Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом, згідно якого просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Банку заборгованість за кредитним договором в розмірі 14008,45 [долар США]\~, що за курсом 21,69 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 16.10.2015 року складає 303843,19 грн. та судові витрати по справі, посилаючись на те, що між ПРИВАТБАНКом і відповідачем 21.03.2008 року був укладений договір за № HAR0AN55723247, по якому він отримав кредит у сумі 11365,44 [долар США]\~ на термін до 20.03.2015 року. Умови договору відповідачем не виконувалися, внаслідок чого позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми боргу по кредиту станом на 17.08.2011 року в розмірі 7967,96 [долар США]\~, що за курсом 7,97 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 27.07.2011 року складало 63504,65 грн., яка була стягнута згідно заочного рішення суду від 10.10.2011 року. Однак, як вказує представник позивача, відповідач продовжив ухилятися від виконання зобов'язань і заборгованість за договором не погашена. Представник позивача по довіреності [PERSON] до суду надав заяву про розгляд справи без участі представника банку, позовні вимоги підтримав і просив суд їх задовольнити у повному обсязі. Також, у випадку неявки належним чином повідомленого відповідача, просив суд постановити рішення у заочному порядку. Окрім цього, стягнути з [PERSON] на користь банку 313,20 грн. за розміщення оголошення про слухання справи в газеті "Слобідський край" для відповідача. Відповідач про час та місце проведення судових засідань був повідомлений належним чином за місцем проживання, у тому числі і зареєстрованим у встановленому законодавством порядку, але поштові конверти повернулися з відміткам "за закінченням терміну зберігання", а також шляхом оголошення у офіційному виданні засобу масової інформації, однак, до суду відповідач не зявився з невідомих причин, заяви про перенесення слухання справи чи можливих заперечень проти заявленого банком позову не надав. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Враховуючи викладене вище, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. З'ясувавши позицію представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно копії договору за № HAR0AN55723247 і додатку №1 до нього, 21.03.2008 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", та відповідачем [PERSON] був укладений кредитно-заставний договір, згідно з яким останній отримав\~ кредит на термін до 20.03.2015 року, з договором [PERSON] був ознайомлений у повному обсязі та погодився з ними, поставивши свій підпис. Внаслідок невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань за вищевказаним договором кредиту, станом на 17.08.2011 року він мав наступну заборгованість - в сумі 7967,96 [долар США], яка складалася з: 6164,58 [долар США]\~ заборгованість за кредитом; 848,51 [долар США] - заборгованість по процентам за користування кредитом; 208,39 [долар США]\~ заборгованість по комісії за користування кредитом; 337,18 [долар США] пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 31,37 [долар США]\~ штраф (фіксована частина), 377,93 [долар США]\~ штраф (процентна складова), та була стягнута згідно заочного рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 10.10.2011 року (а.с.4,9-24). Дане заочне рішення суду 21.10.2011 року набрало законної сили. Оскільки [PERSON] своєчасно не надавав Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісіями і іншими платежами, тим самим не виконавши взяті на себе зобовязання за вищевказаним договором кредиту, станом на 16.10.2015 року має заборгованість в розмірі 21298,36 доларів США, яка складалася з наступного: 6257,37 [долар США]\~ заборгованості за кредитом; 2295,18 [долар США]\~ заборгованості по процентам за користування кредитом; 496,17 [долар США]\~ заборгованості по комісії за користування кредитом; \~12249,64 [долар США]\~ пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Від цієї суми віднімається заборгованість в сумі 7967,96 [долар США], яка стягнута за вказаним вище заочним рішенням суду від 10.10.2011 року, різниця становить 13330,40 [долар США], а також штрафи відповідно до договору : 11,53 [долар США]\~ штраф (фіксована частина); 666,52 [долар США]\~ - штраф (процентна складова), отже заборгованість становить 14008,45 [долар США]\~, що за курсом 21,69 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 16.10.2015 року складає 303843,19 грн. ( а.с.2-8). Відповідно до вимог ч.3 і 4 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У період часу після заочного рішення суду, ухваленого від 10.10.2011 року, відповідач належним чином не виконує умов вказаного вище Договору, внаслідок чого існує заборгованість у зазначеній вище сумі, про погашення якої у добровільному порядку відповідачем на час розгляду справи сторонами відомостей не надано. Відповідно до наданого суду розрахунку суми заборгованості у період після прийняття рішення суду у 2011 році і до пред'явлення даного позову будь-які виплати кредиту з боку відповідача відсутні, що свідчить про невиконання ним своїх кредитних договірних зобов'язань. Як вбачається з тексту кредитно-заставного договору Банк надає клієнту відповідно до укладеного договору грошові кошти на строк, обумовлений у Договорі, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати та повернути Кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов Договору. Кредит надається на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання / п.2.1/; у випадку невиконання зобовязань по Договору у ньому передбачені штрафні положення /п.6,13,14/ (а.с. 9-17). Згідно правової позиції Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року по цивільній справі № 6-1206цс15, яка відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК України повинна враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк у відповідності до умов договору. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його і порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України строком договору є час протягом якого сторони можуть здійснювати свої права та виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата пені. Таким чином, виходячи із систематичного аналізу вищенаведених норм ЦК України, зі змісту кредитного договору, суд вважає, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє позивача права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Виходячи з викладеного вище, на підставі ст. 1054 ЦК України, згідно якої банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач ухиляється від виконання зобов'язань та в добровільному порядку борг ним не погашено. Оскільки позов обґрунтований, судові витрати по справі відповідно до вимог ст. ст. 79, 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача, так як понесення цих витрат було підтверджено доказами.

Outcome: approved