Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" ( далі - АТ КБ "ПРИВАТБАНК") звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилаючись на те, що 06 серпня 2013 року між ПАТ КБ"ПРИВАТБАНК" та відповідачем укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого йому було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» і «Тарифами Банку», складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Оскільки відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань згідно умов договору не погасив кредит в повному обсязі, а тому просить стягнути з відповідача 11820,43 гривень заборгованості та оплачений судовий збір. В судове засідання представник позивача не з"явився, подавши до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, на підставі доказів в матеріалах справи. Заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення (а.с. 33). Відповідач в судове засідання не з"явився по невідомим суду причинам, про час і місце розгляду справи був своєчасно та належним чином повідомлений (а.с.39, 43). У зв"язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що між сторонами існують правовідносини, які повинні регулюватися нормами зобов"язального права. Згідно ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 95 ЦПК України- письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Судом встановлено, що 06 серпня 2013 року між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та відповідачем укладено договір № б/н, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У відповідності до умов надання банківських послуг відповідач зобов"язувався погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його використання. Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.06.2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" змінило назву на Акціонерне товаристо комерційний банк "Приватбанк" (а.с.27-30). [PERSON] своїм підписом у анкеті-заяві підтвердив те, що він ознайомлений і згідний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку (а.с. 7). Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 06.08.2013 року, станом на 26 серпня 2018 р., заборгованість [PERSON] за кредитним договором - становить 11820,43 грн., а саме: 1633,74 грн. - заборгованість за кредитом; 4136,20 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5011,42 грн.. нарахована пеня, 1039,07 грн. заборгованість по судовим штрафам ( а.с. 6 ). За змістом ст.ст. 509, 526, 530 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. При цьому, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства...., у строк, встановлений у зобов'язанні. П орушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання)( ст. 610 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом( ч.1 ст. 612 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов"язань. Згідно п.п. 3.2, 3.3 Умов і правил надання банківських послуг після отримання Банком від Клієнта необхідних документів, а також Заяви, Банк проводить перевірку наданих документів та приймає рішення щодо можливості видачі кредиту на платіжну карту. Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт надає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити чи збільшити) кредитний ліміт. Підписанням цього Договору є прямою та безумовною згодою кліента відносно прийняття будь-якого Кредитного ліміту, встановленого Банком. Оскільки в даному випадку, кредит надавався на платіжну картку, то банк вправі змінювати кредитний ліміт в односторонньому порядку без погодження та повідомлення клієнта. Прийняте таким чином рішення про зміну кредитного ліміту не потребує якогось додаткового обґрунтування чи підтвердження. За ст. 629 ЦК України договір є обов"язковим для виконання сторонами. За ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо кредитним договором встановлений обов"язок позичальника повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилась та сплати належних відсотків. Згідно ч.1 ст 1048, ч.1 ст.1054 ЦК України за користування кредитом відповідач зобов"язаний сплатити проценти у порядку та в розмірі встановленим кредитним договором. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що вимога позивача про стягнення заборгованості за кредитом з [PERSON] в сумі 1633,74 грн. та процентам за користування кредитом в сумі 4136,20 грн. ґрунтується на вимогах закону, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Судом встановлено, що відповідач своїх зобов"язань за кредитним договором належним чином не виконав, у зв"язку з чим станом на26 серпня 2018 р., заборгованість [PERSON] за кредитним договором - становить 11820,43 грн., а саме: 1633,74 грн. - заборгованість за кредитом; 4136,20 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5011,42 грн.. нарахована пеня, 1039,07 грн. заборгованість по судовим штрафам. А тому, суд вважає обґрунтованою вимогою позивача про стягнення з відповідача 5011,42 нарахованої пені та 1039,07 грн. - заборгованість по судовим штрафам. Відповідно до п.6 ст 264 ЦПК України- під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України- судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. В частині позовних вимог щодо стягнення судових витрат, суд доходить висновку, що їх слід задовольнити у відповідності до ч.2 ст. 141 ЦПК України . Оскільки позов задоволено повністю, то з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1762 гривень.

Outcome: approved