Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 20.06.2008 року між АКІБ "Укрсиббанк" та [PERSON] укладено кредитний договір №11362600000, за умовами якого позичальник отримав кредитні кошти у сумі 49 900 доларів США, зі строком користування до 20.06.2018 року та за умовою сплати відсотків за користування кредитом. Банком зобов'язання за кредитним договором були виконані. 20.06.2008 року між АКІБ "Укрсиббанк" та [PERSON] було укладено договір іпотеки №11362600000/1, предметом якого є квартира [ADDRESS]. 08.12.2011 року між ПАТ "Укрсиббанк" та ПАТ "Дельта Банк" укладено договір, за умовами якого кредитором ПАТ "Укрсиббанк" відступлено право вимоги до [PERSON], який свої зобов'язання за кредитним договором не виконано, тому ПАТ "Дельта Банк" набуло право звернути стягнення на предмет іпотеки. Позивач, як новий кредитор та Іпотекодержатель має право вимагати виконання зобов'язання на свою користь та звернути стягнення на предмет іпотеки. Законом України "Про іпотеку", а саме: статтями 33, 36, 37 та Договором іпотеки визначено спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: передачу Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки та набуття Іпотекодержателем права власності на нього за вартістю, визначеною суб'єктом оціночної діяльності. Відповідно до ст.37 ЗУ "Про іпотеку", Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Відповідно до ст.39 ЗУ "Про іпотеку", одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Посилаючись на норму ст.16 ЦК України, Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 73 759,57 дол.США, що у гривневому еквіваленті складає 589 398,34 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS], шляхом передачі у власність, визнати за ПАТ "Дельта банк" право власності на вказану квартиру, виселити та зняти з реєстрації відповідача [PERSON], а також інших осіб, які зареєстровані та проживають у спірній квартирі, зобов'язати відповідача [PERSON] передати банку правовстановлюючі документи на квартири, ключі від вхідних дверей, технічний паспорт на квартиру. В судове засідання представник позивача надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явились, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі, у зв'язку з чим судом ухвалено про заочний розгляд справи в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1 ст. 574 ЦК України застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Згідно ч. 1 ст. 576 ЦК України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З наданих позивачем доказів встановлено: 20 червня 2008 року між АКІБ "Укрсиббанк" та [PERSON] укладено кредитний договір №1136200000, предметом якого є надання кредитних коштів в сумі 49 900 доларів США на умовах сплати відсотків за користування кредитом в ануїтетній формі, та повернення кредиту в строк до 20.06.2018 року. Факт видачі кредиту підтверджується заявою про видачу готівки №36 від 20.06.2008 року. Відповідно довідки ПАТ "Дельта Банк" від 08.05.2014 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №1136200000 складає 7000,01 грн. Відповідно довідки ПАТ "Дельта Банк" від 08.05.2014 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №1136200001 складає 852 398,33 грн. 22.06.2008 року між АКІБ "Укрсиббанк" та [PERSON] укладено договір іпотеки №11362600000/1, предметом якого є квартира [ADDRESS], метою - забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань, що витікають з кредитних договорів: №1136200000 від 20.06.2008 року, №11362000/11362626001 від 20.06.2008 року. 08.05.2014 року за вих.№17894 на адресу позичальника [PERSON] та майнового поручителя [PERSON] надіслано вимогу про усунення порушення зобов'язання, відповідно якої суми заборгованості за кредитним договором №11362600000 від 20.06.2008 року не наведено. 08.12.2011 року між ПАТ "Укрсиббанк" та ПАТ "Дельта Банк" укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, який позивачем до суду наданий у формі виписки, без підписів та печаток сторін, доказів його виконання згідно п.2.1 договору на предмет його оплатності. Наданий акт прийому передачі документації від 07.03.2012 року свідчить про передання кредитного договору №11362600000, укладеного з [PERSON] Таким чином, аналіз зазначених доказів свідчить про те, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором №1136200000 від 20.06.2008 року є несуттєвою по відношенню до отриманих у кредит коштів та складає лише 7000,01 грн. згідно розрахунку позивача. Інша довідка позивача свідчить про заборгованість [PERSON] перед банком в сумі 852 398,33 грн. за кредитним договором 1136200001, копії якого суду не представлено, отже не можливо встановити між ким укладено такий договір, чи мало місце відступлення права вимоги, чи мало місце забезпечення такого договору майновою порукою відповідача, оскільки надана позивачем копія договору іпотеки не містить посилання на номер кредитного договору 1136200001. Згідно ст..24 Закону України "про іпотеку" відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Іпотекодержатель зобов'язаний письмово у п'ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов'язанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ст. 35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. За ст.39 цього Закону, суд вправі відмовити у задоволенні позову іпотекодержателя про дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. За ст. 39 Закону N 898-IV передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. При цьому рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд може встановити спосіб реалізації предмета іпотеки: або шляхом проведення прилюдних торгів, або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього ж Закону. Визнання та реєстрація права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, на підставі рішення суду Законом N 898-IV не передбачено. Разом з цим, позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки за договором №11362600000/1 від 22.06.2008 року в рахунок погашення заборгованості в сумі 859 398,34 грн., проте доказів обліку саме такої заборгованості за забезпеченим кредитним договором №11362600000 від 20.06.2008 року суду не надано, як і належних доказів відступлення права вимоги за ним, у зв'язку з чим, враховуючи, що вимоги про визнання права власності, виселення та зобов'язання вчинити певні дії носять похідний від вимог про звернення стягнення на майно характер, в позові слід відмовити за недоведеністю та невідповідністю нормам матеріального права. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір по справі слід віднести за рахунок позивача, якому в позові відмовлено у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed