Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

У жовтні 2018 року позивач звернувся до суду із позовом про визнання недійсним заповіту [PERSON] , яка померла [INFO] , складеного на користь [PERSON] щодо житлового будинку [ADDRESS] та присадибної земельної ділянки площею 0,22 га; визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку зазначеного будинку і на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,22 га, а також на 1/2 частки земельних ділянок спадкодавця Г.М.Ромашко площею 2,6766 га і 4,5878 га. В обґрунтування позову зазначено, що на час складання заповіту його мати [PERSON] хворіла на цукровий діабет, потребувала постійного стороннього догляду, мала окремі ускладнення внаслідок цукрового діабету, що обумовило, зокрема не вільне волевиявлення під час складення заповіту, нав`язування змісту заповіту відповідачами. Вважаючи заповіт недійсним вказав, що як спадкоємець першої черги має право за законом на половину усієї спадщини своєї матері як спадкоємець першої черги. Іншу половину спадкує сестра позивача - відповідач [PERSON]. 04.10.2018 визначення головуючого судді не відбулося у зв`язку з відсутністю у штаті районного суду суддів з повноваженнями на розгляд справ. Визначення головуючого судді відбулося 27.06.2019, ним визначено суддю С.Ю.Атаманову. Провадження у справі не відкривалося. Повторний авторозподіл справи здійснено 18.12.2019 у зв`язку з закінченням 13.12.2019 тимчасового відрядження попереднього головуючого судді до Семенівського районного суду Полтавської області для здійснення правосуддя. 21.12.2019 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання головуючим суддею В.Ф.Харченком. У судових засіданнях оголошувалися перерви за клопотанням сторін і для витребування доказів. У підготовчих судових засіданнях та судових засіданнях суд задовольнив клопотання позивача про витребування медичної документації щодо стану здоров`я спадкодавця [PERSON] , роз`яснював позивачеві право ініціювати призначення посмертної судової експертизи щодо стану здоров`я спадкодавця, розмежування правил спадкування за заповітом і за законом, обов`язок саме позивача довести підстави позову проти яких заперечують відповідачі. Клопотання про призначення експертизи позивачем не заявлялося, допит свідків ним не ініціювався. У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю з підстав і обставин, які письмово зазначив у ньому, вважав, що з ним вчинили "не чесно". Вказав, що перешкод для оформлення у нотаріуса спадщини на 1/2 частку кожної із земельних ділянок площами 2,6766 га і 4,5878 га не має. Вважає, що вони повинні належати йому повністю, а не у 1/2 частці. Позивач ініціював укладення мирової угоди, за якою він отримує право власності на земельну ділянку 4,5878 га, а відповідач [PERSON] - на земельну ділянку площею 2,6766 га. Відповідачі не погодилися і запропонованим проектом мирової угоди. [PERSON] заперечувала проти позову повністю, оскільки має відповідний заповіт від своєї баби, заяву про прийняття спадщини подала. На щось інше не претендує. [PERSON] [PERSON] заперечувала проти позову, вказала, що їх мати розпорядилася будинком і землею під ним на користь онуки [PERSON] , яка з 2012 року жила у цьому будинку. Жити до себе онуку запросила баба. Такою була воля спадкодавця. Ніякого тиску на спадкодавця не було. Позивач не має одноосібного права на земельні ділянки матері площами 2,6766 га і 4,5878 га. Люди бачили стан здоров`я і умови проживання [PERSON] . Вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи і надані сторонами докази, судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] є рідними братами і сестрами, їх матір`ю є [PERSON] . [PERSON] є онукою [PERSON] . Вказані обставини сторонами не оспорюються. [INFO] [PERSON] померла у с. Паніванівка Семенівського району Полтавської області (а.с. 9). Заповітом від 15.05.2014 [PERSON] заповіла свій житловий будинок за адресою будинок [ADDRESS] та присадибну земельну ділянку площею 0,22 га своїй онучці [PERSON] . Заповіт посвідчено посадовою особою Веселоподільської сільської ради Семенівського району Полтавської області. (а.с. 67). Право власності спадкодавця на вказані будинок і земельну ділянку підтверджено відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 10-13, 73-77). Інформаційними витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підтверджено, що [PERSON] на праві приватної власності також належали земельні ділянки площами 2,6766 га і 4,5878 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Товстівської сільської ради Семенівського району Полтавської області (а.с. 10-13). Останні заповітом не охоплено. Приватним нотаріусом Семенівського районного нотаріального округу Н.В.Трембач заведено спадкову справу № 12/2018 на майно померлої [PERSON] . Заяву про прийняття спадщини за законом подав позивач [PERSON] , за заповітом - відповідач [PERSON] , за законом - відповідач [PERSON] (а.с. 57-78). Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. (ст.ст. 1216, 1218, 1220, 1221, 1223 Цивільного кодексу України - далі ЦК). Частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом (ст. 1245 ЦК). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК) дня смерті спадкодавця. Отже спадкування за законом здійснюється щодо того майна стосовно якого відсутній заповіт спадкодавця. Відповідно до ст. 1257 ЦК заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Недійсність окремого розпорядження, що міститься у заповіті, не має наслідком недійсності іншої його частини. У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах. Витребувана судом медична документація спадкодавця [PERSON] вказує на її перебування на стаціонарному лікуванні Семенівської ЦРЛ у періоди 29.03.2005 - 01.04.2005, 04.04.2005 - 18.04.2005, 17.01.2006 - 28.01.2006. Вказано на захворювання на цукровий діабет середньої тяжкості, "діабетичну стопу", діабетичну нефропатію, панкреатит, хронічний бронхіт; перебування на обліку з діагнозом "цукровий діабет" та відмітками щодо виконанян планів обслідування хворого цукровим діабетом, отримання призначень від ендокринолога протягом 2005 - 2017 років (а.с. 56). Судові не надано доказів порушення вимог щодо форми та посвідчення заповіту [PERSON] від 15.05.2014; не надано доказів того, що волевиявлення заповідача [PERSON] у заповіті від 15.05.2014 не було вільним і не відповідало її волі. Відтак суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги про визнання заповіту [PERSON] від 15.05.2014 недійсним у зв`язку з недоведеністю та, відповідно, також відмовляє у визнанні за позивачем права власності на 1/2 частку вказаного у заповіті житлового будинку та присадибної ділянки до нього площею 0,22 га у порядку спадкування за законом. Позивач [PERSON] і відповідач [PERSON], як діти спадкодавця [PERSON] , належать до першої черги спадкоємців за законом. Вони у рівних частках набувають усю спадщину [PERSON] , окрім тієї, що охоплена заповітом від 15.05.2014. Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК). Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну ділянку є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування"). Доказів існування у позивача перешкод в оформленні спадкових прав на 1/2 частку земельних ділянок спадкодавця [PERSON] площами 2,6766 га і 4,5878 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у нотаріальному порядку судові не надано. Витребувана судом копія спадкової справи не містить відповідної відмови нотаріуса. Відтак суд відмовляє у задоволенні позовних вимог позивача про визнання за ним у порядку спадкування за законом права власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 2,6766 га, а також на 1/2 частку земельної ділянки площею 4,5878 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у зв`язку з передчасним зверненням до суду з цією позовною вимогою. Об`єктивних перешкод для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку позивач не має. Ураховуючи встановлені у справі обставини і правовідносини суд відмовляє у задоволенні позову повністю. У зв`язку з відмовою у позові понесені позивачем судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed