Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

У серпні 2015 року позивач публічне акціонерне комерційний банк "ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено договір про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної карти б/н від 26.11.2010 року, відповідно до умов якого позивачем надано [PERSON] кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Сторони визначили, що договір складається із заяви позичальника, умов і правил надання банківських послуг, правил користування платіжною карткою, тарифів. Процентна ставка за користування кредитом складає 30,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON] одержала та використала кошти, отримані в кредит. П.2.1.1.5.5. умов і правил надання банківських послуг передбачено обов'язок позичальника погашати заборгованість зі сплати кредиту, відсотків за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Однак боржник не дотримується умов кредитного договору, не сплачує кредит, проценти за його користування та комісію за користування у розмірі та порядку, визначеному договором. Станом на 30.06.2015 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 15249,05 грн. Вона складається з заборгованості зі сплати кредиту (основного боргу) у розмірі 5763,75 грн., заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у розмірі 6775,32 грн., заборгованості зі сплати пені та комісії за користування кредитом у сумі 1507,64 грн. Згідно з п.2.1.1.7.6. умов і правил надання банківських послуг у разі порушення позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити кредитодавцю штраф у розмірі 500,00 грн. та 5% від суми позову. Штраф за неналежне виконання зобов'язань за кредитним договором становить 1202,34 грн. З цих підстав позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у сумі 15249,05 грн. та судовий збір у сумі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала, просила суд відмовити у його задоволенні. Крім того, представником відповідача подано до суду заяву, в якій вона просила відмовити у задоволенні позову з мотивів пропуску позивачем строку позовної давності. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Як вбачається з матеріалів справи, між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено договір про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної карти б/н від 26.11.2010 року, відповідно до умов якого позивачем надано [PERSON] кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Сторони визначили, що договір складається із заяви позичальника, умов і правил надання банківських послуг, правил користування платіжною карткою, тарифів. Процентна ставка за користування кредитом складає 30,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.8-33). У відповідності до ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що кредитні кошти в межах ліміту, були надані ПАТ КБ "ПриватБанк" відповідачеві [PERSON] П.2.1.1.5.5. умов і правил надання банківських послуг передбачено обов'язок позичальника погашати заборгованість із сплати кредиту, відсотків за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, комісії за користування кредитом. Згідно зі ст.526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак [PERSON] систематично не виконує взяті на себе за кредитним договором зобов'язання щодо своєчасного та у повному обсязі погашення кредиту, відсотків за його користування, комісії за користування кредитом, допустила заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу) у розмірі 5763,75 грн., зі сплати процентів за користування кредитом у розмірі 6775,32 грн., зі сплати пені та комісії за користування кредитом у сумі 1507,64 грн. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст.530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Повністю повернути кредитні кошти [PERSON] зобов'язалася у термін, вказаний у договорі, тобто до закінчення строку дії кредитної картки. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Ч.1 ст.550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно з п.2.1.1.7.6. умов і правил надання банківських послуг у разі порушення позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити кредитодавцю штраф у розмірі 500,00 грн. та 5% від суми позову. Штраф за неналежне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором складає 1202,34 грн. (500,00 грн. (фіксована частина) + 702,34 грн. (процентна складова) = 1202,34 грн.). Ст.ст.256, 257 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Ч.1, ч.5 ст.261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За приписами ч.3, ч.4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Представник відповідача подала письмову заяву про застосування строку позовної давності до вимог позивача щодо стягнення заборгованості по кредиту, по процентах за користування кредитом та заборгованості зі сплати пені та комісії за користування кредитом. У відповідності до роз'яснень, викладених у п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", установивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Однак, відповідачем та його представником не надано жодного доказу на підтвердження того, що ПАТ КБ "ПриватБанк" пропущено строк для звернення до суду з позовом. Згідно з вимогами ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Переривання перебігу строку позовної давності полягає в тому, що час, який минув до настання обставини, з якою закон пов'язує перерву, не зараховується в строк позовної давності, і строк позовної давності, після перерви, починає перебіг спочатку на весь строк, передбачений в законі для означених вимог. При цьому обставини, що переривають перебіг строку, можуть виникнути в будь-який момент до його закінчення. Перебіг строку позовної давності переривається здійсненням зобов'язаною особою дій, що підтверджують визнання боргу або іншого обов'язку. Такими діями можуть бути, наприклад, часткова виплата боргу, прохання про відстрочку виконання зобов'язання тощо. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором б/н від 26.11.2010 року, укладеного між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON], відповідач здійснювала часткове погашення заборгованості за кредитом, починаючи з 18.02.2011 року, останні погашення заборгованості за кредитом [PERSON] здійснила 22.11.2012 року, 25.12.2012 року та 29.12.2012 року у розмірі відповідно 486,80 грн., 472,26 грн. та 9,91 грн. (а.с.6-7). Таким чином, твердження відповідача та її представника про те, що позивач пропустив строк для звернення до суду з позовом, є необґрунтованим та безпідставним, оскільки сплата 22.11.2012 року, 25.12.2012 року та 29.12.2012 року [PERSON] грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором б/н від 26.11.2012 року у сумі відповідно 486,80 грн., 472,26 грн. та 9,91 грн. свідчить про визнання останньою свого боргу, цим боржник фактично підтвердила наявність у неї заборгованості перед кредитором. Отже, враховуючи вищезазначене, перебіг строку позовної давності, після перерви, тобто після 29.12.2012 року, почався спочатку. Позов про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 26.11.2010 року подано до суду ПАТ КБ "ПриватБанк" 13.08.2015 року, тобто в межах строку, встановленого ст.257 ЦК України, а тому суд приходить до висновку, що позивачем не пропущено строк для звернення до суду з даним позовом. Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Ч.1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної карти б/н від 26.11.2010 року у розмірі 15249,05 грн., що складається з суми боргу зі сплати кредиту (основного боргу) у розмірі 5763,75 грн., заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у розмірі 6775,32 грн., заборгованості зі сплати пені та комісії за користування кредитом у сумі 1507,64 грн., штрафу за неналежне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором у сумі 1202,34 грн. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 243,60 грн. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст.ст.15, 16, 256, 257, 261, 264, 267, 526, 530, 533, 536, 549, 550, 610, 625, 1049, 1050, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, та,

Outcome: approved