Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

У червні 2015 року ПАТ Дельта Банк (далі Позивач) звернувся до суду з зазначеним позовом посилаючись на таке. 19.06.2013 р. між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (далі - кредитор) та Публічним акціонерним товариством «Білгород-Дністровський комбінат хлібопродуктів» (далі - позичальник) укладено договір кредитної лінії № ВКЛ-2009993/1, умовами якого передбачено, що кредитор зобов'язується надавати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Відповідно до п. 1.1.1. договору, надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами - траншами, на умовах визначених даним договором, в межах відновлювальної мультивалютної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості 11 400 000,00 доларів США (одинадцять мільйонів чотириста тисяч доларів США 00 центів) зі сплатою плати за користування кредитом у розмірі: 14% (чотирнадцять процентів) річних у доларах США; 22% (двадцять два проценти) річних у гривнях, в порядку, визначеному даним договором та кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 02.11.2013 р. 08.11.2013 р. між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Публічним акціонерним товариством «Білгород-Дністровський комбінат хлібопродуктів» укладено додатковий договір № 1 до договору кредитної лінії № ВКЛ-2009993/1 від 19.06.2013 р., відповідно до якого сторони домовились викласти підпункт 1.1.1. п. 1.1. договору в наступній редакції: Надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами - траншами, на умовах визначених даним договором, в межах відновлювальної мультивалютної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості 11 400 000,00 доларів США (одинадцять мільйонів чотириста тисяч доларів США 00 центів) зі сплатою плати за користування кредитом у розмірі: - 14% (чотирнадцять процентів) річних у доларах США; 22% (двадцять два проценти) річних у гривнях, в порядку, визначеному даним договором та кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 13.12.2013 р. 31.12.2013 р. між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Публічним акціонерним товариством «Білгород-Дністровський комбінат хлібопродуктів» укладено додатковий договір № 2 до договору кредитної лінії № ВКЛ-2009993/1 від 19.06.2013 р., відповідно до якого сторони домовились викласти підпункт 1.1.1. п. 1.1. договору в наступній редакції: Надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами - траншами, на умовах визначених даним договором, в межах відновлювальної мультивалютної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості 11 400 000,00 доларів США (одинадцять мільйонів чотириста тисяч доларів США 00 центів) зі сплатою плати за користування кредитом у розмірі: 14% (чотирнадцять процентів) річних у доларах США; 22% (двадцять два проценти) річних у гривнях, в порядку, визначеному даним договором та кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 12.12.2014 р. Як вбачається з матеріалів справи, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», на виконання взятих на себе зобов'язань за кредитним договором надав позивачу (за первісним позовом) кредитні кошти у розмірі 11 400 000, 00 дол. США, що підтверджується меморіальним ордером № 39768487 від 21.06.2013 р. та випискою по особовим рахункам Публічного акціонерного товариства «Білгород-Дністровський комбінат хлібопродуктів». Публічним акціонерним товариством «Білгород-Дністровський комбінат хлібопродуктів», надані кредитні кошти у розмірі 11 400 000, 00 дол. США у визначений договором строк повернуто не було. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором кредитної лінії № ВКЛ-2009993/1 від 19.06.2013 р., станом на 20.05.2015 р. борг Публічного акціонерного товариства «Білгород-Дністровський комбінат хлібопродуктів» становить 10 944 312,34 дол. США, еквівалент згідно офіційного курсу НБУ станом на 20.05.2015 р. складає 232 594 873,55 грн. та 135 116 885,87 грн., що складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 10 050 000,00 дол. США, еквівалент згідно офіційного курсу НБУ станом на 20.05.2015 р. становить 213 588 429,00 грн.; пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 42 957 519,71 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 894 312,34 дол. США, еквівалент згідно офіційного курсу НБУ станом на 20.05.2015 р. становить 19 006 444,55 грн.; пені за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 2 515 983,72 грн., штрафу (згідно кредитного договору) у розмірі 89 643 382,44 грн. В забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за кредитним договором між: ПАТ Дельта Банк, ПАТ «Білгород-Дністровський комбінат хлібопродуктів» та [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) був укладений Договір поруки № П-ВКЛ-2009993/1 від 19.06.2013 року (Договір поруки 1); ПАТ Дельта Банк, ПАТ «Білгород-Дністровський комбінат хлібопродуктів» та [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) був укладений Договір поруки № П-ВКЛ-2009993/1/S1 від 19.06.2013 року (Договір поруки 2); ПАТ Дельта Банк, ПАТ «Білгород-Дністровський комбінат хлібопродуктів» та [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) був укладений Договір поруки № П-ВКЛ-2009993/1/S2 від 19.06.2013 року (Договір поруки 3). Відповідно до п. 1.1. Договорів поруки визначено, Поручитель зобов'язується перед Кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання Позичальником, зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування Кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій та пені, у розмірі та у випадках, передбачених Кредитним договором. Згідно ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Частиною 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 2 ст. 554 ЦК України). Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ст. 530 ЦК України зазначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК країни пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п. 4.1. Договорів поруки у разі порушення Поручителем вимог п. 3.1.1. цього Договору. Поручитель зобов'язаний сплатити Кредитору пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період, від суми невиконаного забезпеченого порукою зобов'язання, за кожний день прострочення. Пунктом 4.2. Договорів поруки, встановлено, що за не надання Поручителем Кредитору у встановлені цим Договором строки будь-яких документів, обов'язковість надання яких передбачено цим Договором, а також за порушення Поручителем зобов'язань, зазначених в п. 3.1.1.-3.1.4. цього Договору Поручитель сплачує Кредитору штраф у розмірі 10 000,00 грн. Яз зазначають у своїх запереченнях відповідачі та поясненнях третя особа, ПАТ "Білгород-Дністровський комбінат хлібопродуктів", заявами від 27.02.2015 та 28.02.2015, у порядку ст. 601 Цивільного кодексу України було проведено з ПАТ "Дельта Банк" зарахування зустрічних однорідних вимог. За наслідками якого було припинено основне зобов'язання за договором кредитної лінії № ВКЛ-2009993/1 від 19.06.2013 р. перед ПАТ "Дельта Банк", так як сума зарахування, станом на 25.02.2015 повністю покривала існуючу заборгованість перед банком. В квітні 2015 року ПАТ Білгород-Дністровський комбінат хлібопродуктів було подано до Господарського суду міста Києва позов про визнання припиненою іпотеки за Іпотечним договором №ВКЛ-2009993/1/S-3 від 20.06.2013 в зв'язку із припиненням забезпеченого іпотекою основного зобов'язання за договором Кредитної лінії № ВКЛ 2009993/1 від 19.06.2013 зарахуванням зустрічних однорідних вимог. ПАТ Дельта Банк заявлено зустрічний позов про звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором №ВКЛ-2009993/1/S-3 від 20.06.2013. Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.07.2015 у справі №910/11426/15 в задоволенні позову ПАТ Білгород-Дністровський комбінат хлібопродуктів до ПАТ Дельта Банк про визнання припиненою іпотеки за Іпотечним договором № ВКЛ-2009993/1S-3 від 20.06.2013 в зв'язку із припиненням забезпеченого іпотекою основного зобов'язання за договором кредитної лінії №ВКЛ-2009993/1 від 19.06.2013 р. відмовлено, зустрічний позов ПАТ Дельта Банк про звернення стягнення за іпотечним договором та визнання права власності - задоволено повністю. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.09.2015 у справі №910/11426/15 скасовано рішення в частині відмови у задоволені первісного позову ПАТ Білгород-Дністровський комбінат хлібопродуктів та задоволенні зустрічного позову ПАТ Дельта Банк. Прийнято в цій частині нове рішення, яким первісний позов задоволений та визнано припиненою іпотеку за іпотечним договором № ВКЛ-2009993 від 20.06.2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №834, а у задоволенні зустрічного позову ПАТ Дельта Банк відмовити повністю. Таким чином, у справі № 910/11426/15 судом було визнано припинення основного зобов'язання за договором Кредитної лінії № ВКЛ 2009993/1 від 19.06.2013. В засіданні суду 09 грудня 2015 року представником відповідачів було надана, також Постанова Вищого господарського суду України від 25 листопада 2015 року у справі №910/11426/15, якою касаційна скарга ПАТ Дельта Банк залишена без задоволення, а постанова Київського апеляційного господарського суду від 29.09.2015 без змін. Представник позивача підтвердив факт існування такого рішення та не заперечував проти його приєднання. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Обставини, визнані учасниками судового процесу і відображені в судових рішеннях, є преюдиціальними. Пленум ВС України у п. 7 постанови N 14 від 18.12.2009 р. роз'яснив, що під судовим рішенням у ч. 3 ст. 61 ЦПК України слід розуміти будь-яке судове рішення, яким справа вирішується по суті, яке ухвалює суд у порядку цивільного (рішення, в тому числі і заочне, ухвала, судовий наказ), господарського та адміністративного судочинства. Дослідивши обставини встановлені у справі, суд вважає, що позовні вимоги необґрунтовані та не підлягають задоволенню, з огляду на таке. 19.06.2013 р. між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Білгород-Дністровський комбінат хлібопродуктів» (далі - позичальник) укладено договір кредитної лінії № ВКЛ-2009993/1, умовами якого передбачено, що кредитор зобов'язується надавати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Відповідно до п. 1.1.1. договору, надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами - траншами, на умовах визначених даним договором, в межах відновлювальної мультивалютної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості 11 400 000,00 доларів США (одинадцять мільйонів чотириста тисяч доларів США 00 центів) зі сплатою плати за користування кредитом у розмірі: 14% (чотирнадцять процентів) річних у доларах США; 22% (двадцять два проценти) річних у гривнях, в порядку, визначеному даним договором та кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 02.11.2013 р. Пізніше сторонами були укладені додаткові угоди щодо змін умов кредитного договору. В забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за кредитним договором між: ПАТ Дельта Банк, ПАТ «Білгород-Дністровський комбінат хлібопродуктів» та [PERSON] був укладений Договір № П-ВКЛ-2009993/1 від 19.06.2013 року. ПАТ Дельта Банк, ПАТ «Білгород-Дністровський комбінат хлібопродуктів» та [PERSON] був укладений Договір № П-ВКЛ-2009993/1/S1 від 19.06.2013 року. ПАТ Дельта Банк, ПАТ «Білгород-Дністровський комбінат хлібопродуктів» та [PERSON] був укладений Договір № П-ВКЛ-2009993/1/S2 від 19.06.2013 року. 26 грудня 2014 року позивач звернувся до вказаних поручителів з претензіями, що підтверджується додатками до позовної заяви. Як встановлено рішенням Господарського суду міста Києва від 02.07.2015, постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.09.2015, постановою Вищого господарського суду України від 25 листопада 2015 року у справі №910/11426/15 ПАТ «Білгород-Дністровський комбінат хлібопродуктів» звернувся до ПАТ «Дельта Банк» із заявою про припинення зобов'язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог у порядку ст. 601 ЦК України за № 517 від 27.02.2015 р., Судам у даній справі було встановлено, що ПАТ «Білгород-Дністровський комбінат хлібопродуктів» укладено ряд договорів про відступлення права вимоги за договорами на обслуговування рахунку (від 12.02.2015 №1202003 з гр. [PERSON]; від 12.02.2015 № 1202002 з гр. [PERSON]; від 12.02.2015 № 1202001 з гр. [PERSON]; від 25.02.2015 № 2502005 з [PERSON]; від 25.02.2015 № 2502006 з [PERSON]; від 25.02.2015 № 2502005 з гр. [PERSON]; від 25.02.2015 № 2502004 з гр. [PERSON]; від 26.01.2015 №260115 з гр. [PERSON]М.), про що на адресу ПАТ "Дельта Банк" направлені відповідні повідомлення про відступлення права вимоги. Господарські суди дослідили, що 27.02.2015 ПАТ "Білгород-Дністровський комбінат хлібопродуктів" направлено ПАТ "Дельта Банк" заяву № 517 про припинення зобов'язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог в порядку ст. 601 ЦК України на суму 207645988,12 грн, проте [PERSON] 20.03.2015 повідомив товариство про неможливість здійснення зарахування зустрічних однорідних вимог, оскільки постановою Національного банку України від 02.03.2015 № 150 ПАТ "Дельта Банк" віднесено до категорії неплатоспроможних, а тому заява № 517 задоволенню не підлягає. Заявою від 28.02.2015 № 518 про зарахування зустрічних однорідних вимог ПАТ "Білгород-Дністровський комбінат хлібопродуктів" уточнив та остаточно визначив розмір грошових вимог до ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» в загальній сумі 13 125 616,24 доларів США. Ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно зі ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України). Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Відповідно до ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор. Якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. У відповідності до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За приписами ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України передбачено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст. 202 ГК України, господарське зобов'язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов'язання; у разі поєднання управленої та зобов'язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами, а також згідно частини 2 цієї статті в разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду. Згідно ч. 3 ст. 203 ГК України, господарське зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не визначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони. На підставі ч. 1 ст. 601 ЦК України, зобов'язання припиняються зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Таким чином, зарахування зустрічних однорідних вимог є одностороннім правочином, спрямованим на припинення зобов'язання, та внаслідок якого має місце індивідуальне задоволення вимог окремого кредитора за рахунок майна боржника. Судами апеляційної та касаційної інстанції у справі № 910/11426/15, було встановлено, що до публічного акціонерного товариства «Білгород-Дністровський комбінат хлібопродуктів» перейшли права вимагати від публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» сплати грошових коштів на підставі договорів відступлення права вимоги за договорами банківських рахунків, укладених з вказаними особами. Так, згідно п. 7.1.2. ст. 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. Відповідно до положень ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Згідно ч. 3 ст. 1068 ЦК України, банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Таким чином, за договором банківського рахунку та відповідно до наведених норм законодавства банк виконує функції з відкриття та обслуговування банківського рахунку клієнта, зокрема, банк здійснює приймання і зарахування коштів на рахунок, виконання розпоряджень клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку, а також здійснення інших операцій з рахунком. Таким чином, фізичні особи, на момент укладення з ПАТ "Білгород-Дністровський комбінат хлібопродуктів" договорів відступлення прав вимоги, були кредиторами ПАТ «Дельта Банк» за договорами банківського рахунку щодо виконання ПАТ «Дельта Банк» зобов'язань за зазначеними договорами банківського рахунку, а відтак їхні вимоги про перерахування залишку коштів, які знаходяться на їхніх рахунках у ПАТ «Дельта Банк», є саме вимогою кредитора, які були заявлені до запровадження тимчасової адміністрації в Банку, тому посилання на ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", є неправомірним. Саме ці права-вимоги фізичні особи і відступили ПАТ "Білгород-Дністровський комбінат хлібопродуктів", уклавши з останнім договори відступлення прав вимоги. Тобто господарські суди з'ясовуючи обставини у справі № 910/11426/15, прийшли до висновку, що на час укладення ПАТ "Білгород-Дністровський комбінат хлібопродуктів" з фізичними особами - клієнтами публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» договорів відступлення прав вимоги, вимоги клієнтів до банку є такими, що настали та не були виконані банком. Таким чином судами встановлено факт припинення іпотеки у зв'язку з припиненням основного зобов'язання - договору кредитної лінії № ВКЛ-2009993/1. Відповідно до ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. На підставі ч. 1 ст. 601 ЦК України, зобов'язання припиняються зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Таким чином суд погоджується з позицією відповідачів щодо припинення зобов'язання та відсутності підстав для задоволення позову про стягнення заборгованості з поручителів. Враховуючи, що на підставі ст. 559 та ч. 1 ст. 601 ЦК України порука є припиненою, в зв'язку з припиненням основного зобов'язання, позовні вимоги про стягнення заборгованості з [PERSON] за Договором поруки № П-ВКЛ-2009993/1 від 19.06.2013 року, [PERSON] за Договором поруки № П-ВКЛ-2009993/1/S1 від 19.06.2013 року, [PERSON] за Договором поруки № П-ВКЛ-2009993/1/S2 від 19.06.2013 року задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed