Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

06.02.2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача про захист прав споживача та повернення коштів за депозитним договором та зазначає, що 03.12.2014 року вона уклала договір банківського вкладу № [NUMBER] із відповідачем про розміщення банківського вкладу в сумі 7000 грн. строком з 03.12.2014 року по 29.12.2014 року на депозитний рахунок [NUMBER] із сплатою відсотків в розмірі 18 % річних. Вказує. Що 18.12.2014 року звернулась до відповідача із вимогою про отримання суми вкладу, однак останній відмовився повертати кошти. Просить стягнути із ПАТ "ІМЕКСБАНК" в особі відділення № 338 АТ "ІМЕКСБАНК" у м. Луцьку на свою користь суму депозитного вкладу в розмірі 7000 грн. та нараховані відсотки згідно договору. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала на адресу суд клопотання яким просила, провести судове засідання без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, пояснень по суті заявлених вимог не подав, про причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 03.12.2014 року між ПАТ "ІМЕКСБАНК" та позивачем [PERSON] було укладено договір № [NUMBER] банківського вкладу у гривні України (далі -договір), відповідно до умов якого банк прийняв кошти вкладника в сумі 7000 грн. строком на 26 днів на депозитний рахунок [NUMBER] зі сплато 18.00 відсотків річних та датою повернення коштів 29.12.2014 року (а.с.3). Відповідно до п.п. 2.1.3., 2.2.6. договору передбачено, що вкладник має право достроково припинити договір з письмовим повідомленням банку про це за сім банківських днів (а.с.3). Водночас, із п. 2.4.4. договору вбачається, що банк зобов'язаний повернути вкладнику суму депозиту з нарахованими відсотками після закінчення терміну дії договору, на першу вимогу вкладника, готівкою або в безготівковій формі за заявою вкладника, шляхом перерахування на поточний або інший депозитний рахунок, вказаний вкладником. Із пояснень позивача вбачається, що остання 18.12.2014 року він звернулася до відповідача із вимогою про дострокове повернення вкладу, однак відповідач вказану вимогу проігнорував (а.с.4). Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад) (ч. 1 ст. 1060 ЦК України). Згідно ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що із відповідача слід стягнути 7000 грн. вкладу. Та нараховані відсотки. Відповідно до ст. 88 ЦПК України із відповідача в доход держави слід стягнути 243,60 грн.

Outcome: approved