Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

13.07.2016 року позивач в особі ПАТ "Альфа Банк" звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь з відповідача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 36 763,89 грн. та судовий збір в розмірі 1378 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.11.2014 року між ПАТ "Альфа-Банк" та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 500965432, згідно умов якого відповідачу надано кредитні кошти в розмірі 35901,97 грн. зі сплатою 15,99% річних з кінцевим терміном повернення 25.11.2019 року. Відповідно до умов зазначеного кредитного договору відповідач прийняв на себе зобовязання здійснювати щомісячне погашення суми кредитного зобов'язання, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком №1 до нього - графіком погашення кредиту. Позивач зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит. Однак відповідач, в порушення умов кредитного договору, від своєчасного виконання зобов'язань ухилявся, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість, яка станом на 24.06.2016 року становить 36673,89 грн., що складається з: заборгованості за кредитом в сумі 29579,48 грн.; заборгованості по сплаті відсотків в сумі 1961,20 грн.; по сплаті комісії в сумі 3823,21 грн.; розміру неустойки, штрафу в сумі 1400,00 грн. У звязку з тим, що відповідач в добровільному порядку не погашає заборгованість, позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду. В судове засідання уповноважений представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, не зявилася, додала письмову заяву, в якій підтримує заявлені позовні вимоги, просить позов задовольнити, розгляд справи провести за відсутністю представника. В разі неявки на судове засідання відповідача без поважної причини, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді. Відповідач [PERSON] в судове засідання 05.04.2017 року та 02.06.2017 року не з'явився, що вказує на повторну поспіль неявку без поважних причин, оскільки про причину неявки не повідомив, про день та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, що підтверджується поштовою рекомендованою кореспонденцією, яку долучено до матеріалів справи. Доказів, що підтверджують поважність причини неявки, не представив. Представника, який би діяв від його імені, до суду не направив. Заяви про перенесення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутністю, не надав. Повторною є друга поспіль неявка відповідача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Оскільки з причини неявки відповідача неодноразово відкладалися судові засідання, суд вважає, що підстави для відкладення розгляду справи у відповідності до вимог ст. 191 ЦПК України, відсутні та продовжує розгляд справи за відсутністю відповідача. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст. 169, ст. ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, надані в обґрунтування позову, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що 24.11.2014 року між ПАТ "Альфа-Банк" та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 500965432, згідно умов якого відповідачу надано кредитні кошти в розмірі 35901,97 грн. зі сплатою 15,99% річних з кінцевим терміном повернення 25.11.2019 року. Відповідно до умов зазначеного кредитного договору відповідач прийняв на себе зобовязання здійснювати щомісячне погашення суми кредитного зобов'язання, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком №1 до нього - графіком погашення кредиту. Позивач зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит. Відповідач, в порушення умов кредитного договору, від своєчасного виконання зобов'язань ухилявся, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість, яка станом на 24.06.2016 року становить 36673,89 грн., що складається з: заборгованості за кредитом в сумі 29579,48 грн.; заборгованості по сплаті відсотків в сумі 1961,20 грн.; по сплаті комісії в сумі 3823,21 грн.; розміру неустойки, штрафу в сумі 1400,00 грн. Вимогу позивача, направлену на адресу відповідача, з проханням погасити у встановлений строк заборгованість за кредитним договором, проігноровано, заборгованість до теперішнього часу не погашена. Відповідно до вимог ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання повинно виконуватись належним чином, згідно умов договору та вимог цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до вимог ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно з положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, та на вимогу кредитора зобовязаний сплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а якщо за порушення зобовязання встановлена неустойка (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню з боржника в повному розмірі, незалежно від стягнення збитків, передбачених ст.624 ЦК України. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобовязання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення умов договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно з положеннями ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення Відповідачем зобовязань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. З вимог з ч. 1 ст. 1054 ЦК України вбачається, що, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином суд вважає, що відповідач не виконав зобовязання і не сплатив своєчасно суму заборгованості за кредитним договором, тому вбачаються підстави для стягнення з відповідача на користь позивача вищезазначеної суми заборгованості. Судовий збір, сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в порядку, передбаченому ст. 88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved