Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

08 вересня 2015 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до відповідача в якій просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки за договором який укладений між сторонами за рахунок чого задовольнити вимоги позивача по кредитному договору № 640/4-418 від 18.09.2008 року в загальній сумі 329463,38 грн. В обґрунтування позовної заяви позивач вказав, що 18.09.2008 року між ПАТ "Укрсоцбанк" та відповідачем було укладено кредитний договір відповідно до якого остання отримала кредит в розмірі 40000,00 доларів США із сплатою 15,00% річних. На забезпечення виконань зобов'язань за вказаним договором відповідач передав позивачу у іпотеку належне йому майно, квартиру, загальною площею 26,9 кв.м., яка розташована за адресою:[ADDRESS]. Оскільки відповідачем взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконані, та станом на 27.08.2015 року заборгованість складає 329463,38 грн. та позивач вважає що є достатні підстави для звернення стягнення заборгованості на предмет іпотеки і просить позов задовольнити. У судове засідання сторони не з'явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, вказав, що на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації, про причини неявки суд не сповістив. Справа розглядалася судом у порядку заочного провадження з дотриманням вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, перевіривши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. 18.09.2008 року між сторонами було укладено кредитний договір № 640/4-418, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 40000,00 доларів США, з відсотковою ставкою за користування кредитом 15,00% річних. Відповідач неналежним чином виконувала взяті на себе за вказаним договором зобов'язання внаслідок чого станом на 27.08.2015 року утворилась заборгованість в розмірі 329463,38 грн., яка складається з наступного: - 146514,47 грн. - заборгованість за кредитом; - 39356,36 грн. - заборгованість за відсотками; - 59752,02 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; - 10612,75 грн. -пеня за несвоєчасне повернення відсотків; - 62140,08 грн.інфляційні витрати за кредитом; - 11087,69 грн. - інфляційні витрати за відсотками, /а.с.7/. Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно до ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). На забезпечення виконання зазначеного договору між тими самими сторонами було укладено договір іпотеки від 18.09.2008 року, відповідно до якого відповідач передав банку в іпотеку належне йому майно, а саме - квартиру № 1, яка розташована за адресою: м.Миколаїв, вул.Лягіна 12 загальною площею 26,9 кв.м. /а.с.14-16/. Відповідно до договору іпотеки, позивач має право звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до чинного законодавства в разі коли відповідач не виконає взяті на себе зобов'язання або виконає їх неналежним чином. Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого іпотекою, іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки. За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч.1 та ч.2 ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому Цивільним Кодексом України. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" від 03.06.2014р., протягом дії цього Закону: не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4\~Закону України "Про заставу"\~та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5\~Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (обєкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Оскільки законом не призупиняється дія будь-яких нормативних актів в сфері регулювання кредитних правовідносин, зокрема тих, що визначають правові підстави для звернення у судовому порядку стягнення на відповідні предмети забезпечення, його чинність на час вирішення спору не може бути підставою для відмови у позові. В зв'язку із чим, відповідно до ст.217 ЦПК України, задовольняючи позов, суд вважає необхідним рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, встановити відстрочку виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки до закінченні дії мораторію, встановленого Законом України "Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті". За таких обставин, та враховуючи те, що позивачем на адресу відповідача було направлено вимога щодо усунення порушення (вих. №08.506-297/23749 від 09.09.2014 року), суд вважає позовну заяву обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а тому слід визнати заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором № 640/4-418 в розмірі 329463,38 грн., та звернути стягнення вказаної заборгованості на предмет іпотеки квартиру № 1, яка розташована за адресою :м.Миколаїв, вул. Лягіна 12. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 4941,95 грн.

Outcome: approved