Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що 19 березня 2008 року між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 442, відповідно до умов якого, Банк надав Боржнику кредит у сумі 40593,27 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Банк свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши кредит у сумі 40593,27 доларів США. В свою чергу, відповідач неналежно виконав взяті на себе зобов'язання, чим грубо порушив істотні умови Кредитного договору, в результаті чого станом на 1 листопада 2013 року має прострочену заборгованість в сумі 446479,23 гривень, з яких за кредитом - 37799,76 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 302133,48 гривень; по відсотках - 14052,86 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 112324,51 грн. та пеня - 4006,16 дол. США, що по курсу НБУ на дату розрахунку складає 32021,24 гривень. Разом з цим, 17 грудня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" та Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" було укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" відступило ТОВ "Кредитні ініціативи" права вимоги до кредитних договорів укладених між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та фізичними особами. Згідно вищезазначеного договору відбулося відступлення Права вимоги і за Кредитним договором № 442 від 19 березня 2008 року, що був укладений між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та [PERSON], на користь ТОВ "Кредитні ініціативи". На підставі наведеного просили стягнути з [PERSON] на їх користь заборгованість у сумі 446479,23 гривень та витрати по сплаті судового збору у сумі 3441 гривень. Представник позивача Грицюк В.П. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в позову. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з'явився. Його представником [PERSON] подано заяву про розгляд справи без його участі. Згідно поданого заперечення відповідач позовні вимоги визнає частково. Пояснює, що розрахунок суми заборгованості складений тільки з 17.12.2012 року, а він виконував свої зобов'язання до 17.12.2012 року. Так, за даними розрахунку суми заборгованості, наданих позивачем, на погашення заборгованості з дати укладення по день подачі заперечення ним було сплачено більше 80% тіла кредиту. Свої зобов'язання перед ТОВ "Кредитні ініціативи" визнає, проте в меншому розмірі, ніж вказано в позовній заяві. Причиною неможливості виконання зобов'язання за вказаним договором стало його звільнення з роботи та відсутність коштів для погашення кредитних зобов'язань, проте, він намагається виконувати свої зобов'язання. Разом з цим, вважає, що розрахунок суми заборгованості не відповідає фактичним обставинам по справі і підлягає уточненню, оскільки серед позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором позивач зазначає суму неустойки, яка є значно завищеною. Просить зменшити розмір збитків та неустойки за неналежне виконання зобов'язань. Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 442 від 19 березня 2008 року, за яким банк надав останньому кредит в сумі 40593,27 доларів США, із зобов'язанням повернути ці кошти і проценти за користування ними в строк та на умовах, передбачених кредитним договором. 17 грудня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" та Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" було укладено договір відступлення прав вимоги. Відповідно до п.2.1, 2.2 договору первинний кредитор передає (відступає), а новий кредитор приймає кредитний портфель, внаслідок чого новий кредитор набуває всіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення, включно з правом вимагати від позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобов'язань. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, відповідно до договору про відступлення права вимоги та чинного законодавства покупець в особі ТзОВ "Кредитні ініціативи" набув усі права вимоги по відступленим кредитним договорам, включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісій, нарахованих штрафних санкцій. Так, згідно вказаного договору відбулося відступлення права вимоги і за вище зазначеним кредитним договором № 442 від 19 березня 2008 року укладеного між первісним кредитором ПАТ "АКПІБ" та [PERSON]. З матеріалів справи, досліджених у ході судового розгляду, вбачається, що відповідач, [PERSON], взяті на себе зобов'язання, що виникають з умов кредитного договору, не виконував, внаслідок чого за кредитним договором № 442 від 19 березня 2008 року виникла прострочена заборгованість за кредитом. Станом на 1 листопада 2013 року борг становить суму 446479,23 гривень, з яких за кредитом - 37799,76 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 302133,48 гривень; по відсотках - 14052,86 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 112324,51 грн. та пеня - 4006,16 дол. США, що по курсу НБУ на дату розрахунку складає 32021,24 гривень. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом достовірно встановлено, що відповідачем порушені умови кредитного договору, зокрема ним прострочено свої зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитом, порушено графік погашення заборгованості за кредитом, отже, в даному випадку, має місце невиконання зобов'язання відповідачем. При цьому, відповідно до ст. 616 ЦК України, якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, суд відповідно зменшує розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. Судом не встановлено винність кредитора, в даному випадку позивача, та його необережність у нарахуванні пені за неналежне виконання зобов'язання, і таке не доведено відповідачем, у зв'язку з чим твердження останнього не заслуговують на увагу та врахуванні при винесенні рішення. Як і не підлягає до сприйняття твердження відповідача у запереченні на позов, його тяжке матеріальне становище, що дає підстави для застосування судом ч.3 ст. 551 ЦК України. Оскільки врахування такої обставини, як майновий стан боржника, суперечить принципові обов"язковості виконання договірних обов"язків та положенню ст. 625 ЦК України, де боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання. Відповідно до ст. 88 ЦПК України -стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з наведеного, враховуючи положення ст. ст. 79, 80 ЦПК України та приймаючи до уваги те, що у зв'язку із розглядом справи в суді позивач, поніс судові витрати, а саме, сплатив судовий збір у розмірі 3441 гривні, суд стягує вищенаведені витрати у повному обсязі, на користь позивача.

Outcome: approved