Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання незаконним наказу про затвердження нового штатного розкладу (скорочення штату) та рішення Наглядової ради АТ КБ «ПриватБанк», затверджене протоколом №3/21 від 25.01.2021. В якому прохав: визнати незаконним та нечинним наказ «Про затвердження нового штатного розкладу Центрального макрорегіонального управління (в частині Полтавського та Кременчуцького регіонів), Північного макрорегіонального управління (в частині м.Київ та Київської області), Південно-Східного макрорегіонального управління (в частині Криворізького регіону) від 11.02.2021 вих. №Е.17.U.0.0/4-6593725. Визнати незаконним та нечинним рішення Наглядової Ради АТ КБ «Приватбанк» про переведення балансу та клієнтів філій, оформлене протоколом №3/21 від 25.01.2021. В обґрунтування позову зазначив, що [PERSON] , є директором Полтавського ГРУ АТ КБ «Приватбанк». Також [PERSON] є членом Первинної профспілкової організації співробітників АТ КБ «Приватбанк». 18.03.2021, під час перебування на лікарняному, [PERSON] дізнався про існування наказу «Про затвердження нового штатного розкладу Центрального макрорегіонального управління (в частині Полтавського та Кременчуцького регіонів), Північного макрорегіонального управління (в частині м.Київ та Київської області), Південно-Східного макрорегіонального управління (в частині Криворізького регіону) від 11.02.2021 №Е.17.U.0.0/4-6593725, який винесено на підставі рішення Наглядової Ради АТ КБ «Приватбанк» та оформлено протоколом №3/21 від 25.01.2021 про переведення балансу та клієнтів філій. На підставі вищезазначеного наказу та рішення Наглядової Ради, відповідач збирається звільнити [PERSON] про що свідчить попередження про зміни в організації виробництва і праці та наступне можливе вивільнення від 18.03.2021 вих. №20.1.0.0.0/7-60159. Вважає, наказ про зміни в організації праці та Рішення Наглядової ради є незаконним та таким, що порушує право позивача на працю, передбачене ст. 43 Конституції України. За змістом п.1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. З пункту 30 Статуту АТ КБ «Приватбанк» в редакції Постанови КМУ від 14.08.2019 №712 витікає, що реорганізація проводиться з метою підвищення ефективності виробництва та отримання прибутку. Але оспорюваний наказ та рішення Наглядової ради не тільки не відповідають цій меті, але й прямо суперечать їй, оскільки їх справжня ціль є не вдосконалення роботи філій, а протиправне звільнення неугодних адміністрації банку співробітників під прикриттям фіктивної реорганізації. Насамперед цією фіктивною реорганізацією відповідач прагне скоротити посаду [PERSON] , як директора Полтавського ГРУ АТ КБ «Приватбанк» та звільнити [PERSON] в «примусовому» порядку. Це підтверджується тим, що в п.1. Наказу про зміни в організації праці зазначено: скоротити зі штатного розкладу Центрального макрорегіонального управління, Північного макрорегіонального управління, Південно-Східного макрорегіонального управління: з 22.02.2021 усі посади (штатні одиниці) філії «Полтавське головне регіональне управління» (у т.ч. відділення «Кременчуцьке філія»), філії «Київське головне регіональне управління», Криворізької філії відповідно, крім посади директора кожної філії та заступників Директора кожної філії. З 01.06.2021 усі посади (штатні одиниці) директора філії «Полтавське головне регіональне управління», директора філії «Київське головне регіональне управління», директора Криворізької філії (після ліквідації відповідних філій згідно рішення Наглядової Ради, протокол №3/21 від 25.01.2021) та всі посади заступників директора вказаних філії - з моменту переведення працівників з цих посад у разі, якщо таке переведення відбудеться до 01.06.2021. У п.3. Наказу про зміни в організації праці вказано, що всі співробітники філії «Полтавське головне регіональне управління», філії «Київське головне регіональне управління», та Криворізької філії з 22.02.2021 на аналогічні посади, без змін оплати праці та графіку роботи відповідно в Центральне макрорегіональне управління, Північне макрорегіональне управління та Південно-Східне макрорегіональне управління. Згідно з п.4 Наказу про зміни в організації праці запропонувати переведення заступникам директора філії «Полтавське головне регіональне управління», філії «Київське головне регіональне управління», та Криворізької філії на посади заступників директора Центрального макрорегіонального управління, Північного макрорегіонального управління та Південно-Східного макрорегіонального управління відповідно. Як видно з вищенаведеного та підтверджується п.7. Наказу про зміни в організації праці, працівники, посади яких скорочуються та які не виявили бажання перевестись на вакантні, мають бути звільненні. Отже, зі змісту Наказу про зміни в організації праці чітко прослідковується те, що директорам вищезазначених філій не надали права на залишення на роботі в аналогічній посаді, на відміну від інших працівників, зокрема заступників директорів, що свідчить про створення відповідачем штучних умов для звільнення певних керівників філій банку, зокрема - позивача. Тобто, насправді, ніякої реорганізації не відбувається, так як згідно вищезазначених пунктів наказу про зміни в організації праці всі співробітники філії «Полтавське головне регіональне управління», філії «Київське головне регіональне управління» та Криворізької філії, окрім директорів цих філій переводяться на аналогічні посади, а сама структура філій не змінюється. Таким чином, реорганізація фактично не відбувається. Отже, звільнення [PERSON] під виглядом її є очевидним порушенням п.1.ч.1 ст.40 КЗпП України, оскільки на підставі вищенаведеної статті працівника можна звільнити з роботи лише у тому випадку, коли ліквідація чи реорганізація дійсно відбуваються. Навіть конкретні форми змін в організації виробництва і праці - реорганізація і перепрофілювання підприємства - не є підставами для розірвання трудового договору, якщо не скорочується штат або чисельність працівників. Зі змісту «Наказу про зміни в організації праці загальна чисельність працівників Центрального макрорегіональне управління, Північного макрорегіонального управління та Південно-Східного макрорегіонального управління не зменшується у порівнянні з загальною чисельністю філії «Полтавське головне регіональне управління», філії «Київське головне регіональне управління» та Криворізької філії, а тому скорочення посад фактично не відбувається. Отже, відповідач у такий спосіб підтвердив, що вищезазначені зміни полягали саме у ліквідації структурних підрозділів юридичної особи-філії «Полтавське головне регіональне управління», філії «Київське головне регіональне управління» та Криворізької філії та створенні інших структурних підрозділів, що зазначені вище, під час якої фактично відбулось скорочення існуючих посад із одночасним створенням нових посад у нових підрозділах, загальна чисельність яких не зменшилась, звісно окрім посад директорів філій, яких бажає звільнити керівництво АТ КБ «Приватбанк». Отже, це свідчить про штучне створення роботодавцем причин та умов для розірвання трудового договору з власної ініціативи з неугодними працівниками (директорами філій) під виглядом скорочення штату працівників, без ліквідації певних посад або зменшення кількості штатних одиниць за певними посадами, що є грубим порушенням чинного трудового законодавства України. В порушення вимог ч.3 ст. 49-2 КЗпП України відповідач у попередженні про скорочення штату працівників повідомив позивача про звільнення у зв`язку із скороченням штату працівників та посад, при цьому не запропонував рівнозначні та аналогічні для його кваліфікації та досвіду посади. Це було зроблено навмисне, адже єдина ціль відповідача полягала в тому, щоб позивач відмовився від запропонованих «нижчих» посад, та внаслідок цього звільнити його. Окрім того, при визначені працівників, які підлягають звільненню, необхідно враховувати переважне право на залишення на роботі, яке надається працівникам із більш високою кваліфікацією й продуктивністю праці, що визначено статтею 42 КЗпП України. Звертає увагу суду, що посади директора Центрального макрорегіонального управління, Північного макрорегіонального управління або Південно-Східного макрорегіонального управління позивачу не були запропоновані. А для того, щоб хоч якось приховати незаконне звільнення позивача, відповідач вирішив провести конкурс на вищезазначені посади директорів, в якому приймав участь позивач, але йому було відмовлено в кінцевому результаті, що також було вчинено протиправно. Внаслідок вищенаведеного [PERSON] був вимушений звернутись до суду для захисту своїх прав, та він задовольнив позовні вимоги: рішенням Октябрського районного суду м.Полтава в справі №640/13010/20 конкурс на зайняття вакантної посади керівника макрорегіонального управління «Центральне» був визнаний 16.03.2021 незаконним. Згідно зі ст. 49-4 КЗпП України та ст. 22 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» роботодавець не пізніше як за 3 місяці до намічуваних звільнень з причин економічного, технологічного, структурного чи аналогічного характеру або у зв`язку з ліквідацією, реорганізацією, зміною форми власності підприємства, установи, організації повинен надати первинним профспілковим організаціям інформацію щодо заходів по звільненню працівників та провести з ними консультації, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також провести консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень. Відповідачем не було дотримано вищенаведені вимоги, а саме: не проведено консультацій з професійними спілками про заходи щодо запобігання звільненню чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення. Так 01.02.2021 на адресу профспілки надійшов лист від АТ КБ «Приватбанк» про ліквідацію філії «Полтавське головне регіональне управління», в якому відповідач повідомив профспілку про скорочення певних посад, в наслідок цього. Але жодної пропозиції, щодо проведення консультацій з боку відповідача не надходило. Так як вказана вище реорганізація - не перша реорганізація структурного підрозділу АТ КБ «Приватбанк», профспілка 11.02.2021 направила вимогу з метою дотримання відповідачем ст. 49-2 та 49-4 КЗпП України, а саме вимогу провести консультації про заходи щодо запобігання звільненню чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення. На сьогоднішній день АТ КБ «Приватбанк» не надав жодної відповіді на вимогу профспілки, що підтверджує те, що першочергова ціль всіх реорганізацій та насамперед реорганізації, щодо переведення балансу та клієнтів філій, є звільнення неугодних керівництву відповідача співробітники. [PERSON] багато років пропрацював в АТ КБ «Приватбанк», завжди дотримувався всіх правил та інструкцій, але зараз з невідомих причин банк намагається звільнити позивача за будь-яких умов й навіть штучно створив реорганізацію структурного підрозділу, а саме філії «Полтавське головне регіональне управління», на посаді директора якої перебуває [PERSON] . Окрім вищезазначеної вимоги профспілка направила ще лист на адресу відповідача, а саме: 01.02.2021 запит на одержання інформації про результати господарської діяльності, щодо проведення реорганізацій, проведених в 2020-2021 роках. Метою цього листа було дізнатися, чи справді всі реорганізації, що проведені АТ КБ «Приватбанк», відповідають пункту 30 Статуту АТ КБ «Приватбанк» та чи змінився прибуток банку після проведення цих реорганізацій. Але так як відповідачу не має що повідомити - адже прибуток не збільшився внаслідок протиправних реорганізацій та звільнень працівників, а може й навпаки зменшився - він не відповідає на даний запит. Отже, підсумовуючи все вищенаведене, можна сказати, що наказ «Про затвердження нового штатного розкладу Центрального макрорегіонального управління (в частині Полтавського та Кременчуцького регіонів), Північного макрорегіонального управління (в частині м.Київ та Київської області), Південно-Східного макрорегіонального управління (в частині Криворізького регіону) від 11.02.2021 вих. №Е.17.U.0.0/4-6593725 та рішення Наглядової Ради АТ КБ «Приватбанк» про переведення балансу та клієнтів філій (протокол №3/21 від 25.01.2021) є незаконними, так як вони винесені з грубим порушенням чинного законодавства та з єдиною метою звільнити [PERSON] , як директора Полтавського ГРУ АТ КБ «Приватбанк», тому і звертається до суду з даним позовом (т.1 а.с.1-11). 27 квітня 2021 року ухвалою судді відкрито провадження в справі №№554/3786/2021, 2/554/1942/2021. Заяву [PERSON] про витребування доказів - задоволено. Витребувано від АТ КБ «ПриватБанк» оригінал чи належним чином завірену копію рішення Наглядової ради, що оформлене протоколом №3/21 від 25.01.2021. Призначено справу до судового розгляду по суті на 13.00 годин 24 травня 2021 року (т.1 а.с.86, 87). 27 квітня 2021 року ухвалою суду заяву про забезпечення позову [PERSON] - задоволено. Заборонено АТ КБ «ПриватБанк» вчиняти будь-які дії, направлені на звільнення або фактичне відсторонення від роботи [PERSON] , до набрання судовим рішенням у даній справі законної сили. Заборонено АТ КБ «ПриватБанк» вчиняти дії, направлені на реалізацію наказу «Про затвердження нового штатного розкладу Центрального макрорегіонального управління (в частині Полтавського та Кременчуцького регіонів) Північного макрорегіонального управління (в частині м. Київ та Київської області), Південно- Східного макрорегіонального управління (в частині Криворізького регіону)» від 11.02.2021 вих. №E.17.U.0.0/4-6593725, до набрання судовим рішенням у даній справі законної сили (т.1 а.с.95, 96). 24 травня 2021 року ухвалою суду в задоволенні заяви представника відповідача АТ КБ «ПриватБанк» за довіреністю Тищенка А.В. про відвід судді Блажко І.О. у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання незаконним наказу про затвердження нового штатного розкладу (скорочення штату) та рішення Наглядової ради АТ КБ «ПриватБанк», затверджене протоколом №3/21 від 25.01.2021 - відмовлено. Призначено справу до судового розгляду на 15.30 годин на 06 липня 2021 року (т. а.с.135, 136). 02 червня 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача АТ КБ «ПриватБанк», в якому зазначили, що впродовж 2020-2021 років банком здійснювалися заходи із поступового впровадження рішення Наглядової ради банку (протокол № 31/19 від 19.12.2019), що передбачало реорганізацію відокремлених структурних підрозділів банку - балансових філій (зі своїм власним МФО) у безбалaнсoвi відділення шляхом переведення балансів та клієнтів філій на баланс головного офісу банку. Процедура ліквідації філії "Полтавське головне регіональне управління" банку була проведена згідно оскаржуваних рішення Наглядової ради банку (протокол засідання Ради № 3/21 від 25.01.2021) та наказу № E.17.U.0.0/4-6593725 від 11.02.2021 щодо філії "Полтавське головне регіональне управління", філії "Київське головне регіональне управління" та Криворізької філії, які приймалися у розвиток та на виконання раніше прийнятого стратегічного рішення Наглядової Ради 2019 року про реорганізацію мережі, вказаного вище. Перелічені філії банку були реорганізовані у структурні підрозділи головного офісу банку: у складі Центрального Макрорегіонального управління (Полтавський регіон та Кременчуцький регіон), Північного Макрорегіонального управління (м. Київ та Київська область), Південно-Східного Макрорегіонального управління (Криворізький регіон). 18.03.2021 позивачу було надано для ознайомлення "Персональне попередження про зміни в організації виробництва і праці та наступне можливе вивільнення працівників" від 18.03.2021 вих. № 20.1.0.0.0/7-60159", яким позивача було повідомлено про скорочення посади директора філії "Полтавське головне регіональне управління" у зв`язку із змінами в організаційній структурі банку, скороченням штату працівників та посад на підставі наказу. На думку позивача, вищенаведені наказ та Рішення прийняті незаконно та спрямовані виключно на звільнення його з посади директора філії "Полтавське головне регіональне управління", у зв`язку із чим і подано позовну заяву. В якості підстав для визнання наказу та Рішення недійсними позивач зазначає, що: оскаржувані наказ та Рішення нібито суперечать меті підвищення ефективності виробництва та отримання прибутку працівників, а також спрямовані на звільнення співробітників під прикриттям фіктивної реорганізації. Банком нібито не проведено консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненню чи зведенню кількості звільнених до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення. Як зазначає позивач, вищенаведене свідчить про те, що банк прийняв оскаржувані наказ та Рішення начебто з метою скорочення посади директора Полтавського головного регіонального управління банку та звільнення позивача в "примусовому порядку". Проаналізувавши зміст позову, відповідач вважає, що позовні вимоги позивача є безпідставними та не можуть бути задоволені. Позивач безпідставно посилається на відсутність фактичних змін в організаційній структурі банку. Як вбачається із наказу, внаслідок ліквідації філії скороченню підлягають УСІ посади (штатні одиниці) філії та, зокрема, посада директора філії "Полтавське головне регіональне управління", яка більше ні в якому іншому підрозділі банку не створюється (аналогічно по директорам інших філій банку). Звертають увагу на те, що посада керівника Макрорегіонального управління не є аналогічною посаді директора філії, оскільки перша є цілком новоствореною посадою (раніше в організаційній структурі банку її не існувало), та за своїм структурним рівнем та обсягом повноважень є вищою за директора філії. Її створення та укомплектування є частиною іншого, абсолютно окремого процесу із організації мережі Макрорегіональних управлінь банку, який не має ніякого відношення до процесу переведення філій (зі своїм власним МФО) у безбалaнсoвi відділення шляхом переведення балансів та клієнтів філій на баланс головного офісу банку, що якраз передбачено оскаржуваними наказом та Рішенням. Оскаржувані Рішення та наказ передбачають внутрішньо організаційні рішення, спрямовані на раціоналізацію робочих місць, оптимізацію структури роботи банку, введення нових форм організації праці, впровадження прогресивних методів роботи. Більше того, позивач сам фактично підтверджує дане твердження посилаючись на додану до позовної заяви вимогу первинної профспілкової організації співробітників АТ КБ "ПриватБанк" від 11.02.2021 вих. № ППО2021-5, де зазначається про те, що впродовж 2020 року в АТ КБ "ПриватБанк" був проведений ряд організаційних заходів з реорганізації структурних підрозділів, а саме: трансформація регіональної мережі банку; створення дирекції малого та середнього бізнесу із включенням до її складу підрозділів, що входили до складу напрямку малого та середнього бізнесу; централізації архівів банку; зміна структури дирекції з HR та корпоративного управління; зміни в організаційній структурі напрямку операційного обслуговування, напрямку корпоративного бізнесу та напрямку "Омніканальний контактний центр"; створення дирекції діджитал банкінгу та зміну підпорядкування підрозділів; та інші. Запровадження ряду організаційних заходів з реорганізації структурних підрозділів свідчить про масштаб організаційних змін, виступає доказами реальності проведених змін із наявними фактами скорочення посад у відповідних підрозділах та водночас спростовує тезу позивача про їх фіктивність та спрямованість виключно на звільнення позивача. Рішення та наказ прийнято відповідно до закону, Статуту Банку та в межах виключної компетенції Наглядової Ради. Відповідно до п. 30 Статуту АТ КБ "ПриватБанк", метою (цілями) діяльності банку є провадження банківської діяльності, спрямованої на отримання прибутку для власного розвитку та в інтересах власника. А отже, прийняття оскаржуваних Рішення та наказу цілком відповідає п. 30 Статуту банку. Згідно з роз`ясненням Міністерства юстиції України від 25.01.2011 "Гарантії працівників у разі ліквідації або реорганізації підприємства, установи, організації" скорочення чисельності або штату працівників може бути одним з різновидів вдосконалення виробництва. При цьому скорочення чисельності та скорочення штату не тотожні поняття. Так, скорочення чисельності передбачає звільнення працівників, натомість скорочення штату, зменшення кількості або ліквідацію певних посад, спеціальностей, професій тощо. При цьому, одночасно можуть вводитися інші посади, спеціальності, професії тощо, в результаті чого кількість працівників може і не зменшуватися, а в окремих випадках навіть збільшуватися. Спірні наказ та Рішення пов`язані зі скороченням штату, а не чисельності працівників. Таке рішення пов`язане з оптимізацією робочих процесів, а тому відповідає меті та цілям діяльності банку, що визначені в п. 30 Статуту. Крім того, прийняття такого рішення відноситься до виключної компетенції Наглядової Ради і його доцільність не може бути предметом судового розгляду. Відповідно до ст. 7, п. 9, 10 ч. 6 ст. 39 ЗУ "Про банки і банківську діяльність, до виключної компетенції ради державного банку належать, зокрема, такі функції: 9) визначення організаційної структури банку, у тому числі підрозділу внутрішнього аудиту; 10) затвердження внутрішніх положень, що регламентують діяльність структурних підрозділів банку. Право визначати чисельність і штат працівників належить винятково власнику або уповноваженому ним органута є складовою права на управління діяльністю підприємством, а отже оскарження Рішення Наглядової Ради банку не є належним способом захисту трудових прав позивача. Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту є фактично неправомірною формою втручання у внутрішню господарську діяльність банку, яка не відповідає способам захисту трудових прав та інтересів позивача. Висновок позивача щодо проведення банком неефективної реорганізації є нелогічним та необґрунтованим. Так, на користь цієї тези позивачем не наведено жодних критеріїв ефективності реорганізації та аналізу будь-яких економічних показників чи даних, за результатами яких він дійшов такого висновку. Зокрема, для того щоб стверджувати про ефективність чи неефективність тих чи інших організаційних змін, позивачу, як мінімум, необхідно знати критерії ефективності діяльності банку, володіти інформацією щодо економічних, часових чи іншого типу показників чи даних до проведення реорганізації та співставити їх з даними, отриманими після реорганізації. Відтак, з огляду на відсутність на момент подачі даного позову такого масиву даних (зокрема, даних зібраних після проведення реорганізації), здійснення належної оцінки ефективності проведених змін об`єктивно неможливе. Більше того, вирішення питання про доцільність проведення скорочення на підприємствах, їх "неефективність" чи "фіктивність" взагалі не входить до компетенції суду. Суди не можуть вирішувати питання доцільності скорочення чисельності або штату працівників, адже це лежить поза межами компетенції суду. Зазначене підтверджується законодавством України (зокрема, п. 3 ст. 64 ГК України) та усталеною судовою практикою. В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на недійсність оскаржуваного рішення "як правочину", що прямо суперечить позиції, наведеній в п. 2.12. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 №4, яка передбачає, що рішення органів юридичної особи не є правочином в розумінні ЦК України. При цьому, в тексті позовної заяви позивач не вказує на існування порушень під час скликання та проведення засідання Наглядової Ради банку. Таким чином підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні. Таким чином, аргументи позивача щодо фіктивності та неефективності проведеної банком реорганізації є безпідставними та не відповідають дійсності.Як зазначає позивач, банк прийняв оскаржувані наказ та Рішення виключно з метою скорочення посади директора Полтавського головного регіонального управління банку та звільнення позивача в "примусовому порядку". На підтвердження цього, позивач зазначає таке: "Директорам вищезазначених філій не надали права на залишення на роботі в аналогічній посаді, на відміну від інших працівників, зокрема заступників директорів, що на думку позивача начебто свідчить про створення відповідачем штучних умов для звільнення певних керівників філій банку, зокрема - позивача." При цьому, як зазначає позивач, посада директора Центрального Макрорегіонального управління, як начебто аналогічна посада директора філії, протиправно не була йому запропонована. На думку банку, вищенаведені аргументи не відповідають дійсності з огляду на наступне. Банк належним чином виконав свої обов`язки та у відповідності до ч. 3 ст. 492 КЗпП України запропонував позивачу всі наявні на момент ознайомлення із попередженням вакансії. Відповідно до ч. 3 ст. 492 КЗпП України, одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом. З урахуванням зазначеного, в абз. 2-3. Попередження, доданого позивачем до позовної заяви, вказано наступне: "Пропонуємо Вам список вакантних посад станом на 18.03.2021. Звертаємо увагу, що Ви завжди можете ознайомитись із актуальними на дату звернення списком вакантних посад та обрати посаду відповідно до Вашої спеціальності, кваліфікації та досвіду за посиланням: https:privatbank.ua/work". Таким чином, твердження позивача щодо того, що йому не були запропоновані вакантні аналогічні посади в банку, на відміну від інших працівників спростовується вищенаведеним. В свою чергу, небажання позивача зайняти будь-яку посаду із переліку вакантних не може ставитися у вину банку. Як слідує із постанови Верховного Суду від 31.08.2020 у справі № 754/7439/19: "Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.". Враховуючи те, позивачу були запропоновані вакантні посади, то банк вважається таким, що належним чином виконав обов`язок передбачений ст. 492 КЗпП України. На момент його попередження про вивільнення, усі посади директорів Макрорегіональних управлінь не були вакантними. Також, на противагу доводам позовної заяви, вказуємо, що 16.03.2021 Октябрським районним судом м. Полтави не приймалось рішення у справі № 640/13010/20 про визнання недійсними результату конкурсу на посади керівників Макрорегіональних управлінь АТ КБ "Приватбанк". Однак, відповідне рішення було прийняте в межах іншої судової справи - № 554/619/21. При цьому, наголошують, що відповідно до ч. 1 ст. 273 ЦПК України, рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 16.03.2021 у справі № 554/619/21 не набрало законної сили, оскільки наразі оскаржується у Полтавському апеляційному суді. Відповідач діяв у повній відповідності до ст. 492 КЗпП України, а твердження позивача щодо відсутності пропозиції від банку стосовно зайняття вакантних посад - не відповідає обставинам справи та спростовується, зокрема, документами, які позивач надав до позовної заяви. Позивач вказує на те, що банком, начебто, не проводились консультації із профспілками про заходи щодо запобігання звільненню чи зведенню кількості звільнених до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення. Так, відповідно до ч. 3 ст. 22 ЗУ "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" у разі, якщо роботодавець планує звільнення працівників з причин економічного, технологічного, структурного чи аналогічного характеру або у зв`язку з ліквідацією, реорганізацією, зміною форми власності підприємства, установи, організації, він повинен завчасно, не пізніше як за три місяці до намічуваних звільнень надати первинним профспілковим організаціям інформацію щодо цих заходів, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також провести консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень. 01.02.2021 банком на адресу дванадцяти первинних профспілкових організацій було направлено лист № 20.1.0.0.0/7-26665. У вказаному листі банк, серед іншого, повідомив усі первинні профспілкові організації про заплановане скорочення посад з 01.06.2021 із зазначенням причини звільнення, кількості і категорії працівників, яких це може стосуватися, та вказівкою на терміни проведення звільнень. Зокрема, у листі банк довів до відома профспілок, що зміни вступлять в силу і заплановані можливі звільнення відбудуться після надання профспілковими організаціями відповідних зауважень/пропозицій щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень, та розгляду відповідних зауважень/пропозицій уповноваженими органами банку. Таким чином, шляхом направлення вказаного листа, банк запросив первинні профспілкові організації до участі у консультаціях та надання власних зауважень та пропозицій з питання запланованого вивільнення працівників, чим було належним чином виконано обов`язок повідомлення профспілкових організацій про заплановану реорганізацію та скорочення посад. Доводи позивача про те, що зі сторони банку не було жодної пропозиції щодо проведення консультацій не заслуговують на увагу, адже у листі банком чітко вказано про можливість профспілок подати власні зауваження чи пропозиції. Слід зважати на те, що законодавством не передбачено форм проведення консультацій (наприклад, у формі очних зустрічей), а тому листування між профспілкою та роботодавцем вважається належною та доступною для обох сторін формою проведення консультацій. Однак, банком не було отримано жодного листа від будь-якої первинної профспілки із відповідними пропозиціями чи зауваженнями. Позивач також вказував на те, що первинною профспілковою організацією співробітників АТ КБ "ПриватБанк" направлялась вимога вих. № ППО2021-5 від 11.02.2021 про проведення погоджувальних консультацій. В свою чергу повідомляємо про те, що інформація про надходження відповідної вимоги від зазначеної профспілки у банку відсутня. Однак, разом з цим, звертаємо увагу на те, що сама вимога про проведення консультацій не містить жодних конкретних пропозицій чи, які пропонуються профспілкою для врахування керівництвом банку зауважень (про що просив банк у своєму повідомленні). Таким чином, доводи позивача про те, що банком були порушені окремі норми законодавства у зв`язку із не проведенням консультацій із первинними профспілковими організаціями щодо реорганізації є безпідставними та не заслуговують на увагу. У зв`язку, з чим прохають у задоволенні позовної заяви [PERSON] до АТ КБ "Приватбанк" про визнання незаконним наказу "Про затвердження нового штатного розкладу Центрального Макрорегіонального управління (в частині Полтавського та Кременчуцького регіонів) Північного Макрорегіонального управління (в частині м. Київ та Київської області), Південно-Східного Макрорегіонального управління (в частині Криворізького регіону)" від 11.02.2021 вих. № E.17.U.0.0/4-6593725" від 11.02.2021 вих. № E.17.U.0.0/4-6593725 та рішення Наглядової ради АТ КБ "ПриватБанк" затверджене протоколом № 3/21 від 25.01.2021 у справі № 554/3786/21 - відмовити повністю(т.1 а.с.145-154). 22 червня 2021 року до суду надійшла відповідь на відзив представника позивача [PERSON] , в якому прохав : задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (т.1 а.с.162, 163). 02 липня 2021 року ухвалою суду заяву представника позивача [PERSON] за довіреністю [PERSON] про проведення судового засідання в режимі відеоконференції - задоволено. Допущено участь представника позивача [PERSON] в судовому засіданні призначеному на 15.30 годин 06.07.2021 в режимі відеоконференції поза межами суду, з використанням власних технічних засобі - за допомогою системи «EASYCON» (т.1 а.с.175, 176). 06 липня 2021 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив АТ КБ «Приватбанк» в яких прохали : у задоволенні позовної заяви [PERSON] до АТ КБ "Приватбанк" про визнання незаконним наказу "Про затвердження нового штатного розкладу Центрального Макрорегіонального управління (в частині Полтавського та Кременчуцького регіонів) Північного Макрорегіонального управління (в частині м. Київ та Київської області), Південно-Східного Макрорегіонального управління (в частині Криворізького регіону)" від 11.02.2021 вих. № E.17.U.0.0/4-6593725" від 11.02.2021 вих. № E.17.U.0.0/4-6593725 та рішення Наглядової ради АТ КБ "ПриватБанк" затверджене протоколом № 3/21 від 25.01.2021 у справі № 554/3786/21 - відмовити повністю (т.1 а.с.180-190). 06 липня 2021 року ухвалою суду перейдено від розгляду в спрощеному до загального позовного провадження у цивільній справі №554/3786/2021. Призначено підготовче судове засідання в судовому засіданні на 11.00 годин на 05 серпня 2021 року (т.1 а.с.196, 197). 05 серпня 2021 року ухвалою суду у задоволені клопотання представника відповідача АТ КБ «ПриватБанк» про закриття провадження у справі - відмовлено. Закрито підготовче засідання у справі №554/3786/2021. Призначено розгляд справи по суті на 15.30 годин на 22 вересня 2021 року (т.1 а.с.234-236). 22 вересня 2021 року ухвалою суду у задоволені клопотання представника відповідача АТ КБ «ПриватБанк» про передачу справи за підсудністю - відмовлено. Призначено розгляд справи по суті на 15.30 годин на 04 листопада 2021 року (т.2 а.с.28, 29). В судовому засіданні представник позивача ордером [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та прохав задовольнити. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомленим. В судовому засіданні представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» за ордером Тищенко А.В. позов не визнав та прохав відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. В судове засідання представник третьої особи первинної профспілкової організації співробітників АТ КБ «ПриватБанк» не з`явився, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомленими. Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про закриття провадження у цивільній справі №554/3786/2021 в частині позовних вимог про визнання незаконним та нечинним наказу рішення Наглядової ради АТ КБ «ПриватБанк», затверджене протоколом №3/21 від 25.01.2021. Часткове задоволення позову у цивільній справі №554/3786/2021 про визнання незаконним та нечинним наказ «Про затвердження нового штатного розкладу Центрального макрорегіонального управління (в частині Полтавського та Кременчуцького регіонів), Північного макрорегіонального управління (в частині м.Київ та Київської області), Південно-Східного макрорегіонального управління (в частині Криворізького регіону) № E.17.U.0.0/4-6593725. Судом встановлено, що впродовж 2020-2021 років банком здійснювалися заходи із поступового впровадження рішення Наглядової ради банку (протокол № 31/19 від 19.12.2019), що передбачало реорганізацію відокремлених структурних підрозділів банку - балансових філій (зі своїм власним МФО) у безбалaнсoвi відділення шляхом переведення балансів та клієнтів філій на баланс головного офісу банку. Відповідно до витягу з протоколу №3/21 від 25.01.2021 засідання Наглядової ради АТ КБ «ПриватБанк», затверджено створення з 22.02.2021 нових підрозділів middle-office в організаційній структурі Центрального макрорегіонального управління (Полтавський регіон та Кременчуцький регіон), Північного макрорегіонального управління (м. Київ та Кивська область), Південно-Східного макрорегіонального управління (Криворізький регіон) у повній відповідності зі структурою у складі філії «Полтавське головне регіональне управління», відділення «Кременчуцька філія», філії «Київське головне регіональне управління», Криворізької філії; перереєстрація усіх відділень філії «Полтавське головне регіональне управління», філії «Київське головне регіональне управління», Криворізької філії в Національному банку України та безпосереднє підпорядкування їх структурним підрозділам головного офісу банку - Центральному макрорегіональному управлінню, Північному макрорегіональному управлінню, Південно-Східному макрорегіональному управлінню відповідно (з повним збереженням внутрішньої структури підпорядкованості кущів відділень); фрагменти організаційної структури банку в частині центрального макрорегіонального управління (Полтавський та Кременчуцький регіони), Північного макрорегіонального управління (Київ та Київська область), Південно-Східного макрорегіонального управління (Криворізький регіон); проекти актуалізованих положень про Центральне макрорегіональне управління, Північне макрорегіональне управління; Південно-Східне макрорегіональне управління; ліквідацію з 01.06.2021 філії «Полтавське головне регіональне управління», філії «Київське головне регіональне управління», Криворізької філії, як філій ПриватБанку з МФО (власним кодом банку) (т.1 а.с.128-130). Згідно із частиною першою статті 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Аналогічна норма закріплена у ч. 1 ст. 19 ЦПК України у чинній редакції. Стаття 12 ГПК України передбачає, що господарським судам підвідомчі справи, які виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов`язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, правами та обов`язками учасників (засновників, акціонерів, членів) такої особи, крім трудових спорів. Таким чином, на вирішення суду фактично переданний спір між працівником банку та Наглядовою радою щодо порядку здійснення господарської діяльності товариства (закупівель) та інших повноважень у сфері управлінської діяльності. Вказане рішення Наглядової Ради стосується саме банку, адже вирішують питання проведення реорганізації внутрішньої структури та не є предметом регулювання норм трудового права. Ці відносини належать до сфери регулювання корпоративного права. Розгляд такого спору судом буде втручанням у господарську діяльність акціонерного товариства, що є неприпустимим. При вирішенні питання щодо ефективності обраного позивачем способу захисту суди мають уникати зайвого втручання у внутрішні питання діяльності товариства, які вирішуються виключно рішеннями відповідних органів товариства. А отже, такий спір підляже вирішенню у позасудовому порядку. Зазначений висновок підтверджується позицією Великої Палати Верховного Суду, яка в своїй постанові від 30.06.2020 у справі № 317/2777/17 зазначила наступне: "Звертаючись до суду з цими позовами, генеральний директор Товариства послався на порушення своїх прав рішеннями наглядової ради Товариства, що зобов`язують його як керівника ПАТ "ЗАлК" до вчинення певних дій, які, на його думку, суперечать вимогам законодавства. Таким чином, на вирішення суду фактично переданий спір між керівником Товариства та наглядовою радою щодо порядку здійснення господарської діяльності товариства (закупівель) та інших повноважень у сфері управлінської діяльності. Вказані рішення наглядової ради стосуються саме Товариства, адже вирішують питання проведення закупівель та надання документації Товариства на вимогу державних органів, а не прав чи обов`язків його генерального директора, який у силу посади є зобов`язаним виконувати рішення наглядової ради. При цьому спірні відносини, що стосуються виконання рішення наглядової ради акціонерного товариства його виконавчим органом чи керівником, не є предметом регулювання норм трудового права. Ці відносини належать до сфери регулювання корпоративного права. Розгляд таких спорів судом буде втручанням у господарську діяльність акціонерного товариства, що є неприпустимим. При вирішенні питання щодо ефективності обраного позивачем способу захисту суди мають уникати зайвого втручання у внутрішні питання діяльності товариства, які вирішуються виключно рішеннями відповідних органів товариства. Ураховуючи вищевикладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що рішення одного органу управління акціонерного товариства (наглядової ради) не може бути оскаржене в судовому порядку іншим органом товариства або його керівником (генеральним директором), оскільки будь-які спірні питання щодо компетенції, що виникають усередині товариства між його органами у процесі управління, підлягають вирішенню відповідно до його статуту у позасудовому порядку. Велика Палата Верховного Суду вважає, що провадження у справі підлягає закриттю з огляду на те, що вимога про визнання недійсним рішення наглядової ради товариства за позовом генерального директора цього ж товариства не може бути розглянута в судах." Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про закриття провадження у цивільній справі №554/3786/2021 в частині позовних вимог [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання незаконним та нечинним наказу рішення Наглядової ради АТ КБ «ПриватБанк», затверджене протоколом №3/21 від 25.01.2021, оскільки дані вимоги не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства. Наказом № E.17.U.0.0/4-6593725 від 11.02.2021 «Про затвердження нового штатного розкладу Центрального макрорегіонального управління (в частині Полтавського та Кременчуцького регіонів), Північного макрорегіонального управління (в частині м. Київ та Київської області), Південно-Східного макрорегіонального управління (в частині Криворізького регіону)» затверджено новий штатний розклад (т.1 а.с.14-16). Відповідно до п.1 наказу № E.17.U.0.0/4-6593725 від 11.02.2021 «Про затвердження нового штатного розкладу Центрального макрорегіонального управління (в частині Полтавського та Кременчуцького регіонів), Північного макрорегіонального управління (в частині м. Київ та Київської області), Південно-Східного макрорегіонального управління (в частині Криворізького регіону)» : скоротити зі штатного розкладу Центрального макрорегіонального управління, Північного макрорегіонального управління, Південно-Східного макрорегіонального управління з 22.02.2021 усі посади (штатні одиниці) філії «Полтавське головне регіональне управління» (у тому числі відділення «Кременчуцька філія»), філії «Київське головне регіональне управління», Криворізької філії відповідно крім посади директора кожної філії та заступників директора кожної філії; з 01.06.2021 посади (штатні одиниці) директора філії «Полтавське головне регіональне управління», директора філії «Київське головне управління», директора Криворізької філії (після ліквідації відповідних філій згідно з рішенням Наглядової ради, протокол №3/21 від 25.01.2021) та всі посади заступників директора вказаних філій - з моменту переведення працівників з цих посад у разі, якщо таке переведення відбудеться до 01.06.2021. Відповідно до п.3 наказу, підготувати наказ про переміщення співробітників філії «Полтавське головне регіональне управління», філії «Київське головне регіональне управління» та Криворізької філії з 22.02.2021 на аналогічні посади, без зміни оплати праці та графіку роботи відповідно в Центральне макрорегіональне управління (Полтавський регіон та Кременчуцький регіон), Північне макрорегіональне управління (м. Київ та Київська область), Південно-Східне макрорегіональне управління (Криворізький регіон) (без змін істотних умов праці). Згідно з п.4 наказу про зміни в організації праці запропонувати переведення заступникам директора філії «Полтавське головне регіональне управління», філії «Київське головне регіональне управління», та Криворізької філії на посади заступників директора Центрального макрорегіонального управління, Північного макрорегіонального управління та Південно-Східного макрорегіонального управління відповідно. Відповідно до п.7 наказу про зміни в організації праці, працівники, посади яких скорочуються та які не виявили бажання перевестись на вакантні, мають бути звільненні. Як підтверджується пунком 7 оскаржуваного наказу про зміни в організації праці, працівники, посади яких скорочуються та які не виявили бажання перевестись на вакантні, мають бути звільненні. Отже, зі змісту оскаржуваного наказу про зміни в організації праці чітко прослідковується те, що директорам вищезазначених філій не надали права на залишення на роботі в аналогічній посаді, на відміну від інших працівників, зокрема заступників директорів, що свідчить про створення відповідачем штучних умов для звільнення певних керівників філій Приватбанку, зокрема - позивача, [PERSON] . Таким чином, насправді, ніякої реорганізації не відбувалося, так як згідно вищезазначених пунктів Наказу про зміни в організації праці всі співробітники філії «Полтавське головне регіональне управління», філії «Київське головне регіональне управління» та Криворізької філії, окрім директорів цих філій переводяться на аналогічні посади, а сама структура філій не змінюється. Зі змісту Наказу про зміни в організації праці загальна чисельність працівників Центрального макрорегіональне управління, Північного макрорегіонального управління та Південно-Східного макрорегіонального управління не зменшується у порівнянні з загальною чисельністю філії «Полтавське головне регіональне управління», філії «Київське головне регіональне управління» та Криворізької філії, а тому скорочення посад фактично не відбувається. Отже, відповідач у такий спосіб підтвердив, що вищезазначені зміни полягали саме у ліквідації структурних підрозділів юридичної особи-філії «Полтавське головне регіональне управління», філії «Київське головне регіональне управління» та Криворізької філії та створенні інших структурних підрозділів, що зазначені вище, під час якої фактично відбулось скорочення існуючих посад із одночасним створенням нових посад у нових підрозділах, загальна чисельність яких не зменшилась, звісно окрім посад директорів філій, яких бажає звільнити керівництво АТ КБ «Приватбанк. Це свідчить про штучне створення роботодавцем причин та умов для розірвання трудового договору з власної ініціативи з неугодними працівниками (директорами філій) під виглядом скорочення штату працівників, без ліквідації певних посад або зменшення кількості штатних одиниць за певними посадами, що є грубим порушенням чинного трудового законодавства України. З пункту 30 Статуту АТ КБ «Приватбанк» в редакції Постанови КМУ від 14.08.2019 №712 витікає, що реорганізація проводиться з метою підвищення ефективності виробництва та отримання прибутку (т.1 а.с.36-63). Верховним Судом України у постанові від 11.07.2010 у справі №6-65-1цс12 зроблений правовий висновок: «Ліквідація ж структурного підрозділу юридичної особи зі створенням чи без створення іншого структурного підрозділу не є ліквідацією або реорганізацією юридичної особи, а свідчить лише про зміну внутрішньої (організаційної) структури юридичної особи. На відміну від ліквідації чи реорганізації юридичної особи, ця обставина може бути підставою для звільнення працівників цього структурного підрозділу згідно з п. 1 ч. 1 ст.40 КЗпП України лише з підстав скорочення чисельності або штату працівників у зв`язку з такими змінами при умові дотримання власником вимог ч. 2 ст. 40, ст. ст. 42, 43, 49-2КЗпП України. Зазначений висновок узгоджується також із нормою ч.3ст.36 КЗпП України, відповідно до якої в разі реорганізації підприємства, установи, організації (злиття, приєднання, поділ чи перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (п.1 ч 1 ст.40 КЗпП України)». Міністерство праці та соціальної політики України в листі «Щодо надання роз`яснення» від 07.04.2011 №114/06/187-11 вказало: «Скорочення чисельності або штату працівників - одна з підстав для розірвання трудового договору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України. Розірвання трудового договору за зазначеною підставою відбувається в разі реорганізації підприємства (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення), зміни його власника, прийняття власником або уповноваженим ним органом рішення про скорочення чисельності або штату у зв`язку з перепрофілюванням, а також з інших причин, які супроводжуються змінами у складі працівників за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професією. Скорочення чисельності та скорочення штату - поняття не тотожні. Чисельність працівників - це списочний склад працюючих, і скорочення чисельності працівників передбачає зменшення їх кількості. Штат працівників - це сукупність посад, встановлених штатним розписом підприємства. Тому скорочення штату являє собою зміну штатного розпису за рахунок ліквідації певних посад або зменшення кількості штатних одиниць за певними посадами.» Таким чином, відповідно до положень п.1ч.1ст.40 КЗпП України, враховуючи правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 11.07.2010 у справі №6-65-1цс12, зважаючи на роз`яснення Міністерства праці та соціальної політики України, надані в листі від 07.04.2011 № 114/06/187-11, ліквідація структурного підрозділу юридичної особи зі створенням іншого структурного підрозділу свідчить лише про зміну внутрішньої (організаційної) структури юридичної особи, тому ця обставина може бути підставою для звільнення працівників цього структурного підрозділу згідно з п.1 ч.1ст.40 КЗпП України з підстав скорочення штату працівників, у разі зміни штатного розпису за рахунок ліквідації певних посад або зменшення кількості штатних одиниць за певними посадами, при умові дотримання власником вимог ч.2 ст.40,ст.ст.42,43,49-2 КЗпП. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 31.01.2018 у справі №824/3229/14-а, «зміни в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідація, реорганізація, або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників є правом власника або уповноваженого ним органу, однак це немає бути підставою для зловживання та незаконного звільнення працівників, а тому передбачені гарантії для захисту трудових прав. Посади директора Центрального макрорегіонального управління, Північного макрорегіонального управління або Південно-Східного макрорегіонального управління відповідачем позивачу не були запропоновані. Відповідач провів конкурс на вищезазначені посади директорів, в якому приймав участь позивач. Внаслідок вищенаведеного позивач був вимушений звернутись до суду для захисту своїх прав та подав позов про визнання недійсними результатів конкурсу на посаду керівника макрорегіонального управління АТ КБ «Приватбанк», який проведено з 30.10.2020 по 15.12.2020 та про зобов`язання провести конкурс на посаду керівника макрорегіонального управління АТ КБ «Приватбанк» із дотриманням вимог Положення про підбір та відбір персоналу. 16.03.2021 рішенням Октябрського районного суду м. Полтави у справі №554/619/2021 ( [PERSON] ) позов [PERSON] до АТ КБ «Приватбанк» про визнання недійсними результатів конкурсу на посаду керівника макрорегіонального управління АТ КБ «Приватбанк», який проведено з 30.10.2020 по 15.12.2020 та про зобов`язання провести конкурс на посаду керівника макрорегіонального управління АТ КБ «Приватбанк» із дотриманням вимог Положення про підбір та відбір персоналу - задоволено повністю. Визнано недійсними результати конкурсу на зайняття вакантної посади керівника макрорегіонального управління «Центральне», який був проведений АТ КБ «Приватбанк». Рішення набрало законної сили 15 червня 2021 року (т.1 а.с.21-32). Таким чином, [PERSON] приймав участь у конкурсі на зайняття новостворених вакантних посад керівників макрорегіональних управлінь. Рішенням Октябрського районного суду м.Полтава в справі № 640/13010/20 конкурс на зайняття вакантної посади керівника макрорегіонального управління «Центральне» був визнаний 16.03.2021 року незаконним. Рішення набрало законної сили 15.06.2021. 08.07.2021 наказом голови правління АТ КБ «Приватбанк» за №Е.17.U.0.0/4-7035282 директора філії «Полтавське регіональне управління» [PERSON] звільнено з посади згідно п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, в якому міститься посилання на наказ №Е.17.U.0.0/4-6593725 від 11.02.2021, який є предметом даного спору (т.1 а.с.226, 227). Вищезазначене підтверджує, що метою наказу №Е.17.U.0.0/4-6593725 від 11.02.2021 року було штучне створення роботодавцем причин та умов для розірвання з власної ініціативи з директорами філій трудового договору під виглядом скорочення штату працівників, без ліквідації певних посад або зменшення кількості штатних одиниць за певними посадами, що є грубим порушенням чинного трудового законодавства України. Таким чином, після винесення з порушенням законодавства вищезазначеного спірного наказу, відповідачем цілеспрямовано було здійснено низку подій, які призвели до незаконного звільнення [PERSON] . Згідно зі ст. 49-4 КЗпП та ст. 22 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» роботодавець не пізніше як за 3 місяці до намічуваних звільнень з причин економічного, технологічного, структурного чи аналогічного характеру або у зв`язку з ліквідацією, реорганізацією, зміною форми власності підприємства, установи, організації повинен надати первинним профспілковим організаціям інформацію щодо заходів по звільненню працівників та провести з ними консультації, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також провести консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень. Правова позиція Верховного Суду, що викладена в його постанові від 23.01.2020 у справі № 823/310/16: «З аналізу частини другої статті 49-4 КЗпП України випливає, що власник або уповноважений орган не має права здійснювати ліквідацію, реорганізацію, зміну форми власності або часткове зупинення виробництва, якщо це тягне скорочення штату або чисельності працівників і погіршення умов праці, не подавши завчасно інформацію про це професійним спілкам. Таке ж правило міститься в частині третій статті 22 Закону № 1045-XIV. Оскільки без інформування профспілок і проведення із ними консультацій щодо запобігання звільненням чи зведенню їхньої кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень власник або уповноважений орган не може проводити зазначені заходи, їхнє проведення, усупереч зазначеній процедурі, є незаконним». 01.02.2021 за вих. №20.1.0.0.0/7-26665 АТ КБ «ПриватБанк» повідомлено первинні профспілкові організації АТ КБ «ПриватБанк», що в результаті впровадження передбачених рішеннями змін 01.06.2021 відбудеться скорочення посад, а саме 1 посада директора філії «Полтавське головне регіональне управління» та 5 посад заступників директора філії (відокремленого структурного підрозділу банку), загалом у зв`язку з міграцією на баланс Головного офісу банку філії «Полтавське ГРУ» буде скорочено 6 посад (т.1 а.с.18, 19). 11.02.2021 за вих. №ППО2021-5 головою комітету Первинної профспілкової організації співробітників АТ КБ «ПриватБанк» Шевченко М.В. направлено в.о. голові правління АТ КБ «ПриватБанк» Самаріній Г.Ю. вимогу про дотримання статей 49-2 та 49-4 КЗпП та проведення консультацій (т.1 а.с.33). Станом на день розгляду справи у суді АТ КБ «Приватбанк» не надав жодної відповіді на вимогу профспілки, що підтверджує те, що першочергова ціль всіх реорганізацій та насамперед реорганізації, щодо переведення балансу та клієнтів філій, є звільнення співробітників. Таким чином, АТ КБ «ПриватБанк» не було дотримано вищенаведені вимоги, а саме: не проведено консультацій з професійними спілками про заходи щодо запобігання звільненню чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення. На підставі викладеного, суд приходить до висновку визнати незаконним та нечинним наказ «Про затвердження нового штатного розкладу Центрального макрорегіонального управління (в частині Полтавського та Кременчуцького регіонів), Північного макрорегіонального управління (в частині м.Київ та Київської області), Південно-Східного макрорегіонального управління (в частині Криворізького регіону) № E.17.U.0.0/4-6593725 від 11.02.2021 в частині щодо Полтавського та Кременчуцького регіонів, оскільки він винесений з грубим порушенням чинного законодавства. В частині позовних [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання незаконним та нечинним наказ «Про затвердження нового штатного розкладу Центрального макрорегіонального управління в частині Північного макрорегіонального управління (в частині м.Київ та Київської області), Південно-Східного макрорегіонального управління (в частині Криворізького регіону) № E.17.U.0.0/4-6593725 - відмовити. Оскільки [PERSON] працював директором Полтавського регіонального управління АТ КБ «ПриватБанк». Судові витрати у справі сплачені позивачем складають 1 816 гривень (т.1 а.с.12,13). Відповідно до п.3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Також стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 454 грн. сплачений позивачем при подачі позову, оскільки позовні вимоги задоволено частково.

Outcome: partial