Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

Директор Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська теплоенергетична компанія" звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 14 025,40 грн. за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, стягнення судових витрат в розмірі 1 762,00 грн., посилаючись на те, що ТзОВ «Станіславська теплоенергетична компанія» створена у квітні 2012р. з метою експлуатації котельні, що знаходиться по [ADDRESS] та прилеглих до неї теплових мереж. Товариство має право проводити господарську діяльність у сфері теплопостачання, зокрема виробляти теплову енергію, транспортувати вироблену енергію магістральними тепловими мережами та постачати її різним категоріям споживачів. До створення ТзОВ «Станіславська теплоенергетична компанія» вищевказану котельню експлуатувала теплопостачальна організація - ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго». З початком діяльності товариства, йому було передано базу споживачів, які обслуговуються від даної котельні, зокрема надає послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання споживачу [PERSON], який є власником [ADDRESS]. В зв'язку з тим, що відповідач не вносив плати за комунальні послуги, станом на 31.01.2018 року виникла заборгованість в сумі 14 025,40 грн. Тому, просив суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з"явилася, попередньо подала до суду заяву, відповідно до якої просила розгляд справи здійснювати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з мотивів викладених в позовній заяві, просила позов задоволити (а.с.32). Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.26-31). З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що ТОВ «Станіславська теплоенергетична компанія» було створене в квітні 2012 року та набуло права виконавця послуг із централізованого опалення та підігріву води для населення, яке обслуговується від котельні на [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 01.07.2013 року (а.с.9). Вищезазначений будинок знаходиться на території діяльності позивача, а отже, забезпечується тепловою енергією від котельні, що знаходиться на [ADDRESS]. Відповідно до п. 8 Правил надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630, послуги надаються споживачеві згідно із договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Судом встановлено, що договір між позивачем та відповідачем не укладався, однак, обов"язок по укладенню договору покладається на споживача послуг, а тому, правовідносини, які виникли регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року №-630. Інформація про необхідність впорядкування договірних відносин щодо надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (підігріву води) була розміщена позивачем у ЗМІ. Окрім того, працівниками товариства доставлялися відповідні повідомлення споживачам. Однак, відповідного реагування зі сторони відповідача щодо наміру позивача на укладення договору так і не було. Згідно правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 року у справі №6-59цс13 - відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати за фактично отримані послуги. Відповідач [PERSON] є споживачем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які надаються за адресою: [ADDRESS]. Зазначений будинок забезпечується тепловою енергією, наданою позивачем, отже позивач надавав послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання відповідачу. Відповідач так і не уклавши договір про надання послуг з централізованого опалення безпідставно отримувати теплову енергію для потреб на опалення за рахунок позивача. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна (ст. 1213 ЦК України). Отже, відповідач в період з липня 2013 року по січень 2018 року отримував відпущену позивачем теплову енергію для потреб на опалення безпідставно. При цьому, теплова енергія - це вид товару, який має властивості, що призводять до неможливості повернення його в натурі. Таким чином, відповідач зобов"язаний відшкодувати вартість безпідставно набутої теплової енергії. Нарахування за послуги здійснювалось згідно тарифів, встановлених уповноваженими на те органами. В період з липня 2013 року по січень 2018 року відповідачем спожито теплової енергії для потреб на опалення в розмірі 14 025,40 грн. Згідно п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року №-630, плата за надані послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлений інший строк. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на споживача покладено обов'язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. В силу ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору, в даному випадку - Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21.07.2005р. Внаслідок неналежного виконання споживачем [PERSON] зобов'язання по оплаті наданих послуг станом на 31.01.2018 р. виникла заборгованість перед позивачем в загальній сумі 14 025,40 грн.(а.с.7, 8). Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 78, 81 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність заборгованості або ж спростовували доводи представника позивача в обґрунтування ним позовних вимог, відповідачкою суду не подано. Отже, у суду є всі підстави стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 1 762,00 грн. згідно платіжних доручень №5013 від 30.11.2017 року, №5014 від 30.11.2017 року та №5724 від 23.02.2018 року. На підставі наведеного, відповідно Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №-630 від 21.07.2005р., ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004р. №1875-IV, ст.ст. 11, 15, 16, 509, 510, 526 ЦК України, ст.ст. 13, 78, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved