Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором № МКЕХР2.189561.001 від 05.11.2013 в сумі 119 699, 72 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 05.11.2013 між ПАТ "[PERSON] Розвитку" та [PERSON] укладено кредитний договір № МКЕХР2.189561.001, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 12 000 грн. на строк до 04 листопада 2015 року зі сплатою за користування кредитними коштами 20,00% річних, а також позичальник сплачує банку комісію за надання кредитних ресурсів у розмірі 1,0 % від суми кредиту по договору, щомісяця в період сплати. В свою чергу відповідач [PERSON] зобовязався повернути отриманий кредит, сплатити проценти за користування ним, та інші платежі за договором, у визначених договором розмірах і термінах (строках) та виконати інші свої зобовязання, визначені договором в повному обсязі. Крім того, з метою забезпечення виконання кредитних зобовязань, 05.11.2013 між ПАТ "[PERSON] Розвитку" та відповідачем\~[PERSON] укладено договір поруки №PX029031.189571.001, відповідно до якого остання поручилась за виконання позичальником [PERSON] обовязків, які виникли на підставі кредитного договору. Оскільки відповідачі порушили умови зобовязань, не погасили заборгованість у повному обсязі, тому суму боргу просить стягнути солідарно з відповідачів в примусовому порядку. Представник позивача [PERSON] (згідно довіреності № 24 від 01 липня 2016 року) в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій зазначає, що позов підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутності. Відповідачі в судове засідання не зявились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих для суду причин, про розгляд справи належним чином повідомлявся. Суд зазначає, що\~відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Враховуюче вищевикладене, а також, що відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів з врахуванням доказів, які є в матеріалах справи. Зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, при цьому розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. У відповідності зі ст.ст.526, 530 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Судом встановлено, що 05 листопада 2013 року між Публічним акціонерним товариством "[PERSON] Розвитку" та [PERSON] укладено кредитний договір № МКЕХР2.189561.001, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 120 000,00 грн. на строк до 04 листопада 2015 року зі сплатою за користування кредитними коштами 20,00% річних, а також позичальник зобовязався сплачувати банку комісію за надання кредитних ресурсів у розмірі 1,0 % від суми кредиту по договору, щомісяця в період сплати, що підтверджується кредитним договором ( а.с.4-7). 31.10.2014 між Публічним акціонерним товариством "[PERSON] Розвитку" та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до вказаного кредитного договору, в якій вказано, що сторони дійшли згоди про внесення змін до п.1.1.2, п.2.4, п.2.5, п.8.5 Кредитного договору, а саме: "строк повернення кредитних коштів 04 листопада 2016 року, період сплати комісії та процентів з 1-го по 20-те число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання даного договору. Заборгованість за процентами погашається в сумі залишку на 1-ше число кожного поточного місяця за попередній місяць, починаючи з дати підписання даного договору. При несплаті комісії та процентів у зазначений строк вони вважаються простроченими. Повернення кредиту здійснюється шляхом здійснення платежу на транзитний рахунок згідно графіку погашення, який є невідємною частиною кредитного договору. Позичальник сплачує Банку одноразову комісію за внесення змін, згідно даної додаткової угоди у розмірі 300,00 грн. Відповідно до п.4.2 Кредитного договору відповідач зобовязувався здійснювати своєчасне повернення кредиту, сплачувати нараховані проценти та комісії, також виконувати всі свої зобовязання у повному обсязі та у строки, передбачені кредитним договором. Відповідно до п.6.1, 6.3 Кредитного договору за порушення строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісії банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. При цьому відсотки за користування кредитом на суму простроченої заборгованості нараховуються у розмірі 40 % річних за кожен день прострочення. Ст. 11 ч. 2 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обовязків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказаний вище договір породив певні права та зобовязання сторін. Судом встановлено, що позивачем належно виконано умови згаданого вище договору і відповідачу [PERSON] надані кредитні кошти, що підтверджується заявою на видачу готівки № 297992 від 05 листопада 2013 року. (а.с.14) З наданих суду документів вбачається, що відповідач [PERSON] умов кредитного договору не виконав, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків, встановлених графіком повернення кредиту. Згідно кредитного договору у випадку порушення зобовязань за кредитним договором відповідач [PERSON] сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Як вбачається з розрахунку, який прийнятий судом як такий, що зроблений фахово у відповідності до умов договору, станом на 01 жовтня 2015 року заборгованість за кредитним договором становить 119699,72 грн, з яких 52\~148,54 грн.- поточна заборгованість по тілу кредиту; 32780,30 грн.-прострочена заборгованість по тілу кредиту; 906,41 грн.- поточна заборгованість за процентами; 12367,17 грн.- прострочена заборгованість за процентами; 8400 грн.- сума комісії; 13097,30 грн.- сума пені. Жодних доказів про невідображення банком будь-яких інших проплат у цьому розрахунку від відповідачів не надходило. Тому вказаний розрахунок береться судом до уваги як належний доказ. У відповідності до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися, зокрема, порукою. Судом встановлено, що в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між\~позивачем та співвідповідачем [PERSON] укладено договір поруки № PX029031.189571.001 від 05.11.2013, згідно якого остання поручилась перед Банком за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобовязань, що витікають з кредитного договору. Згідно договору поруки співвідповідач несе солідарну відповідальність перед позивачем за невиконання зобов'язань [PERSON] по кредитному договору в повному об'ємі. 31.10.2014 між Публічним акціонерним товариством "[PERSON] Розвитку" та [PERSON], [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до договору поруки, в якій вказано, що сторони дійшли згоди про внесення змін до п.2 договору поруки. ( а.с.13). Відповідно до п.5 Договору поруки [PERSON] відповідає перед позивачем за виконання зобовязань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і відповідач [PERSON]Я, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом з'ясовано, що 30 липня 2015 року позивачем на адресу відповідачів направлялись письмові вимоги щодо погашення заборгованості, які залишились останніми без реагування. Таким чином, суд приходить до висновку, що у звязку з невиконанням зобовязань за договором кредиту та враховуючи умови договору поруки, заборгованість за кредитним договором, яка виникла у зв'язку з простроченням заборгованості по тілу кредиту, простроченою заборгованістю за процентами, сумою комісії та сумою пені в розмірі 119699,72 грн. слід стягнути з відповідачів солідарно. Задовольнючи позов згідно ст.88 ЦПК України, з відповідачів на користь держави підлягають стягненню судові витрати по 897,75 грн. з кожного. На підставі ст.ст.525, 526, 530, 536, 551, 554, 611, 612, 625, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України та

Outcome: approved