Банком відповідати за виконання зобов'язань щодо повернення коштів, наданих Банком Позичальнику у вигляді кредиту згідно з кредитним договором №10/3755-С від 08.02.2006 року, додатковою угодою №1 та Додатковою угодою № 3 до цього кредитного договору у сумі 80 000,00 доларів США, на строк з 08 лютого 2006 року до 08 лютого 2011 року, з процентною ставкою 16% річних за їх використання". Відповідно п. 2 цієї угоди, пункт 15 договору поруки №13/3755 від 08.02.2006 року викладено в наступній редакції: "Поручитель підтверджує, що ознайомлений з усіма умовами кредитного договору №10/3755-С від 08.02.2006 року, та повністю погоджується з цими умовами." Також, на виконання вимог додаткової угоди №3 до кредитного договору №10/3755-С від 08.02.2006 року, та на забезпечення збільшених кредитних зобов'язань за ним, 06.06.2006 року, між Первинним кредитором, як Заставодержателем, та Відповідачем 1, як Заставодавцем, укладено Договір застави №10/3755-С-Z-3 від 06.06.2006 року, відповідно п. 4 якого на забезпечення виконання основного зобов'язання, Заставодавець передає в заставу Заставодержателю належне йому на праві власності рухоме майно, а саме: автомобіль марки DAF 95XF, 1998 року випуску, кузов (шасі) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить Заставодавцеві на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого 11.05.2006 року МРЕВ № 4 м. Києва; напівпричіп марки SCYMITZ SPR 24 L13, 1996 року випуску, кузов (шасі) [NUMBER], бортовий тентований, державний номер [NUMBER], що належить Заставодавцеві на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого 02.03.2007 року МРЕВ № 12 м. Києва. 14.07.2007 року, між Первинним кредитором та Відповідачем 1 було укладено Додаткову угоду № 4 до кредитного договору № 10/3755-С від 08.02.2006 року. Відповідно п. 1 цієї Угоди, пункт 2.1 Кредитного договору № 10/3755-С від 08.02.2006 року, викладено в наступній редакції: "Забезпеченням виконання зобов'язання по погашенню заборгованості за кредитом, сплаті процентів за користування кредитом, пені за несвоєчасну сплату процентів і несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, відшкодування збитків у зв'язку з порушенням вимог даного договору та інших витрат банку, пов'язаних з одержанням виконання, забезпечується заставою: автомобіль марки DAF 95 XF, 1997 року випуску, кузов (шасі) [NUMBER], сідловий тягач, державний номер [NUMBER]; автомобіль марки DAF FT 95.380 FX, 1997 року випуску, кузов (шасі) [NUMBER], сідловий тягач, державний номер [NUMBER]; напівпричіп марки DESOT OPL/3FT/3899SSR, 2001 року випуску, кузов (шасі) [NUMBER], бортовий тентований, державний номер [NUMBER]; напівпричіп марки ORTHAUS DPS 24, 2000 року випуску, кузов (шасі) [NUMBER], бортовий тентований, державний номер [NUMBER]; автомобіль марки DAF 95XF, 1998 року випуску, кузов (шасі) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]; напівпричіп марки SCYMITZ CARGOBULL, 2002 року випуску, кузов (шасі) №, бортовий тентований, державний номер [NUMBER]; договором поруки з фізичною особою [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]). На виконання вимог додаткової угоди №4 до кредитного договору №10/3755-С від 08.02.2006 року, та на забезпечення збільшених кредитних зобов'язань за ним, 14.07.2007 року, між Первинним кредитором, як Заставодержателем, та Відповідачем 1, як Заставодавцем, укладено Додаткову угоду №1 до Договору застави №10/3755-С-Z-3від 06.06.2006 року. Відповідно п. 1 цієї Угоди, пункт 4 договору заставу № 10/3755-С-Z-З від 06.06.2006 року, викладено в такій редакції: сідловий тягач DAF 95XF, 1998 року випуску, кузов (шасі) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить Заставодавцеві на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого 11.05.2006 року МРЕВ № 4 м. Києва; напівпричіп марки SCYMITZ CARGOBULL, 2002 року випуску, кузов (шасі) [NUMBER], бортовий тентований, державний номер [NUMBER], що належить Заставодавцеві на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого 02.03.2007 року МРЕВ № 12 м. Києва. Первинний кредитор виконав свої зобов'язання за кредитним договором №10/3755-С від 08.02.2006 року зі змінами і доповненнями відповідно до додаткових угоди до цього договору, в повному обсязі надавши Відповідачу 1 грошові кошти у загальній сумі 80 000,00 доларів США. У порушення умов Кредитного договору №10/3755-С від 08.02.2006 року, Відповідач 1 свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого, станом на 11.03.2013 року, прострочена заборгованість за Прострочена договором складає: заборгованості за кредитом №10/3755-С від 08.02.2006 року в сумі 708835,48 грн.; заборгованості по процентах за кредитом №10/3755-С від 08.02.2006 року в сумі 127275,35 грн.; проценти по простроченій заборгованості по кредиту 21265,06 грн. (а.с. 11-18). Відповідно п. 8.1 Кредитного Договору №10/3755-С від 08.02.2006 року, за порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або строків сплати процентів за користування кредитом Позичальник сплачує пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки зазначеної в п. 1.3 даного договору, від суми простроченої заборгованості. Відповідно п. 8.3 Кредитного договору №10/3755-С від 08.02.2006 року, у випадку невиконання умов зазначених у п.п. 5.1.6, 5.1.7, 5.1.8, 5.1.9, 5.1.10, 5.1.11, 9.3 даного договору, Позичальник сплачує штраф у розмірі 15 % від суми, зазначеної в п. 1.1 даного Договору. Відповідно п. 6.1.3 Кредитного договору № 10/3755-С від 08.02.2006 року, Банк має право, звернути стягнення на майно Позичальника відповідно до чинного законодавства України, у випадку порушення позичальником своїх зобов'язань за цим договором. Відповідно п. 6.1.4 цього договору, Банк має право, при настанні подій, зазначених у п. 3.8, 3.9, 6.1.2 даного договору, вимагати погашення заборгованості у повному обсязі (сума кредиту, нарахованих процентів, комісій, штрафних санкцій). Відповідно п. 6.1.5 цього договору, Банк має право, одержувати відшкодування з іншого майна Позичальника, що не виступає предметом застави за цим договором. Відповідно п. 6.1.7 цього договору, Банк має право, у випадку невиконання Позичальником умов п. 3.8 та/або 3.9 та/або 6.1.2 Банк має право звернути стягнення на заставне майно, чи скористатися іншими видами забезпечення виконання зобов'язань за цим Договором, та/або пред'явити позов у відношенні Позичальника. Відповідно п. 12.4 договору застави від 08.02.2006 року, та відповідно п. 12.4 договору застави №10/3755-С-Z-3 від 06.06.2006 року, у разі невиконання Заставодавцем умов основного зобов'язання, звернути стягнення на Предмет застави і задовольнити за рахунок Предмету застави свої вимоги в повному обсязі на момент фактичного задоволення таких вимог, включаючи суму кредиту, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги. 02.02.2012 року, між публічним акціонерним товариством "Сведбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт-Фінанс", у відповідності до вимог глави 73 ЦК України, Закону України "Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг", було укладено Договір факторингу № 11 (а.с. 84-95). Відповідно п. 2.1 цього договору, Клієнт, відповідно до умов даного Договору відступає Факторові свої права вимоги Заборгованості по кредитних договорах від Боржників, зазначених в реєстрі заборгованості Боржників, право вимоги якої належить Клієнту на підставі Документації, а фактор набуває право вимоги такої заборгованості від боржників та передає Клієнту за плату грошові кошти в розпорядження у розмірі, що становить ціну продажу та в порядку, передбаченому даним Договором. Відповідно п. 2.2. Договору факторингу сторони домовились, що разом з відступленням Права Вимоги Заборгованості згідно з цим Договором, Клієнт відступає Факторові права за Договором Забезпечення, про що Сторони одночасно підписують договір про відступлення Права вимоги за договорами Забезпечення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 37 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку він замінив. Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно ст. 252 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 256 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 22 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторі та реєстрацію обтяжень", обтяження може забезпечувати виконання боржником дійсної існуючої вимоги або вимоги, яка може виникнути в майбутньому. Обтяжувач та боржник повинні досягти згоди про максимальний розмір вимоги, яка забезпечується обтяженням. Відповідно ч. 1 ст. 23 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторі та реєстрацію обтяжень", відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Відповідно ч. 1 ст. 24 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторі та реєстрацію обтяжень", Звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Таким чином, зважаючи на невиконання Відповідачами зобов'язань стосовно умов повернення кредиту, Первинний кредитор вправі вимагати з Відповідача 1, Відповідача 2 солідарно заборгованість по кредитам, процентах і пеню за невиконання умов кредитного договору № 10/3755-С від 08.02.2006 року зі змінами та доповненнями внесеними відповідно до укладених Додаткових угод, в тому числі стягнення предмету застави. Відповідно п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.212 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» Вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави оплачується судовим збором як вимога немайнового характеру, якщо така вимога пред'явлена після вирішення вимоги про виконання основного зобов'язання (стягнення заборгованості тощо). Вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави, пред'явлена до звернення до суду з вимогою про виконання основного зобов'язання, оплачується судовими збором як вимога майнового характеру. При цьому ціна позову визначається розміром виконання, на яке претендує заставодержатель за рахунок заставленого майна. Відповідно п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року, право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена. Судом об'єктивно встановлено, що між сторонами у справі на підставі укладених договорів виникли зобов'язання, за якими позивач надав відповідачам послуги, а відповідачі зобов'язались їх оплатити на визначених умовах та у відповідний строк. Проте, всупереч взятим на себе зобов'язанням по виплаті кредитних коштів у визначені договором строки, відповідачі їх належним чином не виконали. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України під порушенням зобов'язання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Згідно з ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Звернення стягнення на предмет застави відповідно до статті 590 ЦК України здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що актами цивільного законодавства України сторонам договору надано право самим обирати спосіб та порядок врегулювання спірних питань щодо виконання умов договору, зокрема заставодержатель має право на власний розсуд обирати спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, в тому числі і продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або шляхом продажу на прилюдних торгах. Згідно зі статтею 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону, положеннями якої передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет застави як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом тим, відповідачами, окрім письмових заперчень, суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості та звернення стягнення на заставне майно ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, тому позовні вимоги в цих частинах підлягають задоволенню. Позовні вимоги в частині надання представнику позивача за довіреністю права на оформлення правоустановчих документів на предмет застави є необґрунтованими, безпідставними, тому задоволенню не підлягають. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: partial