Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

[PERSON] до ПАТ «БМ Банк» про визнання договору іпотеки припиненим. Позов мотивований тим, що 29.05.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БМ Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «БМ Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір №1/65/2905/08, згідно з умовами якого Банк надає позичальнику кредит у розмірі 42\~000,00 доларів США на споживчі потреби терміном до 18.05.2018 року, з відсотковою ставкою 16 %. В якості забезпечення повернення кредиту, процентів, сплати неустойки та інших штрафних санкцій передбачених кредитним договором, між ТОВ «БМ Банк» та [PERSON] укладено договір іпотеки №1/65/290508 від 29.05.2008 року. Згідно з п. 1.2. Договору іпотеки іпотекодавець, як майновий поручитель боржника, передає в іпотеку іпотекодержателю в якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором квартиру №15, що розташована в будинку № 12, по вул. Фрунзе в м. Вінниця. Відповідно до п.6.3. договору іпотеки, вказаний договір діє до повного виконання зобовязань за кредитним договором. У 2014 році ПАТ «БМ Банк» з підстав неналежного виконання [PERSON] умов кредитного договору звернулось з позовною заявою до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 29 801,09 доларів США, що згідно з курсом НБУ становить 431\~241,44 грн. Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.12.2014 р. у цивільній справі №127/25249/14-ц на користь ПАТ "БМ Банк" стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 29 801,09 доларів США, що на день винесення рішення становило 431\~241,44 грн. та судовий збір у розмірі 3 654,00 грн. Дане рішення набрало законної сили 13.01.2015 року. На виконання рішення суду під час виконавчого провадження №49537340, державним виконавцем Калинівського районного ВДВС здійснювалось стягнення коштів із заробітної плати боржника, а 11.05.2016 р. [PERSON] добровільно сплатив залишок заборгованості в сумі 435\~163,70 грн. Тобто позивачем погашено всю заборгованість відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.12.2014 р. ПАТ "БМ Банк" звернулось до суду з позовом до [PERSON], про звернення стягнення на предмет іпотеки та просило стягнути з [PERSON]. Г.В. заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 36 519,39 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ 804 113,47 грн., шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах, а саме: квартири № 15, що розташована в будинку № 12 по вулиці Фрунзе в м. Вінниця, яка належить [PERSON], за ціною не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом), на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій з дотриманням вимог Закону України "Про іпотеку" та Закону України "Про виконавче провадження", а також стягнути судовий збір в сумі 3654,00 грн. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області у справі про звернення стягнення на предмет іпотеки №127/21015/15-ц від 31.08.2016 року відмовлено у позові ПАТ "БМ Банк" до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 26.12.2016 року апеляційна скарга ПАТ «БМ Банк» була залишена без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 31.08.2016 року без змін. Позивачем було погашено всю заборгованість згідно з рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.12.2014 року, зокрема із заробітної плати [PERSON] на погашення заборгованості здійснювалося стягнення коштів державним виконавцем Калинівського районного ВДВС за відкритим виконавчим провадженням № 49537340, а 11.05.2016 р. [PERSON] добровільно сплатив залишок заборгованості в сумі 435\~163,70 грн. Оскільки зобовязання сторін за кредитним договором № 1/65/2905/08 від 29.05.2008 року припинилися 11.05.2016 р. добровільною сплатою [PERSON] залишку заборгованості в сумі 435\~163,70 грн., тому зобовязання [PERSON] за іпотечним договором також припинені, що стало підставою його звернення до суду з позовом про визнання договору іпотеки припиненим. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача позов не визнала. Згідно з її запереченнями в судовому засіданні рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.12.2014 року про стягнення заборгованості не було добровільно виконане, тому в примусовому порядку через Калинівський ВДВС проведено стягнення з заробітної плати боржника і борг в сумі 438144,60 грн. за період з січня 2016р. по 12.05.2016 року перераховано стягувачу. На час здійснення державною виконавчою службою платежів, банком проведено перерахунок гривні у долари США та частково погашено заборгованість за кредитним договором №1/65/290508 від 29.05.2008 р. в сумі 17279,96 доларів США, з яких 13844,71 доларів США направлено на погашення тіла кредиту, а 3435,25 доларів США направлено на погашення процентів. Залишок боргу за рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.12.2014 року склав 12521,13 доларів США. Тобто, згідно з підрахунками, проведеними ПАТ «БМ Банк» заборгованість за кредитним договором №1/65/290508 від 29.05.2008 року станом на 27.02.2017 року не погашена та складає 20095,04 долари США. Згідно з п. 6.3 договору іпотеки №1/65/290508 від 29.05.2008 р., що посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 1132, цей договір діє до повного виконання зобовязань за кредитним договором. Оскільки зобовязання за кредитним договором не виконані, то договір поруки не може бути припинений. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. 29.05.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БМ Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «БМ Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1/65/2905/08, згідно з умовами якого Банк надає позичальнику кредит в розмірі 42\~000,00 доларів США на споживчі потреби терміном до 18.05.2018 року, з відсотковою ставкою 16%. В якості забезпечення повернення кредиту, процентів, сплати неустойки та інших штрафних санкцій передбачених кредитним договором, між ТОВ «БМ Банк» та [PERSON] укладено договір іпотеки №1/65/290508 від 29.05.2008 року. Згідно з п. 1.2. Договору іпотеки іпотекодавець, як майновий поручитель боржника, передає в іпотеку іпотекодержателю в якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором квартиру № 15, що розташована в будинку № 12, по вул. Фрунзе в м. Вінниця. Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] 09.04.2004 року за реєстром № 782, зареєстрованого в КП «Вінницьке обласне обєднане бюро технічної інвентаризації 13.04.2004 року в реєстровій книзі №172 за реєстровим номером №1473/9603. Пунктом 4.6 договору іпотеки сторони узгодили те, що після підписання сторонами цього договору накладається заборона на відчуження предмету іпотеки через органи нотаріату у встановленому законом порядку та цей договір підлягає державній реєстрації в державному реєстру іпотек в порядку, встановленому законодавством України. Відповідно до п.6.3. договору іпотеки вказаний договір діє до повного виконання зобовязань за кредитним договором. У 2014 році ПАТ «БМ Банк» з підстав неналежного виконання [PERSON] умов кредитного договору звернулось з позовною заявою до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 29 801,09 доларів США, що згідно з курсом НБУ становить 431\~241,44 грн. Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.12.2014 р. у цивільній справі №127/25249/14-ц на користь ПАТ "БМ Банк" стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 29 801,09 доларів США, що на день винесення ухвалення рішення становило 431\~241,44 грн. та судовий збір у розмірі 3 654,00 грн. Рішення набрало законної сили 13.01.2015 року. На виконання рішення суду під час виконавчого провадження №49537340, державним виконавцем Калинівського районного ВДВС здійснювалось стягнення коштів із заробітної плати боржника, а 11.05.2016 р. [PERSON] добровільно сплатив залишок заборгованості в сумі 435\~163,70 грн. Тобто позивачем погашено всю заборгованість відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.12.2014 р. Державний виконавець Калинівського районного ВДВС виніс постанову про закінчення виконавчого провадження від 26.05.2016 року, згідно з якою виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 127/25249/14-ц, відносно боржника [PERSON] було закінчено, в зв'язку з повним погашенням боргу. ПАТ "БМ Банк" звертався до суду з скаргою на неправомірні дії державного виконавця Калинівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області та скасування вище вказаної постанови про закінчення виконавчого провадження. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.06.2016 року, яка була залишена без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 12.07.2016 року, вищевказану скаргу ПАТ "БМ Банк" було залишено без задоволення. ПАТ "БМ Банк" звернувся до суду з позовом до [PERSON], про звернення стягнення на предмет іпотеки та просив стягнути з [PERSON]. Г.В. заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 36 519,39 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ 804 113,47 грн. шляхом реалізації предмету іпотеки на прилюдних торгах, а саме: квартири № 15, що розташована в будинку № 12 по вулиці Фрунзе в м. Вінниця, яка належить [PERSON], за ціною не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом), на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій з дотриманням вимог Закону України "Про іпотеку" та Закону України "Про виконавче провадження", а також стягнути судовий збір в сумі 3654,00 грн. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 31.08.2016 року відмовлено у позові ПАТ "БМ Банк" до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 26.12.2016 року апеляційна скарга ПАТ «БМ Банк» залишена без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 31.08.2016 року без змін. Вінницьким міським судом Вінницької області під час розгляду справи про звернення стягнення на предмет іпотеки №127/21015/15-ц було встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29 грудня 2014 року по справі № 127/25249/14-ц судом позов ПАТ "БМ Банк" до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було стягнуто заборгованість в сумі 29 801,09 дол. США, це рішення суду набрало законної сили 13 січня 2015 року. Позивачем було погашено всю заборгованість, згідно з рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.12.2014 року, зокрема із заробітної плати [PERSON] на погашення заборгованості здійснювалося стягнення коштів державним виконавцем Калинівського районного ВДВС за виконавчим провадженням №49537340, а 11.05.2016 р. [PERSON] добровільно сплатив залишок заборгованості в сумі 435\~163,70 грн. Положеннями ст. 17 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобовязання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди); з інших підстав, передбачених законом Оскільки зобовязання сторін за кредитним договором № 1/65/2905/08 від 29.05.2008 року припинилися 11.05.2016 р. добровільною сплатою [PERSON] залишку заборгованості в сумі 435\~163,70 грн., тому зобовязання [PERSON] за іпотечним договором також припинені Скориставшись своїм правом іпотекодержателя ПАТ «БМ Банк» звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, в задоволенні якого йому було відмовлено рішенням Вінницького міського суду Вінницької області №127/21015/15-ц від 31.08.2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 26.12.2016 року. Отже, ПАТ «БМ Банк» реалізував своє право звернення до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки і в подальшому не має законних правових підстав звертатись до суду з подібною позовною заявою. Відсутність у іпотекодержателя права звернення стягнення на предмет іпотеки призводить до припинення зобовязання неможливістю його виконання у звязку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає. Згідно з ч. 3\~ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Доведеним є той факт, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/21015/15-ц від 31.08.2016 року встановлено повне виконання боржником [PERSON] своїх зобовязань, і ці обставини доказуванню не підлягають. Також цим рішенням встановлено помилковість тверджень ПАТ «БМ Банк» про те, що не є виконаним рішення Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/25249/14-ц від 29.12.2024 року про стягнення з боржника [PERSON] та поручителя [PERSON] на користь ПАТ «БМ Банк» заборгованості за кредитним договором №1/65/290508 від 29.05.2008 року в розмірі 29801,09 доларів США., що згідно з курсом НБУ становить 431241,44 грн. та судового збору 3654 грн. Такі ж висновки зроблені у винесеній за скаргою ПАТ «БМ Банк» на постанову про закінчення виконавчого провадження в звязку з фактичним повним виконанням рішення суду ухвалі Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/25249/14-ц, що залишена без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 18.04.2016 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.11.2016 року. Отже, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/21015/15-ц від 31.08.2016 року встановлено факт відсутності заборгованості в рахунок погашення якої ПАТ «БМ Банк» вправі звернути стягнення на предмет іпотеки. Оскільки як зазначено у вищевказаному рішенні суду: «Так після сплати боржником всієї суми заборгованості за кредитним договором згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.12.2014 року, позивач не предявив до боржника додаткових вимог по сплаті процентів за користування кредитом та пені за несвоєчасну сплату процентів та тіла кредиту за період з дати стягнення заборгованості судом і до моменту фактичного погашення заборгованості, то і вимоги позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах є безпідставними». ПАТ «БМ Банк» таку позицію не поділяє, вважає наявність заборгованості [PERSON] за кредитним договором №1/65/290508 від 29.05.2008 р., про що надав «довідку для пред»явлення за місцем вимоги» від 27.02.2017 р. Відповідно до ч. 1 ст. 33 та ст. 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основними зобовязаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя. Так як судом встановлено належне виконання боржником основного зобовязання ним відмовлено іпотекодержателю у зверненні стягнення на предмет іпотеки, що в силу норм процесуального закону, унеможливлює задоволення судом нової такої вимоги іпотекодержателя та призводить до припинення зобовязання неможливістю його виконання у звязку з обставиною, за яку жодна з сторін не відповідає. В п. 2.1.5 договору іпотеки передбачено, що Іпотекодавець має право у випадку невиконання Іпотекодавцем зобовязань за даним Договором та/або Боржником звернути стягнення на Предмет іпотеки, в порядку та на умовах, передбачених даним Договором. Згідно з п. 4.2 договору іпотеки звернення стягнення на Предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя. В даному випадку, ПАТ «БМ Банк» як іпотекодержатель скористався своїм правом на звернення до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки, в задоволенні якої йому було відмовлено рішенням Вінницького міського суду Вінницької області у справі № 127/21015/15-ц від 31.08.2016 року, що набрало законної сили 26.12.2016 року. Отже, ПАТ БМ «Банк» реалізував своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки і в подальшому не має законних правових підстав звертатися до суду з такою ж позовною заявою, адже відповідно до пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України, провадження у цивільний справі може бути закрито з підстав наявності рішення в іншій справі, що набрало законної сили, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Висновок з цього питання міститься в постанові Верховного Суду України в справі № 6-79цс15 від 22.04.2015 року, який в силу ст. 360-7 ЦПК України має враховуватись судами при застосуванні таких норм права. Відсутність у Іпотекодержателя права на звернення стягнення на предмет іпотеки призводить до припинення зобовязання неможливістю його виконання у звязку з обставиною, за якою жодна із сторін не відповідає (ч. 1 ст. 607 ЦК України). Так, іпотедовавець не може відповідати за те, що боржник виконав рішення суду, а кредитор не обґрунтував існування заборгованості за кредитним договором та її співмірність з вартістю предмета іпотеки. При цьому іпотекодавець також не може відповідати за те, що боржник під час розгляду справи про звернення стягнення на предмет іпотеки виконав рішення суду та повністю погасив стягнуту з нього заборгованість за кредитним договором. Підсумовуючи, судом встановлено повне погашення основного зобов»язання, визначеного за рішенням суду від 29.12.2014 р., що підтверджено судовими рішеннями, відмову судом у зверненні стягнення на предмет іпотеки, що унеможливлює повторне звернення банку з таким позовом, а відтак збереження іпотеки спірного майна, на переконання суду, протирічить таким засадам цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність. Суд знайшов доведеним позивачем наявність, передбачених ст. 17 Закону України «Про іпотеку» підстав для визнання договору іпотеки від 29.05.2008 року припиненим і таке рішення суду спрямоване на захист його прав на вільне розпорядження своєю власністю, що є складовою непорушності права власності та гарантоване ст. 41 Конституції України, міжнародно-правовими актами, що становлять частину національного законодавства України і рішеннями Європейського суду з прав людини, які використовуються судами як джерело права. Положеннями ч. 3 ст. 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях постійно вказує на необхідність дотримання цих принципів, наприклад, рішення у справі «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 1 червня 2006 року. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. Судові витрати в цій справі складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 551,20 грн. та витрат позивача на правову допомогу в розмірі 5120 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved