Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] підприємство Міністерства оборони України "Харківська контора матеріально-технічного забезпечення", звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 15600 гривень, зобовязавши його повернути державі в особі Державного підприємства Міністерства оборони України "Харківська контора матеріально-технічного забезпечення" орендоване майно шляхом складання відповідного акту приймання передачі техніки, а саме: ЗИЛ-ММЗ 4502, державний номер 66-29ХАС, 1988 року випуску, № шасі 2842217 № двигуна 290550. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 01.09.2016 р. між [PERSON] підприємством Міністерства оборони України "Харківська контора матеріально-технічного забезпечення" та відповідачем [PERSON] було укладено Договір №11\~\~оренди механізмів - ЗИЛ-ММЗ 4502, державний номер 66-29ХАС, 1988 року випуску, № шасі 2842217 № двигуна 290550. Відповідно до умов договору оренди, позивач ДП МОУ «Харківська контора матеріально-технічного забезпечення» передало, а відповідач прийняв у платне користування вказану в договорі оренди техніку. Станом на 20 жовтня 2017 року транспортний засіб відповідач не повернув, місцезнаходження авто техніки позивачу не відоме. Відповідно до проведеного розрахунку, розмір неустойки за несвоєчасне повернення техніки по договору оренди становить 14400 грн. Також відповідач не виконав взяті на себе зобовязання щодо оплати за договором оренди, згідно рахунку №637 від 30 вересня 2016 року відповідач повинен сплатити позивачу борг за користування технікою, згідно умов договору оренди у сумі 1200 гривень. [PERSON] в особі Міністерства оборони України та підприємство позивача з приводу з приводу договірних зобовязань недоотримали грошової суми в розмірі ціни позову. У судове засідання позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася заздалегідь і належним чином, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, просила ухвалити заочне рішення у справі. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час, дату та місце слухання справи повідомлялася у встановленому законом порядку за місцем реєстрації, про що свідчить конверт, який повернувся на адресу суду із зазначенням причини повернення за закінченням терміну зберігання, причини неявки суду не повідомляв, відзив на позовну заяву не надходив,\~а тому суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за пять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не зявилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь і належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, надав суду заперечення на позовну заяву в яких зазначив, що він не має змоги сплачувати аліменти у розмірі, який просить позивач, не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 800 гривень Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В судовому засіданні встановлено, що 01.09.2016 р. між [PERSON] підприємством Міністерства оборони України «Харківська контора матеріально-технічного забезпечення» як Орендодавцем та відповідачем фізичною особою [PERSON] як Орендарем укладено Договір №11 оренди механізмів - ЗИЛ-ММЗ 4502, державний номер 66-29ХАС, 1988 року випуску, № шасі 2842217 № двигуна 290550. Відповідно до умов договору оренди, позивач ДП МОУ «Харківська контора матеріально-технічного забезпечення» передало, а відповідач прийняв у платне користування вказані в договорі оренди транспортні засоби, що підтверджується Актом прийому-передачі орендованого майна, підписаного обома учасниками угоди. Строк дії договору оренди визначений сторонами до 01.10.2016 р. (п.3.2). Пунктом 4.1 вказаного договору передбачено, що орендна плата нараховується за протоколом погодження у розмірі 1200,00 грн., які відповідач зобовязаний перераховувати протягом трьох банківських днів з моменту отримання рахунку від ДП МОУ «Харківська контора матеріально-технічного забезпечення», але не пізніше 5 числа наступного місяця. Також судом встановлено, що на час розгляду справи відповідач не виконав свого зобовязання щодо повернення Орендодавцю - ДП МОУ «Харківська контора матеріально-технічного забезпечення» орендованого транспортного засобу (п.2.9) Згідно ст.ст.628,629 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525, ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно п. 6.3 Договору оренди при несвоєчасному поверненні автотранспортного засобу по закінченню строку договору Орендар сплачує неустойку у розмірі одинарної орендної плати за весь час прострочення. Відповідно наданого позивачем розрахунку, розмір неустойки за несвоєчасне повернення техніки становить 14400 гривень. Також позивач не виконує свої зобовязання щодо сплати щомісячної орендної плати, згідно розрахунку №637 від 30 вересня 2016 року, відповідач повинен сплатити позивачу суму у розмірі 1200 гривень (борг за користування технікою згідно умов договору оренди). Таким чином, за прострочення зобовязання відповідач повинен сплатити позивачу завдані збитки у загальному розмірі 15600 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: approved