Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

\~ \~\~ 06 травня 2021 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява АТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 08.12.2011 року у розмірі 16676 грн. 28 коп. та витрати по сплаті судового збору. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 08.12.2011 року, згідно якої отримав кредит у розмірі, що зазначений у довідці Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 8000 грн. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. [INFO] позичальник [PERSON] помер. На виконання вимог вищезазначеної норми закону позивачем 27.04.2020 року була направлена претензія кредитора до Жовтоводської державної нотаріальної контори, та 10.07.2020 року отримана відповідь, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого позичальника із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк». Оскільки спадкоємцем, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] , а станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором б/н від 08.12.2011 року становила 16676,28 грн., позивач змушений звернутись із даним позовом до спадкоємця померлого боржника. \~ \~ \~ \~Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.05.2021 року, головуючим по зазначеній справі було визначено суддю Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області Волчек Н.Ю. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 17.05.2021 року позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця була залишена без руху. 09.08.2021 року недоліки позивачем усунуті та ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13.07.2021 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім того, даною ухвалою задоволено клопотання позивача про витребування доказів від Жовтоводської державної нотаріальної контори та Відділу ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Жовтоводської міської ради. \~ \~ \~ \~У зв`язку з відрядженням судді Волчек Н.Ю. з 01.08.2021 року до Деснянського районного суду міста Києва для здійснення правосуддя строком на один рік, 05.10.2021 року проведено повторний автоматизований розподіл зазначеної справи, відповідно до якого головуючим по справі визначено суддю Крамар О.М. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 08.10.2021 року суддею Крамар О.М. прийнято вищезазначену цивільну справу до свого провадження та розгляд справи продовжено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Позивач про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін повідомлений належним чином, в матеріалах справи є клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 30 вересня 2021 року до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона позовні вимоги позивача не визнає у повному обсязі. /157-160/ В обґрунтування своїх заперечень посилається на те, що дійсно [INFO] помер [PERSON] . 07.11.2017 року, у встановлений законом шестимісячний строк, вона звернулась до Жовтоводської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Зі смертю позичальника зобов`язання щодо повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника визначені ст.1281 ЦК України. Так, на день звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини їй не було відомо про борги померлого, у зв`язку з чим вона нікого не повідомляла про відкриття спадщини після смерті [PERSON] . В той же час відповідач вважає, що позивач пред`явив претензію кредитора із пропуском строку, визначеного ч.2 ст.1281 ЦК України. Згідно позовної заяви позивач стверджує, що про смерть боржника [PERSON] йому стало відомо 26.02.2020 року. При цьому, на підтвердження даної обставини позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу в розмінні статей 77-79 ЦПК України. Взимку 2019 року їй зателефонували з АТ КБ «ПриватБанк» та запитали чи знає вона [PERSON] , на що вона відповіла, що він помер в червні 2017 року. Їй було запропоновано звернутись до відділення АТ КБ «ПриватБанк» для надання копії свідоцтва про смерть, що вона і зробила. Однак, після зазначених подій АТ КБ «ПриватБанк» жодним чином до неї не звертався. Лист-претензію від 07.09.2020 року, яку позивач направляв їй, вона не отримувала. Крім того, відповідач просить звернути увагу, що позивачем не надано розрахунку дійсної заборгованості станом на 03.06.2017 року (день смерті [PERSON] ), а із наданих позивачем розрахунків станом на 31.05.2015, 30.09.2019, 20.02.2020, 21.02.2021 неможливо встановити дійсний розмір заборгованості боржника. 23 жовтня 2021 року до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від АТ КБ «ПриватБанк» надійшла відповідь на відзив, в якій просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначають, що спадкоємцем, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] . Позивач також додає до відзиву знімок з екрану із Банківського комплексу Єдина клієнтська База, з якого вбачається, що 26.02.2020 року у Банку був доданий документ стосовно смерті позичальника. Зі знімку вбачається, що 26.02.2020 року о 14:19:03 годині було прикріплено документ стосовно смерті позичальника. Відповідачем не надано жодних належних доказів того, що банку стало відомо про смерть позичальника в іншу дату. 24.01.2021 року до спадкоємців позичальника було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Щодо списання пені, процентів, нарахованих після смерті позичальника, позивач зазначає, що оскільки банк дізнався про смерть позичальника не одразу, а тільки 26.02.2020 року, в розрахунку заборгованості вбачається продовження нарахувань заборгованості за відсотками та пенею до 01.03.2020 року. Одразу після отримання інформації про смерть позичальника банк зупинив нарахування відсотків та пені. 12.03.2020 року банком здійснено перерахунок заборгованості та повернено на рахунок позичальника помилково нараховані відсотки та штрафи з дати смерті позичальника до моменту коли банк дізнався про його смерть, в сумі 112053,51 грн. Тобто, банком належним чином виконані вимоги законодавства в частині зупинення нарахувань заборгованості по кредиту у зв`язку зі смертю позичальника та списанню помилково нарахованих відсотків та санкцій, а розрахунок заборгованості містить тільки той борг, який виник до смерті позичальника. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , з метою отримання банківських послуг, підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку №б/н від 08.12.2012 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. /а.с.101/ Відповідно до актового запису про смерть №394 від 06.06.2017 року, виданого Жовтоводським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] помер [INFO] . /а.с.133/ Із матеріалів, доданих позивачем до позовної заяви, вбачається що 08.04.2020 року, останній звернувся до Жовтоводської державної нотаріальної контори із претензією кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України. /а.с.135/ Із відповіді Жовтоводської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро) від 16 серпня 2021 року, вбачається, що після смерті [PERSON] на підставі заяви, яка надійшла від гр.. [PERSON] була заведена спадкова справа №322/2017. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися. /а.с.155-156/ З довідки №2/4-2085-01-13 від 04.08.2021 року, виданої Виконавчим комітетом Жовтоводської міської ради вбачається, що станом на 03.06.2017 року за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване місце проживання наступних осіб: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] /а.с.154/ Згідно з розрахунком заборгованості за договором №б/н від 21.12.2011 року, станом на 21.02.2021 року заборгованість [PERSON] становить 16676,28 грн., та складається з заборгованості за тілом кредиту, відсотками, нарахованими на прострочений кредит та пені./а.с.92/ Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (ст.1218, 1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у ч. 3, 4 ст. 1268 та в ст. 1269 ЦК України. Так, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України "Здійснення права на спадкування") та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України «Оформлення права на спадщину»). Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст. 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Разом з тим суд враховує наступне. Згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу, суд, за позовом кредитора, накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Системне тлумачення ст. 16 та ч. 2 ст. 1282 ЦК України дозволяє зробити висновок, що: по-перше, норма ч. 2 ст. 1282 ЦК України є спеціальною у площині захисту прав кредиторів спадкодавця у межах спадкових правовідносин, в якій передбачено належний спосіб захисту прав кредиторів спадкодавця; по-друге, до відносин між кредитором і спадкоємцями позичальника не повинні застосовуватися норми закону, які врегульовують загальні наслідки невиконання стороною договірних зобов`язань, зокрема примусове виконання обов`язку в натурі (пред`явлення в судовому порядку вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором). Аналіз ч. 2 ст.1282 ЦК України свідчить, що задоволення вимоги кредитора до спадкоємців позичальника шляхом одноразового платежу, тобто шляхом сплати грошових коштів, можливе лише в позасудовому порядку. Судовий спосіб захисту порушеного права кредитора, у разі відмови спадкоємців від одноразового платежу, полягає у пред`явленні до спадкоємців позову про накладення стягнення на майно. За таких обставин, обраний позивачем спосіб захисту прав не відповідає вимогам ч. 2 ст. 1282 ЦК України, тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості не можуть бути задоволені. Згідно вимог статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір позивачу не відшкодовується. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 526, 608, 1218, 1269, 1281, 1282, 1296, 1297 ЦК України,

Outcome: dismissed