Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

У травні 2019 року позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачів КП Главанської сільської ради "АБСОЛЮТ", [PERSON] , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ПАТ "Укрсоцбанк", про скасування рішень про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно. 28 жовтня 2019 року представником позивачів подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій вона просила суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачу [PERSON] , АТ "Укрсоцбанк" та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження, пошкодження чи знищення в будь-який спосіб квартири [ADDRESS] ; заборони державним реєстраторам Державної реєстраційної служби України, а також нотаріусам, як спеціальним суб`єктам, на яких покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, та будь-яким іншим особам здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо квартири [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] ; накладення арешту на квартиру [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] . На думку заявника, невжиття заходів забезпечення позову надасть можливість відповідачеві вчинити дії, спрямовані на відчуження належної їй на праві власності квартири, що істотно ускладнить чи унеможливить ефективний захист та поновлення порушених прав [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до норми ч. 1 ст. 153 ЦПК України сторони в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Згідно з ч. 3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Ч. 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обгрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обгрунтуванням його необхідності. Відповідно до абз. 1 ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №183/5864/17-ц Верховний Суд, зазначив, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. На даний час між сторонами виник спір щодо скасування рішень про державну реєстрацію речових прав на квартиру [ADDRESS] . Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 24 вересня 2019 року було задоволено заяву представника позивачів про забезпечення позову та заборонено [PERSON] вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження квартири [ADDRESS] , загальною площею 35,5 кв. м, житловою площею 17,8 кв.м, що належить на праві власності [PERSON] . Враховуючи викладене, суд вважає, що забезпечення позову шляхом заборони відповідачці [PERSON] вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження квартири [ADDRESS] , є достатнім способом захисту порушених прав позивачів та унеможливлює відчуження відповідачкою спірної квартири. З огляду на зазначене, у задоволенні заяви представника позивачів [PERSON] , [PERSON] про забезпечення позову слід відмовити. Суд роз`яснює заявнику, що відмова у задоволенні заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для відмови.

Outcome: dismissed