Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

12 лютого 2021 року позивач [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю « Центрокредит» про захист прав споживача та про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Просила визнати\~таким,\~що не\~підлягає виконанню виконавчий напис №77643 від 23.10.2020, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про звернення стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Центрокредит» заборгованості в розмірі 8690 (вісім тисяч шістсот дев`яносто ) грн. 00 коп. за договором позики МК-77719013659 від 24 травня 2019 року укладеного між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю "Центрокредит" Мотивуючи позовні вимоги, тим що нею було отримано постанову про відкриття виконавчого провадження від 04.11.2020 року ВП №63483466, якою відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису №77643 від 23.10.2020 року виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович. Відповідно вказаного виконавчого напису задоволено вимоги ТОВ «Центрокредит», чим посвідчено їх право на стягнення з неї заборгованості у розмірі: - 9890 гривень 00 копійок заборгованість. Також стягнуто 989 гри 00 копійок основної винагороди та 669,00 грн мінімальних витрат виконавчого провадження Виданий виконавчий напис є незаконним та таким, що не підлягає виконанню зважаючи на наступне. Перш за все, вона жодних кредитів у ТОВ «Центрокредит» ніколи не оформлювала. Вона має статус потерпілої, у кримінальному провадженні №12019170260000563 від 20.07.2019 року в межах якого розслідуються факти оформлення на її ім`я кредитів та інших займів на різноманітних онлайн-сервісах, серед яких значиться і ТОВ «Центрокредит». Їй постійно телефонували та телефонують різноманітні представники таких сервісів та колектори з вимогами та погрозами. Так само телефонували і представники відповідача, яким вона вона повідомляла, що жодних кредитів/займів не брала і по вказаному факту ведеться розслідування правоохоронними органами. В подальшому при виконанні даного напису приватним виконавцем було винесено три окремих постанови про стягнення з неї боргу, основної винагороди та мінімальних витрат. Також було звернуто стягнення на усі її доходи, зокрема на заробітну плату, у зв`язку з чим вона була вимушена звільнитися «за власним бажанням» оскільки її роботодавець не бажає займатися проблемами пов`язаними з виконанням постанови, а саме з перерахунком заробітної плати. В результаті протиправних дій відповідача вона залишилась без засобів до існування, всі її рахунки арештовані, вона не має змоги навіть придбати собі продукти харчування, і на даний час я виживаю виключно за рахунок допомоги, яку мені надають донька та знайомі. Перша і головна підстава у зв`язку з якою виконавчий напис № 77643 від 23.10.2020 року є незаконним - це відсутність факту оформлення нею кредиту взагалі. А відтак докази укладення кредитного договору між сторонами, які надані нотаріусу є сумнівними. Позивач вважає видання вищевказаного виконавчого напису неправомірним та таким, що порушує її права, виходячи із наступного. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обгрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. В обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Перед вчиненням виконавчого напису, стягувач зобов`язаний був на адресу боржника надіслати письмове повідомлення про порушення зобов`язання. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається шляхом надіслання банком письмової вимоги боржнику про усунення порушень. Вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, про яку не було проінформовано боржника та визнання такої заборгованості безспірною суперечить вимогам закону. Позивач стверджує, що не отримувала письмової вимоги про усунення порушень у не менш ніж тридцятиденний строк, що є обов`язковою вимогою відповідно до п. 6 ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Таким чином, нотаріусом не було перевірено отримання позивачем такої вимоги, що унеможливило подання нотаріусу обгрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Позивач стверджує, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено з порушеннями вимог законодавства, а саме: - \~ \~ \~ \~без необхідної перевірки та встановлення безспірності боргу; - \~ \~ \~ \~позивачем не було отримано письмове повідомлення про факт вчинення виконавчого напису нотаріусом; - позивачу не направлялося повідомлення про відступлення права вимоги; - копія договору , що встановлює основне зобов`язання належним чином не засвідчена; - нотаріус вчинив виконавчий напис про стягненням заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин - кредитного договору, але не перевірив, чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який ідеться в Переліку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду від 15 лютого 2020 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай Олегу Станіславовичу зобов`язано надати належно посвідчені копії документів та матеріалів на підставі яких вчинявся виконавчий напис від 23.10.2020 №77643 про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Центрокредит». Товариство з обмеженою відповідальністю «Центрокредит» зобов`язано надати посвідчені копії документів, які були надані приватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай Олегу Станіславовичу для винесення виконавчого напису №77643 від 23.10.2020 Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду від 15.02.2021 зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №77643, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем від 23 жовтня 2020 року про звернення стягнення з [PERSON] , [INFO] , рнокпп [NUMBER] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Центрокредит» заборгованості в розмірі 9890,00 грн. за виконавчим провадженням №63483466. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав викладених в позові. Суду пояснила, що вона ніяких кредитів не брала, а стала жертвою шахрайських дій працівника «ПриватБанку», в якого були її документи і він оформив кредитні договори в різних фінансових установах від її імені. Представник позивача, адвокат Акрітов К.К. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Суду пояснив, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено з порушеннями вимог законодавства, а саме: позивачу не направлялося повідомлення про відступлення права вимоги; виконавчий напис вчинено без необхідної перевірки та встановлення безспірності боргу; позивачем не було отримано письмове повідомлення про факт вчинення виконавчого напису нотаріусом. Крім того по факту оформлення на ім`я позивача кредитів та інших займів на різноманітних онлайн-сервісах, серед яких значиться і ТОВ «Цетнрокредит» внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Просив стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові втирати, витрати на правничу допомогу в розмірі 5221,00 грн. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив чи заперечення проти позову суду не надав , направив на адресу суду документи на підставі яких був вчинений виконавчий напис (а.с. 55-62). Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно в установленому законом порядку. (а.с.83). Третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, на виконання ухвали суду від 23.06.2021 направив копії документів на підставі яких вчинявся виконавчий напис (а.с.82,84-94). Від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. витребувані судом докази не надійшли. В зв`язку з неявкою повторно в судове засідання відповідача, зважаючи на згоду позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі ст. 280-284 ЦПК України. Заслухавши позивача та його представника, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 23 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем було вчинено виконавчий напис № 77643 про звернення стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Центрокредит» заборгованості в розмірі 8690 (вісім тисяч шістсот дев`яносто ) грн. 00 коп. за договором позики МК-77719013659 від 24 травня 2019 року укладеного між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю "Центрокредит" (а.с. 94). Стягнення заборгованості відповідно до змісту виконавчого напису відбувається за період з 06 червня 2019 року по 01 березня 2020 року включно, в розмірі: - \~ \~ \~ \~прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 2500,00 грн.; - \~ \~ \~ \~прострочена заборгованість за комісією становить - 0,00 грн.; - \~ \~ \~ \~прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 4275,00 грн; - \~ \~ \~ \~строкова заборгованість за сумою кредиту становить - 0,00 грн.; - \~ \~ \~ \~строкова заборгованість за комісією становить - 0,00 грн.; - \~ \~ \~ \~строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить - 665,00 грн.; - \~ \~ \~ \~строкова заборгованість за штрафами і пенями становить - 1250,00 грн. За вчинення вищевказаного виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату із Стягувача, в розмірі 1200,00 грн., які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Тобто, загальна сума, що підлягає стягненню 9890,00 грн. 04 листопада 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименко Романом Васильовичем відкрито виконавче провадження № 634834664 на підставі вищевказаного виконавчого напису № 77643 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Центрокредит» заборгованості в розмірі 9890,00 грн. (а. с. 20). Позивач в позовній заяві стверджує, що про існування заборгованості в розмірі 9890,00 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Центрокредит» за кредитним договором МК-77719013659 від 24 травня 2019 року укладеного між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю "Центрокредит" та про існування відкритого виконавчого провадження не знала до того часу, коли до неї звернувся відповідач з вимогою про сплату заборгованості та з часу отримання постанови про відкриття виконавчого провадження та блокування картки АТ «ПриватБанк». Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» (надалі - Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (надалі - «Порядок»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону та Глава 16 розділу ІІ Порядку. Так, згідно зі статтею 87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. 26.11.2014 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. Отже, починаючи з 22.02.2017 року нотаріуси можуть вчиняти виконавчі написи за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченої угоди та документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) "Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно", для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. З урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року. Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. В Постанові КЦС ВС від 23.01.2018 в справі № 310/9293/15ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Велика Палата Верховного Суду, у Постанові від 16.05.2018 року у справі № 320/8269/15-ц, провадження № 14-83цс18, не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Встановлені у судовому засіданні обставини свідчать про те, що нарахована відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю "Центрокредит", надана приватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., заборгованість в сумі 8690,00 грн., не може вважатися безспірною та свідчить про спірність такої суми. Нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. не надано на запит суду належним чином засвідчені копії документів на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 77643 від 23.10.2020 року про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Центрокредит» заборгованості в розмірі 8690 грн. 00 коп., а з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту, тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Центрокредит" зазначений у написі є безспірним. Наведені обставини також вказують на те, що розмір кредитної заборгованості, зазначений нотаріусом в оспорюваному виконавчому написі, не є безспірним, оскільки позивач звернулася одразу до суду після початку стягнення з неї заборгованості по виконавчому напису нотаріуса, заперечила наявність боргу, це є достатньою правовою підставою для визнання даного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а відповідач не позбавляється можливості вирішити спірні питання у позовному провадженні. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, та як встановлено судом заборгованість не є безспірною. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. № 77643 від 23.10.2020 року, таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом при вчиненні вищевказаної нотаріальної дії не був встановлений факт безспірності заборгованості, а також не перевірені обставини, що між сторонами дійсно існували будь-які договірні зобов`язання. На підставі наведеного вище, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки заборгованість не є безспірною, відповідачем не надано жодного доказу на спростування вимог позивача, а тому виконавчий напис вчинено без дотримання вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» і він є таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при поданні позовної заяви була звільненні від сплати судового збору, тому підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю « Центрокредит» на користь держави судовий збір в розмірі 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) гривні 00 копійок. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. З матеріалів справи встановлено, що сума витрат на правничу допомогу сплачена позивачем становить 5221,00 грн. Оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати , а саме витрати на правничу допомогу в розмірі 5221,00 грн, що підтвердженні належними та допустимими доказами (а.с. 97-101). На підставі викладеного, враховуючи положення ст.ст. 18, 262 ЦК України, ст. 15, 16, 18, 87-89 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5,

Outcome: approved