Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

05 жовтня 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приват Банк" /далі - ПАТ КБ "Приват Банк"/ звернувся до суду з позовом про стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач послався на те, що 17 серпня 2006 року між ПАТ КБ "Приват Банк" та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № DNH4KP25170919, на підставі якого останній одержав від ПАТ КБ "Приват Банк" споживчий кредит у сумі 876 грн. 20 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25.08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов'язання за вказаним кредитним договором виконав належним чином, надавши відповідачу споживчий кредит, та всупереч умовам цього кредитного договору, останній свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом протягом тривалого часу не виконує, у зв'язку з чим у нього станом на 22 вересня 2015 року виникла заборгованість в загальному розмірі 11 533 грн. 17 коп. Зважаючи на вказані обставини, позивач просить стягнути із відповідача вказану суму заборгованості за кредитним договором та сплачені судові витрати по справі. Представник позивача [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити, а розгляд справи провести у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала, про що подала до суду письмову заяву / а. с. 26, 34 - 35 /. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою місця проживання, в судове засідання повторно не зявився, причин своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не заявив / а. с. 30, 31/. Враховуючи те, що відповідач [PERSON], який в силу положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, в судове засідання двічі поспіль не зявився з невідомих на те причин, суд, з урахуванням думки представника позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, приходить до висновку про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши, наявні в матеріалах справи, докази в їх сукупності та взаємозвязку, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Так, 17 серпня 2006 року відповідач [PERSON] на підставі укладеного з позивачем кредитного договору № DNH4KP25170919 отримав від ПАТ КБ « Приват Банк » споживчий кредит в розмірі 876 грн. 20 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25.08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення - 17 серпня 2007 року / а. с. 7 /. Вказаним кредитним договором, а саме - Заявою позичальника № DNH4KP25170919 від 17 серпня 2006 року та Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам / « Розстрочка » /, / Стандарт / були визначені усі умови надання споживчого кредиту відповідачу, в тому числі порядок стягнення щомісячної комісії за користування кредитом, стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, стягнення фіксованої та процентної складових штрафу за порушення строків платежів по будь-якому грошовому зобов'язанню. Так, заявою позичальника № DNH4KP25170919 від 17 серпня 2006 року, яка особисто підписана відповідачем, що слідує з порівняльного аналізу його особистого підпису, який мається в заяві / а. с. 7, зворот /, світлокопії сторінок паспорта / а. с. 12, зворот /, визначено, що банк надає позичальнику строковий кредит в розмірі 876 грн. 20 коп. на строк 12 місяців, тобто до 17 серпня 2007 року включно зі сплатою 2,09 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та комісії, яка зазначена в Умовах. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 10 по 17 число кожного місяця позичальник повинен надати банку грошові кошти / щомісячний платіж / у розмірі 83.46 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Згідно п. 3.2.2 позичальник зобовязується погасити кредит у порядку та строки відповідно до заяви. Крім того, сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до Заяви та п. п. 4.1, 4.2 даних Умов та Тарифів. Повну сплату за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту, що визначено в п. 3.2.3. Умов. Відповідно до п. 3.2.9, позичальник зобовязаний повністю повернути кредит до дати, зазначеної в заяві. При непогашенні кредиту в строки, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченої сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється відповідно до п. 4.2 цих Умов з дати виникнення простроченої заборгованості. За правилами п. 4. 2 Умов, при порушенні Позичальником зобовязань по погашенню Кредиту, останній сплачує Банку відсотки за користування Кредитом у розмірі 6.00 % на місяць розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом. Згідно п. 5.3 Умов надання кредиту при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. У відповідності з п. 3.3.5, Банк має право списувати з поточних рахунків Позичальника, згідно з п. 3.2.5, згідно яких останній доручає Банку списувати кошти із всіх своїх поточних рахунків, при настанні строків платежів, передбачених цими Умовами та Заявою, у межах належних до сплати Банку сум. Як убачається з матеріалів справи, останнє списання коштів з, належної відповідачу, соціальної картки, належність якої останнім була визнана в ході розгляду справи, мало місце в серпні 2012 року, січні - лютому 2013 року / а. с. 36, 39 - 40 /, а від так позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав в межах строку позовної давності, який визначений пунктом 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам « Розстрочка » / Стандарт /. Таким чином, відповідач свої зобов'язання по кредитному договору належним чином не виконував і внаслідок цього позивачем станом на 22 вересня 2015 року останньому була нарахована загальна сума заборгованості за вказаним кредитним договором у загальному розмірі 11 533 грн. 17 коп., з яких: 657 грн. 05 коп. - заборгованість за кредитом, 4 743 грн. 83 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 11 714 грн. 50 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 500 грн. 00 коп. - фіксована складова штрафу, 525 грн. 39 коп. штраф / процентна складова / за мінусом суми в розмірі 6 607 грн. 60 коп., яка стягнута з останнього згідно рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 11 квітня 2014 року. Відповідно до ст. 623 ЦК України, боржник, який прострочив заборгованість, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. У відповідності з вимогами статтей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилами статтей 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання /неналежне виконання/. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це не встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитків і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок виплати яких встановлюється договором. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що заборгованість за тілом кредиту, заборгованість за процентами за користування кредитом, заборгованість по комісіїі за користування кредитом, фіксована та процентна складові штрафів є прямими збитками в результаті невиконання відповідачем умов кредитного договору, а тому такі платежі підлягають обов'язковому стягненнню з боржника. Вирішуючи питання щодо стягнення із відповідача пені за несвоєчасне погашенння кредитної заборгованості в сумі 11 714 грн. 50 згідно позовних вимог позивача, суд не вбачає підстав для повного задоволення цієї вимоги, виходячи з наступного. Відповідно до п.5.1. Умов, надання кредиту встановлено, що у випадку несвоєчасного погашення заборгованості за кредитом позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше однієї гривні за кожний день прострочки. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням чи неналежним виконанням зобов'язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Суд не вбачає підстав для стягнення із відповідача на користь позивача за цим позовом пені в розмірі 11 714 грн. 50, так як вважає, що позивач умисно, з метою нарахування якнайбільшої суми пені не скористався положеннями п. 3.3.3 Умов надання кредиту до кредитного договору, яким було передбачено, що банк має право у випадках невиконання позичальником умов кредитного договору зажадати від позичальника дострокового повернення кредиту, розірвати договір у судовому порядку, розірвати договір на підставі ст. 651 ЦК України, а також п. 3.3.7 цих Умов, згідно із яким банк має право стягнути кредит до настання дати, передбаченої у Заяві позичальника. За правилами ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Тому, суд з урахуванням умисної бездіяльності позивача щодо прийняття мір до повернення відповідачем грошових коштів, що призвела до нарахування значних сум пені, яка майже в тринадцять раз перевищує розмір заборгованості за кредитом, вважає за необхідне зменшити її розмір до початкової суми кредиту, що дорівнює 876 грн. 20 коп. Таким чином, із відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 7 302 грн. 47 коп., яка складається з наступних сум: - 657 грн. 05 коп. - заборгованість за кредитом, - 4 743 грн. 83 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, - 876 грн. 20 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором, - 500 грн. 00 коп. штраф / фіксована частина /; - 525 грн. 39 коп. - штраф / процентна складова /. Приймаючи до уваги те, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, судові витрати відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України також повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 750 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial