Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" (далі - АТ КБ "ПРИВАТБАНК") звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що між АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та відповідачкою 22.02.2008 року був укладений кредитний договір №VIUPAN08270013, згідно якого банк надав [PERSON] кредит в розмірі 11571.87 доларів США на термін до 20.02.2015 року, а відповідачка зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановлених кредитним договором. Згідно договору у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Позивач зобов`язання за даним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачці кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Однак, відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого 26.03.2013 року позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості і 17.06.2013 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська було винесено рішення про стягнення із відповідачки заборгованості в розмірі 19265 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 26.03.2013 року складає 153990,34 грн., нараховану станом на 26.03.2013 року. Таким чином, винесене 17.06.2013 року рішення суду не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання. На даний час рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 17.06.2013 року не виконано боржником. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Прострочена сума заборгованості становить 7508,63 доларів США. Оскільки, з відповідачки було стягнуто заборгованість за кредитним договором за період з дати укладання кредитного договору до дати поточної заборгованості, яка була вказана в рішенні суду від 17.06.2013 року, тобто за період з 22.02.2008 року по 26.03.2013 року, то за період після подання позову від 26.03.2013 року, з 27.03.2013 року по 01.06.2020 року відповідачка має заборгованість у розмірі 1603.56 доларів США - 3% річних від простроченої суми, що за курсом 26.86 відповідно до службового розпорядження НБУ від 01.06.2020 року складає 43071 (сорок три тисячі сімдесят одну) гривню 62 копійки. Просить задовольнити позовні вимоги і стягнути з [PERSON] вищевказану заборгованість і судові витрати. Ухвалою суду від 11 грудня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, з викликом сторін. Представник позивача АТ КБ "ПРИВАТБАНК" Кіріченко В.М. в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідачка, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, відповідно до ст. 128 ЦПК України, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №2480000612102, в судове засідання не з`явилася, не повідомила суд про причини своєї неявки, відзив на позов не подала. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванню обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом установлено, що 22.02.2008 року між АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] було укладено кредитний договір №VIUPAN08270013, відповідно до якого відповідачка отримала кредит в розмірі 11571.87 доларів США на термін до 20.02.2015 року. Однак, [PERSON] , в порушення своїх зобов`язань, визначених кредитним договором, не надано своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Рішенням Індустріального районного суду Вінницької області від 17 червня 2013 року, із відповідачки стягнуто заборгованість за кредитним договором №VIUPAN08270013 від 22.02.2008 року в розмірі 19265 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 26.03.2013 року складає 153990,34 грн.. Суд звертає увагу, що зобов`язання наразі не припинене так, як заборгованість [PERSON] досі не погашена і становить 7508,63 доларів США, а період прострочення становить 2601 день, що підтверджується розрахунком заборгованості, відповідно до якого 3% річних від простроченої суми, за період з 27.03.2013 року по 01.06.2020 року ( становить 1603,56 доларів США (а.с.28), що за курсом 26.86 відповідно до службового розпорядження НБУ від 01.06.2020 року складає 43071 (сорок три тисячі сімдесят одну) гривню 62 копійки. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Як вбачається із матеріалів цивільної справи №147/715/20, [PERSON] досі не виконала умови кредитного договору №VIUPAN08270013 від 22.02.2008 року, зокрема, не повернула заборгованість за кредитом. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (ч. 1 ст. 1050 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. З огляду на вищевикладене, суд погоджується з розрахунком 3 % річних від простроченої суми наданим позивачем (а.с.28) та вважає за можливе стягнути з відповідачки на користь позивача 3 % річних від простроченої суми за порушення виконання зобов`язання по вказаному кредитному договору за період з 27.03.2013 року по 01.06.2020 року в розмірі 1603,56 доларів США, що за курсом 26.86 відповідно до службового розпорядження НБУ від 01.06.2020 року складає 43071 (сорок три тисячі сімдесят одну) гривню 62 копійки. При зверненні з позовом до суду, позивачем сплочено судовий збір згідно платіжного доручення №ZZ420B10VM від 10.07.2020 року в сумі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок, який відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved