Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

У квітні 2019 року позивач товариство з обмеженою відповідальністю "Домофон. Інжиніринг. Охорона" (далі - ТОВ "Домофон. Інжиніринг. Охорона") звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплати за користування домофонною системою, пені за невиконання зобов`язання, втрат від інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 01 грудня 2016 року між ТОВ "Домофон. Інжиніринг. Охорона" та [PERSON] укладено договір про надання послуг з технічного обслуговування абонентського пристрою б/н, згідно з яким позивач зобов`язався здійснювати технічне обслуговування абонентського пристрою, встановленого у квартирі [ADDRESS] , а [PERSON] взяла на себе обов`язок своєчасно та у повному обсязі сплачувати абонентську плату за послуги з користування домофонною системою. Як стверджував позивач, [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання щодо своєчасної та у повному обсязі оплати за користування домофонною системою, допустила заборгованість з її оплати у сумі 370,00 грн. Цю заборгованість, а також пеню за невиконання зобов`язання у сумі 265,88 грн, втрати від інфляції у сумі 31,33 грн, три проценти річних від простроченої суми у розмірі 10,56 грн ТОВ "Домофон. Інжиніринг. Охорона" просило суд стягнути з відповідача. Відповідач відзив на позовну заяву ТОВ "Домофон. Інжиніринг. Охорона" не подала. У судовому засіданні представник позивача ТОВ "Домофон. Інжиніринг. Охорона" позовні вимоги свого довірителя підтримав, просив суд їх задовольнити, пояснив, що домофонні пристрої у мешканців другого під`їзду будинку [ADDRESS] були встановлені ФОП [PERSON] , тобто до укладення абонентами договорів з позивачем, а ТОВ "Домофон. Інжиніринг. Охорона" здійснило їх підключення до системи обмеженого доступу. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечувала, мотивуючи це тим, що вона не укладала договір про надання послуг з технічного обслуговування абонентського пристрою від 01 грудня 2016 року б/н, а підпис на цьому договорі їй не належить. [PERSON] стверджувала, що домофонний пристрій у її квартирі не встановлено. Також відповідач вказувала, що позивачем пропущено позовну давність. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, зазначив, що в договорі про надання послуг з технічного обслуговування абонентського пристрою від 01 грудня 2016 року б/н не вказано індивідуальні ознаки абонентського пристрою, обслуговування якого здійснював позивач, ТОВ "Домофон. Інжиніринг. Охорона" не надало актів приймання-передачі послуг. Також представник відповідача просив суд до вимог позивача в частині стягнення пені за невиконання зобов`язання застосувати позовну давність. Заслухавши вступні слова представника позивача, відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. Ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 01 березня 2015 року ТОВ "Домофон. Інжиніринг. Охорона" та ФОП [PERSON] укладено договір б/н, відповідно до якого ФОП [PERSON] передав у власність ТОВ "Домофон. Інжиніринг. Охорона" комплект обмеженого доступу, встановлений в другому під`їзді будинку [ADDRESS] , а ТОВ "Домофон. Інжиніринг. Охорона" взяло на себе обов`язок здійснювати технічне обслуговування цього обладнання, а також отримало право нараховувати та отримувати від абонентів плату за користування домофонною системою у випадку укладення з ними договорів про надання послуг з технічного обслуговування абонентського пристрою (а. с. 39-44). 29 листопада 2016 року представником мешканців другого під`їзду будинку [ADDRESS] (замовник) та ТОВ "Домофон. Інжиніринг. Охорона" (виконавець) було укладено договір №5, згідно з яким виконавець здійснив монтаж домофонного обладнання в другому під`їзді будинку [ADDRESS] (а. с. 45-46). Після цього, 01 грудня 2016 року, ТОВ "Домофон. Інжиніринг. Охорона" (виконавець) та [PERSON] (абонент) укладено договір про надання послуг з технічного обслуговування абонентського пристрою б/н, за умовами якого виконавець зобов`язався здійснювати технічне обслуговування системи домофона, встановленого у квартирі [ADDRESS] (а. с. 6). Згідно пп. 2.1.1, 2.1.3, 2.1.4 п. 2.1 договору про надання послуг з технічного обслуговування абонентського пристрою від 01 грудня 2016 року б/н ТОВ "Домофон. Інжиніринг. Охорона" повинно надати абоненту можливість користуватись системою; здійснювати вмикання і вимикання абонентського пристрою; надавати абоненту технічну допомогу з питань, що стосуються експлуатації системи. У свою чергу [PERSON] зобов`язалась у повному обсязі щоквартально сплачувати абонентську плату за послуги з користування системою, не здійснювати самовільного підключення чи відключення від системи (пп. 2.2.1, 2.2.2 п. 2.2 договору про надання послуг з технічного обслуговування абонентського пристрою від 01 грудня 2016 року б/н). Ст. 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Закріплена у ст. 204 ЦК України презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили; у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, пов`язані безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню (такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, сформульованій у постанові від 16 жовтня 2018 року у справі №914/2567/17)/. У судовому засіданні відповідач [PERSON] стверджувала, що вона не підписувала договір про надання послуг з технічного обслуговування абонентського пристрою від 01 грудня 2016 року б/н. Положеннями ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України на сторін справи покладено обов`язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Усупереч наведеним законодавчим приписам відповідачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів, які б засвідчували, що нею не підписано договір про надання послуг з технічного обслуговування абонентського пристрою від 01 грудня 2016 року, а отже, що цей договір не укладався.

Outcome: partial