Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

У серпні 2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що він є власником земельної ділянки по вул. Тарасівська,29 в с. Юрівка та вирішила побудувати житловий будинок. Для проведення будівництва вона подала повідомлення про початок виконання будівельних робіт та для можливості електрифікації звернулась до відповідача з відповідною заявою. Але замість договору про приєднання електроустановок до електричних мереж та отримання технічних умов, їй було відмовлено. Вважає дану відмову неправомірною, такою, що порушує його права як споживача послуг. Просив суд зобовязати ПАТ «Київобленерго» укласти з нею договір про приєднання до електричних мереж та видати технічні умови на приєднання до мереж (обєктів) електроенергетики (стандартне приєднання). При розгляді справи позивач уточнив позовні вимоги. Остаточно просив суд визнати незаконною відмову в укладенні договору та видачі технічних умов; зобовязати ПАТ «Київобленерго» укласти з нею договір про приєднання до електричних мереж та видати технічні умови на приєднання до мереж (обєктів) електроенергетики (стандартне приєднання). У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали. Просили задоволити позов. У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував, подав суду письмові заперечення проти позову. У судове засідання представник Віто-Поштова сільська рада Києво-Святошинського району Київської області не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав суду письмові пояснення по справі. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи, оглянувши телефон, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При розгляді справи судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1250 га, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Юрівка, вул. Тарасіввська, 29, що підтверджено Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №40005128 від 02 липня 2015 року (кадастровий номер 3222481202:02:007:0095). 24 листопада 2015 року [PERSON] отримала будівельний паспорт на житловий будинок загальною площею 300 кв.м та господарські споруди. 30 грудня 2015 року [PERSON] подала до Департаменту ДАБ інспекції у Київській області повідомлення про початок будівельних робіт. Відповідно до статті 9, 10 Закону України «Про природні монополії» одним з основних принципів державного регулювання діяльності субєктів природних монополій є стимулювання підвищення якості товарів і задоволення попиту на них; забезпечення захисту прав споживачів. Суб'єкти природних монополій зобов'язані: дотримуватися встановленого порядку ціноутворення, стандартів і показників безпеки та якості товару, а також інших умов та правил здійснення підприємницької діяльності, визначених у ліцензіях на здійснення підприємницької діяльності у сферах природних монополій та на суміжних ринках;… забезпечувати на недискримінаційних умовах реалізацію вироблених ними товарів споживачам, а також не чинити перешкод для реалізації угод між виробниками, що здійснюють діяльність на суміжних ринках, та споживачами; В свою чергу статтею 16 Закону України «Про електроенергетику» встановлено, що суб'єктам господарської діяльності, відносини яких регулюються цим Законом, Законом України "Про засади функціонування ринку електричної енергії України", згідно із Законом України "Про захист економічної конкуренції" забороняється провадити монопольну діяльність у будь-якій формі, крім випадків, передбачених законодавством України. Субєкти господарської діяльності, які здійснюють виробництво, передачу, розподіл, постачання електричної енергії, диспетчерське управління обєднаною енергетичною системою України, виконують функції оператора ринку або гарантованого покупця і визнані в установленому порядку такими, що займають монопольне (домінуюче) становище на ринку електричної енергії, не можуть припиняти свою діяльність або зменшувати її обсяг з метою створення дефіциту електричної енергії, якщо необхідність такого обмеження не встановлена законодавством України…» Публічне акціонерне товариство «Київобленерго» є електропостачальною та електропередавальною організацією та отримала ліцензії на право провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та з постачання електричної енергії за регульованим тарифом на території Київської області. Ст. 714 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобовязується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобовязується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. 2. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. 3. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами…» Стаття 24 Закону «Про електроенергетику» встановлює, серед інших, такі права, обовязки та відповідальність енергопостачальників і електропередавальних організацій, а саме: «…Електропередавальна організація, що здійснює передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, не має права відмовити замовнику, який має намір приєднати електроустановки до цих мереж, у наданні послуг з приєднання. Електропередавальна організація, що здійснює передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, не має права самостійно змінювати видані технічні умови на приєднання або скасовувати їх з підстав, які не передбачені договором про приєднання. Енергопостачальник, що здійснює постачання електричної енергії на закріпленій території, не має права відмовити замовнику (споживачу), електроустановки якого розташовані на такій території, в укладенні договору про постачання електричної енергії (договору про користування електричною енергією) за умови, що нова електроустановка замовника приєднана або потужність для діючої електроустановки споживача збільшена в установленому законодавством порядку…». 17 липня 2015 року [PERSON] для можливості електрифікації земельної ділянки звернулася до Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» із відповідною заявою. Листом ПАТ «Київобленерго» №296 від 20 липня 2015 року було відмовлено в законному звернені, через відсутність електричних мереж ПАТ «Київобленерго» поблизу та віднесення території, де розташована земельна ділянка позивача, до категорії територій, що підлягають комплексній забудові. Відповідно до пункту 1.1. Правил приєднання електроустановок до електричних мереж, затверджених постановою НКРЕ від 17.01.2013 № 32, цими правилами регулюються відносини, які виникають під час приєднання новозбудованих, реконструйованих чи технічно переоснащених електроустановок замовників (крім когенераційних установок) до електричних мереж. Так відповідно до абзацу 2 пункту 1.7.1. Правил приєднання, для визначення типу приєднання (стандартне приєднання або приєднання, яке не є стандартним) за точку забезпечення потужності приймається найближча точка в існуючих (діючих) електричних мережах (кабельна лінія, повітряна лінія або трансформаторна підстанція) електропередавальної організації ступеня напруги, що відповідає ступеню напруги в точці приєднання. Відповідно до абзацу 2 пункту 1.7.1 «Правил приєднання електроустановок до електричних мереж» Для визначення типу приєднання (стандартне приєднання або приєднання, яке не є стандартним) за точку забезпечення потужності приймається найближча точка в існуючих (діючих) електричних мережах (кабельна лінія, повітряна лінія або трансформаторна підстанція) електропередавальної організації ступеня напруги, що відповідає ступеню напруги в точці приєднання. 13 січня 2016 року [PERSON] повторно подала заяву про приєднання до Києво-Святошинського РП ПАТ «Київобленерго», до якої додано також лист від Віта-Поштової сільської ради№02-11/256 від 04 листопада 2015 року. Листом ПАТ «Київобленерго» №3 від 14 січня 2016 року знову було відмовлено в укладенні договору про приєднання до електромережі та видачі ТУ (додано до позовної заяви). 27 січня 2016 року [PERSON] втретє подала заяву про приєднання до електромережі. Листом ПАТ «Київобленерго» №7 від 29 січня 2016 року було відмовлено в укладенні зі мною договору про приєднання до електромережі та видачі технічних умов (додано до позовної заяви). Умови та правила здійснення підприємницької діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, що затверджені постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики українивід 13.06.1996р №15 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України27.07.1996 р за №408/1433, встановлено, що ліцензована діяльність - діяльність, що пов'язана з постачанням електричної енергії за регульованим тарифом, на здійснення якої ліцензіат отримав право від НКРЕ. Ліцензіат-Суб'єкт підприємницької діяльності, зареєстрований у встановленому порядку, який отримав ліцензію на постачання електричної енергії за регульованим тарифом та зобов'язаний дотримуватися ліцензійних умов і виконувати рішення НКРЕ. Споживачі енергії - Юридичні та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору. Територія здійснення ліцензованої діяльності-територія адміністративно-територіальної одиниці, де розташовані місцеві (локальні) електричні мережі, що перебувають у власності ліцензіата, та електричні мережі споживачів, які живляться від мереж ліцензіата або від приєднаних до мереж ліцензіата інших власників електричних мереж, які не мають ліцензії на постачання електричної енергії за регульованим тарифом, яку ліцензіат погоджує з центральним органом виконавчої влади, що здійснює управління в електроенергетиці, указується ліцензіатом в описі за формою, наведеною в додатку до Умов та Правил, і затверджується НКРЕ в установленому порядку. Якщо на території адміністративно-територіальної одиниці розташовані електричні мережі інших ліцензіатів з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, то закріплена територія кожного з цих ліцензіатів визначається відповідно до території розташування об'єктів електроенергетики, що перебувають у власності ліцензіата, та електричних мереж споживачів, які живляться від мереж цього ліцензіата. Також, Умовами передбачено: п.2.4. Ліцензіат має забезпечувати діяльність на території здійснення ліцензованої діяльності (регіональному ринку) на недискримінаційних умовах. П. 2.5. Ліцензіат має забезпечувати управління Ліцензованою діяльністю за принципом економічної доцільності та з метою досягнення найнижчої вартості електроенергії для споживачів. П. 2.10. Ліцензіат в жодній формі не повинен зловживати своїм монопольним становищем, як це визначено в Законі України "Про захист економічної конкуренції" та інших актах законодавства, зокрема нормативно-правових актах Антимонопольного комітету України та НКРЕ. Також Умовами передбачено, що Ліцензіат не повинен без обгрунтованих причин не допускати чи обмежувати доступ до існуючих місцевих (локальних) електромереж споживачів чи інших суб'єктів підприємницької діяльності, які бажають передавати електричну енергію, бути підключеними до електромереж ліцензіата або бажають побудувати, удосконалити чи експлуатувати нові технічні засоби електромереж, при наявності необхідних узгоджень та дозволів. П.3.8.2. З метою подання заяви на підключення або на передачу електричної енергії споживач або інший суб'єкт підприємницької діяльності (далі - Заявник) має право звернутися до ліцензіата з відповідним запитом про видачу технічних умов та про надання іншої необхідної йому інформації. Ліцензіат повинен протягом 15 днів з моменту отримання запиту надати Заявнику технічні умови та будь-яку необхідну інформацію щодо виконання технічних умов, необхідних додаткових робіт, дозволів, вимог до обліку електроенергії, обробки інформації, розміру плати, умов укладання договорів, строків дії договорів. Ліцензіат може визначити плату, яка відшкодує його витрати на надання технічних умов та інформації, відповідно до методики. Ліцензіат при наявності обгрунтованих підстав може звернутися до НКРЕ протягом 15 днів з моменту отримання відповідної заяви за дозволом продовжити цей термін. 3.8.3. Протягом 15 днів з моменту отримання заяви на приєднання або на передачу електричної енергії ліцензіат повинен направити Заявнику проект відповідного договору, підписаний зі своєї сторони. 3.8.4. Ліцензіат може відмовити Заявнику в укладанні договору, якщо це може призвести до порушення ліцензіатом Умов та Правил. 3.8.6. Ліцензіат не повинен надавати перевагу будь-яким споживачам електричної енергії чи суб'єктам підприємницької діяльності при укладенні договорів про підключення та/або про передачу електричної енергії. Відносини, які виникають під час приєднання новозбудованих, реконструйованих чи технічно переоснащених електроустановок замовників (крім когенераційних установок) до електричних мереж регулюються Правилами приєднання електроустановок до електричних мереж Затверджених Постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання в сфері енергетики від 17.01.2013р. №32. Так відповідно до абзацу 2 пункту 1.7.1 «Правил приєднання електроустановок до електричних мереж» Для визначення типу приєднання (стандартне приєднання або приєднання, яке не є стандартним) за точку забезпечення потужності приймається найближча точка в існуючих (діючих) електричних мережах (кабельна лінія, повітряна лінія або трансформаторна підстанція) електропередавальної організації ступеня напруги, що відповідає ступеню напруги в точці приєднання. Суд критично оцінює пояснення представника відповідача, що земельна ділянка позивачки входить до комплексної забудови, окільки налжених та допустимих доказів цим обставинам суду не подано. Відповідно до ч.2 ст. 33 Закону України «Про містобудівну діяльність» рішення про організацію комплексної забудови території у визначених межах та рішення про розміщення обєктів будівництва на території населених пунктів та за їх межами під час комплексної забудови території приймає виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, районна державна адміністрація відповідно до їх повноважень у порядку, передбаченому цим Законом. Відповідач не надав суду жодних рішень Віта-Поштової сільської ради, які б відносили земельну ділянку [PERSON] до комплексної забудови. Натомість, у своїх поясненнях сільська рада спростовує твердження відповідача. Фрагмент генерального плану у поєднанні з детальним планом частини території с. Віта-Поштова, суд оцінює критично, оскільки він не містить підписів та печаток, абревіатури, чи назви. У поданих Позивачем до Відповідача заявах про приєднання електроустановки до електричних мереж, вказана ступінь напруги 0,4 кВ(380 вольт), то найближча точка приєднання в даному випадку, може бути опора №57 ПЛ-0,4 кВ Л-2 від ТП-1416, що належить Відповідачу (та є діюча), що підтверджується листом Києво-Святошинського РП ПАТ «Київобленерго» вих №07/314/1635 від 09.09.2016 р. та знаходиться на вулиці Шевченка 182-Б в с. Юрівка Віта-Поштової сільської ради. Даний факт підтверджується як листом ПАТ «Київобленерго»(Відповідача) від 09.09.2016року за №07/314/1635, та наявністю на опорах ліній електропередач ПЛ-0,4 кВ Л-2 від ТП 10/0,4кВ №1416, (що належать Відповідачу) та приладів обліку електричної енергії (електролічильників), що опломбовані пломбами з відбитками клейма(логотипами) енергопостачальника. Факт наявності електромереж та відстані від існуючих електричних мереж Відповідача (опори № 57 ПЛ-0,4 кВ Л-2 від ТП 10/0,4кВ №1416) підтверджується і Депутатським актом від 26.10.2016 року(Додається до пояснень) складений депутатами Віта-Поштової сільської ради та затверджений головою Віта-Поштової сільської ради. Згідно із інформацією, що відображена в Депутатському акті, відстань від вищевказаної електромережі до межі земельної ділянки [PERSON]Л по вул. Тарасівській в с. Юрівка складає 124 метри. Згідно пункту 1.2. вищевказаних Правил приєднання: стандартне приєднання - приєднання електроустановки (крім електроустановок, призначених для виробництва електричної енергії) замовника до діючих мереж електропередавальної організації на відстань, що не перевищує 300 метрів по прямій лінії від місця забезпечення потужності до місця приєднання. У п.1.7.1 «Правил приєднання електроустановок до електричних мереж» вказано, що для визначення типу приєднання (стандартне приєднання або приєднання, яке не є стандартним) за точку забезпечення потужності приймається найближча точка в існуючих (діючих) електричних мережах (кабельна лінія, повітряна лінія або трансформаторна підстанція) електропередавальної організації ступеня напруги, що відповідає ступеню напруги в точці приєднання. Загальний порядок укладання, зміни і розірвання договору регулюється главою 53 ЦК України. Згідно зі ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір повинна містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття. Відповідно до ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Свобода договору означає право громадян або юридичних осіб, та інших суб'єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Також принцип свободи договору полягає в можливості особи вільно обирати контрагента. ПАТ «Київобленерго» є суб'єктом природної монополії. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про природні монополії», суб'єкт природної монополії зобов'язаний дотримуватись встановленого порядку ціноутворення, стандартів і показників безпеки та якості товару, а також інших умов та правил здійснення підприємницької діяльності, визначених у ліцензіях на здійснення підприємницької діяльності у сферах природних монополій та на суміжних ринках. Відповідно до п. 3.8.1. Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, затвердженими постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України N 15 від 13 червня 1996 року, ліцензіат не має права відмовити споживачу, розташованому на закріпленій території, в укладенні договору про постачання електричної енергії і повинен забезпечувати купівлю на Оптовому ринку електричної енергії України електричної енергії для постачання будь-якому розташованому на закріпленій території споживачу на підставі договору про постачання електричної енергії. Відповідно до вищевказаних приписів в даному випадку укладання договору є не правом, а обов'язком відповідача, як суб'єкта природної монополії. Тому позовні вимоги в частині зобовязання укласти договір підлягають до задоволенню. Разом з тим, до повноважень відповідача відноситься надання точки забезпечення потужності з наданням замовнику технічного обґрунтування (у вигляді розрахунків, схем), виходячи зі структури мереж та навантаження у зоні можливого приєднання, визначення найближчої опори, тому вимоги про укладення саме з стандартним приєднанням, є передчасними. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову.

Outcome: dismissed