Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вона являється рідною дочкою [PERSON], який помер у 1992 році, та [PERSON], яка померла у 2000 році. Як зазначає позивач, її батько [PERSON] з 1958 року являвся членом Садового Масиву «Глеваха-1» та користувався земельною ділянкою площею 0,06 га, лінія 3, ділянка № 31 на якій також було побудовано садовий будинок. Після його смерті, обовязки по утриманню вищезгаданої земельної ділянки (сплата члеників внесків, оплата комунальних послуг, тощо) перейшли до позивача. Позивач зазначає, що 15 липня 2009 року, вона сплатила наявну заборгованість перед [PERSON] масивом та відповідно до положень Статуту подала заяву про прийняття її в члени СМ «Глеваха-1». Однак, в лютому 2016 року, нове керівництво СМ «Глеваха-1» повідомили її про ту обставину, що у 2015 році, внаслідок злочинних дій, які полягали у підробці документів, колишнє керівництво Садового масиву прийняло в члени організації [PERSON] та надало йому у користування земельну ділянку площею 0,06 га, лінія 3, ділянка № 31, яка перебувала у користуванні родини позивача понад 50 років. На думку позивача, вищезазначене рішення щодо прийняття в члени організації [PERSON] було оформлено на підставі підробленого у 2015 році Протоколу №8, який було датовано 30.07.2012 року, про що свідчать наступні обставини та документи, які містяться в матеріалах діловодства [PERSON] масиву "Глеваха-1", а саме: протокол №8 датований 30.07.2012 року; заява [PERSON] про надання йому у користування ділянки було датовано 21.06.2012 року; в книзі реєстрації вихідної кореспонденції СМ «Глеваха-1», заява [PERSON] зареєстрована під номером 32, 18.04.15 року при чому номер 32 зазначений двічі; акт обстеження земельної ділянки, який начебто слугував підставою надання ділянки Відповідачу датований 2015 роком тобто через три роки після прийняття підробленого протоколу; облікова картка на [PERSON] №082092 датована 28.01.2009 року. Також, позивач стверджує, що Рішення [PERSON] селищної ради про надання [PERSON] дозволу на розробку проекту щодо відведення у власність земельної ділянки в садівничому масиві «Глеваха-1» по лінії З ділянка №31 є також незаконним. Таким чином, позивач просить суд визнати недійсним рішення органу місцевого самоврядування та скасувати відповідну державну реєстрацію спірної земельної ділянки Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача та відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином. Представник відповідача [PERSON] масиву "Глеваха-1" в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, при цьому в матеріалах справи містяться письмові заперечення проти позову. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Васильківського району Київської області в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. У звязку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідно до договору №14 від 15 березня 1958 року, [PERSON] є учасником [PERSON] масиву "Глеваха-1" та останньому передано у користування земельну ділянку площею 0,06 га Відповідно до свідоцтва про народження серії ІІ-БК №356772 виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві від 18 серпня 2000 року та свідоцтві про укладення шлюбу серії 1-БК №389495, [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] Відповідно до свідоцтва про смерть серії ІV-БК №479042 виданого Дарницьким РАЦС м. Києва, [PERSON] помер 29 січня 1992 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-БК №290980 виданого відділом реєстрації смерті у м. Києві, [PERSON] померла 09 травня 2000 року. Відповідно до заяви [PERSON] від 15 липня 2009 року, підтверджується факт отриманням СМ "Глеваха-1" від [PERSON] внеску за період з 1994 по 2008 рік включно замість [PERSON] Крім того, 15 липня 2009 року [PERSON] звернулася до СМ "Глеваха-1" із заявою, в якій просила включити її до членів СМ "Глеваха-1" в зв'язку зі смертю батька [PERSON] з наслідуванням садової ділянки, що розташована за адресою: Київська область, Васильківський район, смт. Глеваха, [PERSON] масив "Глеваха-1", третя лінія ділянки №31. Крім того, на вищезазначеній заяві стоїть відмітка, що заборгованість за земельну ділянку погашена повністю включно по червень 2009 року. 21 червня 2012 року [PERSON] звернувся до СМ "Глеваха-1" із заявою про надання йому у користування садової ділянки, що розташована за адресою: Київська область, Васильківський район, смт. Глеваха, [PERSON] масив "Глеваха-1", третя лінія ділянки №31. При цьому в обліковій картці №082092 виданої 28 січня 2009 року зазначено, що власником земельної ділянки №31 по лінії №3 вже зазначено [PERSON] В протоколі засідання зборів СМ "Глеваха-1" №8 від 30.07.2012 року, зазначено, що збори проголосували "за" надання [PERSON] садової ділянки, що розташована за адресою: Київська область, Васильківський район, смт. Глеваха, [PERSON] масив "Глеваха-1", третя лінія ділянки №31. Рішенням [PERSON] селищної ради Київської області від 23 квітня 2015 року за №1146-44-VI, [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту щодо відведення у власність земельної ділянки в садівничому масиві "Глеваха-1" по лінії 3 ділянка №31. З інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку вбачається, що земельній ділянкі, що розташована за адресою: Київська область, Васильківський район, смт. Глеваха, [PERSON] масив "Глеваха-1", третя лінія ділянки №31, присвоєно кадастровий номер 3221455300:01:011:4459. З витягу з протоколу Конференції уповноважених та садоводів СМ "Глеваха-1" від 12 вересня 2015 року та з витягу з протоколу №1 засідання Правління СМ "Глеваха-1" від 13 вересня 2015 року вбачається, що було проголосовано про створення комісії по вивченню ситуації щодо підробки документів та перевищення посадових повноважень щодо передачі у користування земельної ділянки №31 по лінії №3 [PERSON] Із заяв членів Ради масиву [PERSON], [PERSON], [PERSON], вбачається, що питання про передачу земельної ділянки №31 по лінії №3 [PERSON], що зазначені в протоколі засідання зборів СМ "Глеваха-1" №8 від 30.07.2012 року, під час засідання не розглядалося. Згідно ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою ставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Стаття 203 ЦК України встановлює загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь- яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування, завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно ч. 1 ст.155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно ч.2 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян. Згідно ч.5 ст.116 ЗК України, земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Згідно п.1 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 16.04.2004 року суди мають захищати права всіх суб'єктів права власності на землю та на господарювання на ній при вирішенні земельних спорів. Відповідно до вимог ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. \~Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. Згідно п.11 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 16.04.2004 року, розглядаючи позови про захист прав власників земельних ділянок і землекористувачів (про усунення перешкод у користуванні ними тощо), суд має перевіряти законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки іншій особі без вилучення (викупу) її в позивача в установленому порядку і за наявності для цього підстав ухвалювати рішення про його недійсність. Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, враховуючи, що рішення (Протокол №8) [PERSON] масиву "Глеваха-1" від 30.07.2012 року в частині включення [PERSON] до членів [PERSON] масиву "Глеваха-1" та передачі йому спірної земельної ділянки прийнято з порушеннями та суперечить положенням стату СМ "Глеваха-1", що також зазначає відповідач СМ "Глеваха-1" в своїх запереченнях, а саме, що був виявлений факт підробки документів та що питання про передачу спірної земельної ділянки [PERSON] під час зборів, зазначених в протоколі №8 від 30 липня 2012 року, не розглядалося, а тому і рішення [PERSON] селищної ради Київської області від 23 квітня 2015 року за №1146-44-VI про надання [PERSON] дозволу на розробку проекту щодо відведення у власність земельної ділянки в садівничому масиві "Глеваха-1" по лінії 3 ділянка №31, прийнято прийнято з порушенням закону, прав позивача та в супереч інтересів суспільства, тобто здійснено незаконне розпорядження, так як у відповідача [PERSON] не виникло право на отримання спірногої земельної ділянки, а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та відновити становище, яке існувало до порушення прав позивача шляхом скасування держаної реєстрації права власності на землю

Outcome: approved