Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

ТзОВ "Кредитні ініціативи" звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №76-07/17 від 23.07.2007 р. в сумі 35 000 доларів США. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 23.07.2007 року між ЗАТ «Акціоненрний комерційний промислово-інвестиційний банк» і [PERSON] був укладений кредитний договір, за яким [PERSON] отримала кредит в сумі 35 000 доларів США. 30.08.2007 року ЗАТ «Акціоненрний комерційний промислово-інвестиційний банк» змінив своє найменування на ПАТ «Акціоненрний комерційний промислово-інвестиційний банк». 17.12.2012 року між ТзОВ "Кредитні ініціативи" та ПАТ «Акціоненрний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено Договір відступлення прав вимог, в тому числі і щодо відповідачів. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника, що випливають з основного договору, 23.07.2007 року між ЗАТ «Акціоненрний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] був укладений договір поруки, за яким [PERSON] як поручитель поручається за виконання позичальником [PERSON] обов'язків, що виникли на підставі основного договору. В порушення умов кредитного договору відповідачі взяті на себе зобов'язання належним чином не виконували, внаслідок чого станом на 31.03.2014 року виникла заборгованість в сумі 473 273,99 грн. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Клопотань про розгляд справи без їх участі чи про відкладення розгляду справи не подавали. Враховуючи вимоги ст.224 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі на проведення розгляду справи за відсутності відповідачів, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Суд, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1, ч.3 ст.1049; ч.1 ст.1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Судом встановлено, що 23.07.2007 року між ЗАТ «Акціоненрний комерційний промислово-інвестиційний банк» і [PERSON] був укладений кредитний договір, за яким [PERSON] отримала кредит в сумі 35 000 доларів США. 30.08.2007 року ЗАТ «Акціоненрний комерційний промислово-інвестиційний банк» змінив своє найменування на ПАТ «Акціоненрний комерційний промислово-інвестиційний банк». 17.12.2012 року між ТзОВ "Кредитні ініціативи" та ПАТ «Акціоненрний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено Договір відступлення прав вимог, в тому числі і щодо відповідачів. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника, що випливають з основного договору, 23.07.2007 року між ЗАТ «Акціоненрний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] був укладений договір поруки, за яким [PERSON] як поручитель поручається за виконання позичальником [PERSON] обов'язків, що виникли на підставі основного договору. Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України - у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч.2 ст.554 ЦК України - поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Однак, всупереч підписаному кредитному договору, відповідачі не виконали умови договору, не сплатили відсотки за користування кредитом, своєчасно не здійснили повне погашення кредиту, що стало причиною виникнення простроченої заборгованості. За період прострочення виконання зобовязання у відповідачів склалася заборгованість за кредитом в сумі 29697,89 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 325 328,50 грнь, за відсотками - 10 195,97 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 111 692,77 грн.; пеня - 3 309,36 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 36 252,72 грн, а всього заборгованість складає 473 273,99 грн. Враховуючи порушення відповідачами умов укладених між сторонами кредитного договору №76-07/17 від 23.07.2007 р. та договору поруки №76-07/20 від 23.07.2007 р., суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів кредитну заборгованість на користь позивача. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, на користь позивача з відповідачів підлягають стягненню судові витрити, понесені ним при поданні позовної заяви, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме судовий збір в сумі 3 654,00 грн.

Outcome: approved