Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

14 квітня 2015 року позивач звернувся з вказаним позовом до відповідача та просить суд стягнути на його користь з відповідача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №2005129798 від 09.08..2013 року у сумі 21047,68 гривен, стягнути на користь позивача з відповідача судові витрати, а саме: 243,60 гривен судового збору. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 09.08.2013 року між ПАТ "ОТП Факторинг Україна" та відповідачем укладено договір про наданняч споживчого кредиту №2005129798, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 17000,00 гривен на придбання різноманітних товарів та послуг зі сплатою відсотків у розмірі 0.01 % річних та щомісячним погашенням згідно Графіку платежів, на строк до 09 серпня 2016 року. Банком було укладено 15.09.2014 року з позивачем договір факторингу №15/09/14 та останій отримав права вимоги. Позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі, надав відповідачу кредит на вказану суму. Відповідач зобов'язання по договору не виконав і не виконує. У зв'язку з чим станом на 24.03.2015 року він має заборгованість у вказаній вище сумі. Розрахунок заборгованості надається. До теперішнього часу відповідач не погасив суму заборгованості, що змусило банк звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач підтримав свій позов, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення, про що надав суду заяву. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, будучи належним чином сповіщеним про час, дату і місце розгляду справи за місцем реєстрації про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 23.04.2015 року, заперечень на позов не надав. Суд, за згодою позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами, дослідивши всі докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено наступне. 09.08.2013 року між Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та відповідачем укладено договір про надання споживчого кредиту .№2005129798. 15 вересня 2014 року між ПАТ "ОТП Банк" та позивачем кладено договір факторингу №15/09/14, згідно якого останній прийняв права вимоги за договором споживчого кредиту №2005129798. Відповідно до договору споживчого кредиту .№2005129798 відповідач отримав кредит у розмірі 17000 гривен гривен на придбання різноманітних товарів та послуг зі сплатою відсотків у розмірі 0.01 % річних та щомісячним погашенням згідно Графіку платежів, на строк до 09 серпня 2016 року. Відповідно до п.1.4 Договору сума отриманого кредиту погашається щомісячно у дату платежу та розмірі, зазначених у Графіку платежів. Розмір щомісячних процентів зазначений у Графіку платежів та сплачуються щомісячно одночасно з погашенням суми кредиту. Відповідно до п.1.5.4 Договору в разі порушення відповідачем строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, Банк має право вимагати від нього дострокового виконання зобов"язнь за договором. В цьому разі йому надсилається рекомендованим листом вимога. Позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі, надав позивачу кредит на вказану суму. Відповідач зобов'язання по договору не виконав і не виконує. У зв'язку з чим станом на 24 березня 2015 року він має заборгованість у сумі 21047,68 гривен, де 15583,83 гривен - заборгованість за кредитом, 1,32 гривен - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 5462,53 гривен - заборгованість по комісії за РО. Розрахунок заборгованості надається. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). До теперішнього часу відповідач не погасив суму заборгованості, що змусило банк звернутися до суду з вказаним позовом. Згідно до вимог ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимогам ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Банк виконав свої зобов'язання на підставі ч.1 ст.1054 ЦК України, тобто надав позичальнику грошові кошти (кредит) у розмірі і на умовах, передбачених договором. Стаття 1048 ЦК України передбачає, що кредитор має право на отримання від боржника процентів, що нараховуються на суму кредиту. Розмір та порядок отримання відсотків встановлюється договором. Стаття 1050 ч.2 ЦК України передбачає, якщо договором встановлений обов"язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі просрочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідач порушив вимоги ст.525, ст.526 ЦК України та Кредитного договору, вказаного вище. Позов оснований на законі, доведений матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, та підлягає задоволенню у повному обсязі Судовий збір у сумі 243,60 гривен, сплачений позивачем при подачі позовної заяви, підлягає стягненню на його користь з відповідача. На підставі статей 2,15,526,546,610,611,612,629,1048-1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved