Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

28.09.2015 року позивач в особі ПАТ "УкрСиббанк" звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь солідарно з відповідачів суму заборгованості за договором про надання споживчого кредиту [NUMBER] від 27.06.2008 року в розмірі 9 826,10 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 22.09.2015 року становить 214 750,85 грн. - заборгованість по кредиту і процентам; 5805,39 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості та судовий збір в розмірі 3308,34 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27.06.2008 року між АКІБ "УкрСиббанк", правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ "УкрСиббанк" та [PERSON], укладено договір про надання споживчого кредиту [NUMBER], відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит (грошові кошти) в розмірі 15000, 00 доларів США, шляхом направлення кредитних коштів на поточний рахунок, а відповідач [PERSON] зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 26.06.2023 року, згідно з графіком погашення кредиту та сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 15% річних. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань відповідача [PERSON] за кредитним договором, 27.06.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки № 213982, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] зобов'язалася відповідати у повному обсязі за виконання відповідачем [PERSON] усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору. Позивач взяті на себе зобов'язання виконав в повному обсязі. Проте, відповідачі взятих на себе зобов'язань не виконали, внаслідок чого за ними утворилася заборгованість, яка станом на 22.09.2015 року становить 9 826,10 доларів США та пеня у розмірі 5805,39 грн., з яких: 8750,25 доларів США - заборгованість за кредитом; 1075,85 доларів США - заборгованість за процентами; а також 3041, 37 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та 2764,02 грн. - пеня за несвоєчасне погашення за процентами. На адресу відповідачів надсилалися вимоги з проханням повернути заборгованість, однак вони залишились без уваги. У зв'язку з тим, що відповідачі в добровільному порядку не погашають заборгованість, позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду. Представник позивача - ПАТ "УкрСиббанк" Катрич О.І., що діє на підставі довіреності, на судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій ПАТ "УкрСиббанк" підтримує позовні вимоги, просить позов задовольнити, справу розглянути у відсутність представника Банку. У разі неявки на судове засідання відповідачів, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] визнали позовні вимоги ПАТ "УкрСббанк", не заперечували проти задоволення позову. В судове засідання 11.08.2016 року не з'явилися, подали письмову заяву про розгляд справи за їх відсутністю. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, надані в обґрунтування позову, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що 27.06.2008 року між АКІБ "УкрСиббанк", правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ "УкрСиббанк" та [PERSON], укладено договір про надання споживчого кредиту [NUMBER], відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит (грошові кошти) в розмірі 15000, 00 доларів США, шляхом направлення кредитних коштів на поточний рахунок, а відповідач [PERSON] зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 26.06.2023 року, згідно з графіком погашення кредиту та сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 15% річних. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань відповідача [PERSON] за кредитним договором, 27.06.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки № 213982, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] зобов'язалася відповідати у повному обсязі за виконання відповідачем [PERSON] усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору. Позивач взяті на себе зобов'язання виконав в повному обсязі. Проте, відповідачі взятих на себе зобов'язань не виконали, внаслідок чого за ними утворилася заборгованість, яка станом на 22.09.2015 року становить 9 826,10 доларів США та пеня у розмірі 5805,39 грн., з яких: 8750,25 доларів США - заборгованість за кредитом; 1075,85 доларів США - заборгованість за процентами; а також 3041, 37 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та 2764,02 грн. - пеня за несвоєчасне погашення за процентами. На адресу відповідачів надсилалися вимоги з проханням повернути заборгованість, однак вони залишились без уваги. Умовами розділу 6 Кредитного договору, передбачено право вимоги дострокового кредитних коштів, в разі порушення позичальником термінів погашення кредиту . Згідно з умовами п. 4.1. Кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів за кредит, та/ або комісій, Відповідач-1 сплачує Позивачу додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. Відповідно до вимог п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30 березня 2012 року N 5, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинно виконуватись належним чином, згідно умов договору та вимог цивільного законодавства. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 527 ЦК України, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до вимог ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). З вимог ст. 543 ЦК України вбачається, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно з положеннями ст. 553 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. З вимог ч.ч.1,2 ст. 554 ЦК України вбачається, що, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Вимогами ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк встановлений договором або законом. Згідно з положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а якщо за порушення зобов'язання встановлена неустойка (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню з боржника в повному розмірі, незалежно від стягнення збитків, передбачених ст.624 ЦК України. Відповідно до вимог ст.. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення умов договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно з положеннями ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. З вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України вбачається, що, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, судом встановлено наявність у банку ліцензії на здійснення операцій з валютними, як це передбачено ст..ст. 192, 533 ЦК України та ст.. 5 Декрету КМУ від 19.02.1993 року №15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", на підтвердження чого позивачем надано копії ліцензій, які долучено до матеріалів справи. Судові витрати, понесені позивачем при зверненні з позовом до суду та підтверджені документально, підлягають стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача, в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України Таким чином суд вважає, що відповідачі не виконали зобов'язання за договорами кредиту та поруки і не сплатили своєчасно суму заборгованості за кредитним договором, тому вбачаються підстави для стягнення з них солідарно на користь позивача вищезазначеної суми заборгованості. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved