Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

27 березня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання недійсним підвищення процентної ставки по кредитному договору, зобов'язання відповідача здійснити перерахунок заборгованості по кредитному договору та зарахувати зайво сплачені кошти в рахунок погашення заборгованості по договору, в якому зазаначила, що вона перебуває в договірних відносинах з ПАТ "Уксоцбанк" так, як 07.08.2008 року між ними був укладений кредитний договір № 648/757-К757, 12 березня 2015 року позивачка отримала в банку довідку про залишок по кредиту, в якій в односторонньому порядку банк (відповідач) підняв процентну ставку з 14% річних до 15% річних, з моменту підписання договору, на що вона не погоджувалась и без будь-якого повідомлення про таке підвищення. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON], позов підтримав в повному обсязі, після уточнення позовних вимог просив суд, визнати недійсним підвищення процентної ставки по кредитному договору та зарахувати переплачені кошти в рахунок погашення заборгованості по договору з тих підстав, що таке підвищення відсоткової ставки суперечить закону та не відповідає волі позивача. Представник відповідача Бугор Н.І., проти задоволення позову заперечила, пояснивши, що позивач справно виконуючи зобовязання при підвищенній процентній ставці фактично погодився з таким підвищенням. Просила застосувати строк давності до вимог позивача. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку представників сторін, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 07 серпня 2008 року між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк", правонаступником якого є ПАТ "Уксоцбанк", та позивачкою було укладено споживчий кредитний договір № 648/757-К757 (далі - Договір). Згідно договору банк надав позивачці в тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності кредитні ресурси в сумі 10000 тис. дол. США зі сплатою 14% річних. Договором передбачено, що погашення кредиту буде здійснюватися в наступному порядку до 10 числа (включно) кожного місяця починаючи з вересня 2008 року по серпень 2021 року включно. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на суму фактичної заборгованості за кредитом, у валюті кредиту за методом факт/360, де факт - фактична кількість днів у період, за який здійснюється нарахування процентів, 360 - умовна кількість днів у році. Протягом дії кредитного договору позивачкою виконувалися всі взяті на себе зобовязання по договору - щомісяця здійснювались платежі в більшому розмірі ніж передбачено графіком погашення для дострокового його виконання. 02 березня 2015 року позивачка звернулась до банку з заявою про надання виписки по особовому рахунку, а також просила повідомити про залишок кредиту по договору. 12 березня 2015 року за вих. №10.1-186/96-3457 позивачці відповідачем надано довідку про те, що залишок кредиту по Договору складає 5067,95 доларів США зі сплатою 15% річних. (відповідно до даної довідки позивачкою в період з 03.09.2008 року по 10.03.2015 року було сплачено по тілу кредиту 4992 дол. США та процентів 7445,10 дол.США. Згідно п. 2.7. Договору встановлено, що у випадку зміни кредитної політики внаслідок рішень законодавчої або виконавчої влади, Національного банку України, а також в разі настання іншої події, яка не залежить від волі сторін, кредитор має право збільшити процентну ставку за користування кредитом. Пунктом 2.7.1. договору передбачено, що у разі зміни розміру процентів кредитор зобов"язаний повідомити позичальника не пізніше, ніж 10 календарних до дати початкові їх введення, а також надати позичальнику для укладення проекти двох примірників відповідної додаткової угоди про внесення змін до догорору. В порушенні вищезазначених пунктів договору відповідач в односторонньому порядку підняв процентну ставку з 14% річних до 15% річних з 20.10.2008 р. Відповідно до частин 3, 4 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину повинно бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі встановленій Законом Оскільки правочин з підвищення процентної ставки по Договору носив односторонній характер, його здійснено без згоди позивача, як строни по Договору, з порушенням порядку передбаченого Договором, то суд приходить до висновку, що такий правочин не відповідає волі позивача і здійснено без його згоди. Відповідно до п.4 ст.11 ЗУ "Про захист споживачів" (в редакції чинній на момент підвищення відсоткової ставки - 20.10.2008р.) у договорі про надання строкового кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною. Як вбачається з пояснень представника відповідача та матеріалів справи повідомлення про зміну відсоткової ставки позивачу не направлялось. Таким чином, судом встановлено, що в порушення п.п.2.7, 2.7.1., 2.7.2, договору, ч.4 ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів" (далі - Закон) відповідач не повідомляв позивача про зміну договору (підвищення процентної ставки) письмово, таке підвищення відбулось без згоди позивача, а тому на підставі частин 3, 4 ст.203 ЦК України є недійсним з моменту укладання, а переплачені, в звязку з цим, позивачем відповідачу кошти, відповідно до положень ч.1 ст.216 ЦК підлягають поверненню на його користь шляхом зарахування в рахунок погашення заборгованості позивача по Договору. Згідно ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась, або повинна була довідатись про порушення свого права. Як зазначає представник позивача та не заперечує представник відповідача, позивач сумлінно виконував свої зобовязання по Договору, більш того, сплачував позивачу більшу суму ніж передбачалось Договором. Така добросовісна поведінка позивача не може бути розцінена судом як доказ погодження позивача на збільшення відсоткової ставки по договору, оскільки як Законом так і Договором передбачений певний порядок зміни умов кредитного договору, якого відповідач не дотримався, тобто недобросовісно виконував свої обовязки. За таких обставин, добросовісна поведінка позивача не може бути в данному випадку підставою для зміни Договору, яку здійснено позивачем неналежним (недобросовісним) шляхом - без будь-якого повідомлення позивача. Оскільки відповідач не надав суду доказів, які б свідчили що позивач дізнався або міг дізнатись про порушення свого права раніше ніж в 2015 році, то відсутні підстави вважати, що позивач пропустив строк позовної давності. Можливість у позивача отримувати виписки по рахунку та іншим чином перевіряти правильність нарахованих процентів, є правом позивача, а не його обов'язком, тобто, виходячи з засад добросовісності дій сторін, воно могло бути застосовано у разі очевидних порушень з боку відповідача, проте, такої очевидності до 2015 року, як свідчать матеріали справи, в позивача не виникало. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір, від сплати якого позивач звільнений.

Outcome: approved