Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом в якому просила скасувати державну реєстрацію права власності, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень:№ 47063935 від 28.05.2019 року, проведену Державним реєстратором прав на нерухоме майно Якушинецької сільської ради Вінницького району, Вінницької області Мельник Іриною Анатоліївною, якою було проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, що розташована на території Сокілецької сільської ради, Козятинського району, Вінницької області, кадастровий номер земельної ділянки: 521487200:04:001:0397 за Козятинською районною державною адміністрацією Вінницької області, скасувати державну реєстрацію іншого речового права - права оренди земельної ділянки, номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: № 47063935 від 28.05.2019 року, проведену Державним реєстратором прав на нерухоме майно Якушинецької сільської ради Вінницького району, Вінницької області Мельник Іриною Анатоліївною, якою було проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, на земельну ділянку, що розташована на території Сокілецької сільської ради, Козятинського району, Вінницької області, кадастровий номер земельної ділянки: 521487200:04:001:0397 цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за Товариством з обмеженою відповідальністю «ФГ «Сокілець» Визнати за нею право власності на земельну ділянку: площею 2,23, кадастровий номер -521487200:04:001:0397, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Сокілецької сільської ради, Козятинського району, Вінницької області, в порядку спадкування за заповітом, після [PERSON] , яка померла [INFO] . В обгрунтування позову зазначила, що [INFO] померла її баба [PERSON] , яка на день смерті була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із спадкового майна, яке знаходиться на території Сокілецької сільської ради Козятинського району Вінницької області, а саме земельної ділянки площею 2,23 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0521487200:04:001:0397. За життя баба склала заповіт, відповідно до якого все майно заповідала їй. Вона спадщину прийняла у встановлений законом строк. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, приватним нотаріусом Козятинського районного нотаріального округу, Безбахом Ю.А., їй було відмовлено так як вона не надала оригінали правовстановлюючих документів на земельну ділянку, площею 2,23 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] . Звернувшись до центру надання адміністративних послуг Козятинської міської ради, вона отримала Витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку, із якого їй стало відомо, про те, що право власності на земельну ділянку 17.04.2019 року зареєстровано державним реєстратором Якушинецької сільської ради Вінницького району Мельник Іриною Анатоліївною за Козятинською районною державною адміністрацією та зареєстровано інше право - договір оренди земельної ділянки від 21.05.2019 року, яку вона успадкувала, укладеного між ТОВ "ФГ "СОКІЛЕЦЬ" і Козятинською районною державною адміністрацією. Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, державний реєстратор Мельник Ірина Анатоліївна зареєструвала право власності за Козятинською РДА та всупереч законодавству, зареєстровано договір оренди даної земельної ділянки між Козятинською РДА та ТОВ "ФГ "Сокілець". Таким чином вона не може скористатись своїм правом на спадщину, що змушує її звернутись до суду за захистом свого права. Ухвалою суду від 06.06.2020 року провадження у справі відкрите за правилами загального позовного провадження. Представник позивача - адвокат Кучер Г.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Представник відповідача Козятинської РДА - Грошовенко О.І., в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити в задоволенні позову, оскільки Козятинська РДА не являється власником земельної ділянки. При оформленні права на спадщину, позивачем при його реєстрації в реєстрі вносяться зміни про власника. Відповідач - Державний реєстратор прав на нерухоме майно Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області Мельник І.А., в судове засідання не з`явилась, проте подала заяву про слухання справи у її відсутність, просила винести рішення на розсуд суду, при цьому надала письмові пояснення в яких зазначила, що відповідно до ст.24 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", підстав для відмови у державній реєстрації іншого речового права у даному випадку не було. Зареєстрований договір оренди не порушує права позивача, так як він був укладений відповідно до чинного законодавства та відповідно до п.3 ,4 ст .30-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» « Під час державної реєстрації права власності на земельну ділянку за спадкоємцем або територіальною громадою записи про обтяження переносяться до відповідної частини відкритого розділу Державного реєстру прав. Державна реєстрація припинення права оренди земельної ділянки, що входить до складу спадщини та перебуває в управлінні органу місцевого самоврядування, проводиться без подання відповідної заяви заявниками одночасно з державною реєстрацією права власності на відповідну земельну ділянку.» Третя особа, що не заявляє самостійних вимог- Товариство з обмеженою відповідальністю "ФГ "Сокілець" в судове засідання не з`явилася, хоч належним чином повідомлялись про час та дату розгляду справи, причини неявки суду не повідомили. Суд, заслухавши пояснення представника позивача - адвоката Кучер Г.М., представника відповідача Козятинської РДА Грошовенка О.І., дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.26), яка на день смерті була зареєстрована та проживала в с. Сокілець Козятинського району Вінницької області. На день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка площею 2,23 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 521487200:04:001:0397, розташована на території Сокілецької сільської ради Козятинського району Вінницької області, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю, виданого 12 травня 1998 року на підставі рішення 1 сесії 23 скликання Сокілецької сільської ради Козятинського району Вінницької області від 23.04.1998 року (а.с.21) Позивачка, як єдиний спадкоємець за заповітом, спадщину прийняла у встановлений законом строк, подавши заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Козятинського районного нотаріального округу Безбаха Ю.А., про що свідчить витяг про реєстрацію спадкової справи (а.с.24) Однак постановою приватного нотаріуса Козятинського районного нотаріального округу Вінницької області Безбахом Ю.А., 16.08.2019 року, [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки остання не надала оригіналів правовстановлюючих документів на земельну ділянку площею 2,23 га, яка розташована на території Сокілецької сільської ради Козятинського району Вінницької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій [INFO] [PERSON] (а.с.23) Із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вбачається, що право власності на земельну ділянка площею 2,23 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Сокілецької сільської ради Козятинського району Вінницької області, кадастровий номер 0521487000:04:001:0397, 17.04.2019 року, державним реєстратором Якушинецькою сільської ради Вінницького району Вінницької області Мельник Іриною Анатоліївною, зареєстровано за Козятинською районною державною адміністрацією (а.с.10) 02 травня 2019 року Козятинською районною державною адміністрацією винесено розпорядження №120, про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та надання в оренду цих земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Сокілецької сільської ради Козятинського району Вінницької області, відповідно до якого було зобов"язано затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Сокілецької сільської ради Козятинського району Вінницької області, а саме кадастровий номер 0521487200:04:001:0397, площею 2,2339 га та надати в оренду товариству з обмеженою відповідальністю фермерському господарству "Сокілець" вказану земельну ділянку (а.с.59) 06 травня 2019 року між Козятинською районною Державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю фермерське господарство "Сокілець" укладено договір оренди земельної ділянки №051/19 строком на 12 років (а.с.60) Згідно п.1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви. Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Згідно ч.4 ст.18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Відповідно до ст.ст. 13, 16, 17 Закону України " Про оренду землі" ( в редакції, що діяла на момент виникнення даних правовідносин), договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 202 ЗК України, державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр", державна реєстрація земельної ділянки-це внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Державний акт, виданий Сокілецькою сільською Козятинського району Вінницької області та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 393 від 12.05.1998 року, однак реєстратор всупереч вищевказаним положенням чинного законодавства своїм рішенням позбавив позивача права власності на земельну ділянку загальною площею - 2.23 га. Відповідно до ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб зміни до Державного реєстру прав вносяться на підставі відповідного рішення суду. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади. Відповідно дост.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно з ч. 1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно п.2 ст.9 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав. Враховуючи, що державним реєстратором при вчиненні реєстрації договору оренди землі були допущені порушення статей 26, 29 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та пунктів 4, 8, 15, 28, 36 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» затвердженого постановою КМУ від 17.10.2013р. №868, що стало наслідком порушення спадкових прав позивач після смерті [PERSON] , а саме, в їх оформленні та отриманні свідоцтва про право на спадщину, відповідно, прийняте державним реєстратором Якушинецької сільської ради Вінницького району без внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме інформації про зміну власника земельної ділянки, яка передана в оренду з [PERSON] на Козятинську районну державну адміністрацію є незаконним, а такий запис має бути вилучений з вказаного реєстру. Оформити свої спадкові права після смерті баби позивачка не може, із-за втрати оригіналів правовстановлюючих документів на земельну ділянку площею 2,23 га, яка розташована на території Сокілецької сільської ради Козятинського району Вінницької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яке належало померлій [PERSON] . Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 N 7, відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 527 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 548 зазначеного кодексу, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Частиною 1 статті 549 Цивільного кодексу Української РСР встановлено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. 16.05.2013 року ВССУ в Інформаційному листі N 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" у п. 3.5. було висловлено правову позицію з вирішення аналогічного питання, відповідно до якого, спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Оскільки у разі втрати, державного акту на право власності на землю, аналогічного порядку видачі нового державного акту на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на землю, не передбачено, суд вважає, що належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на землю є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на землю в порядку спадкування.

Outcome: approved