Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

17.08.2016 року позивач звернулася у суд із зазначеним позовом і свої доводи мотивувала тим, що 26.02.2014 року померла її бабуся [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянка загальною площею 1,6542 га, розташованої на території Рибинської сільської ради Волноваського району, призначеної для ведення товарно сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] на підставі Державного атку на право приватної власності на землю серія ЯА № 994259. На час смерті бабусі позивач проживала разом з нею. Вона своєчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено, у зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно померлого, зберіглась тільки ксерокопія Державного акту на право власності на землю. Крім позивача спадкоємцями після смерті бабусі, є мати позивача, донька померлої, відповідачки по справі [PERSON], яка відмовилася від спадщини на її користь. Тому позивач просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку. Позивач у судове засідання не з"явився, в заяві просить справу розглянути у його відсутність, на своїх вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання не з"явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає повністю. За письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. У відповідності до вимог частини 2 статті 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 994259, земельна ділянка загальною площею 1,6542 га, розташованої на території Рибинської сільської ради Волноваського району Донецької області призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належала [PERSON].(а.с11). Згідно свідоцтва про смерть серія 1-НО № 755175 виданого 01 березня 2014 року Рибинською сільською радою Волноваського району Донецької області [PERSON] померла 26.02.2014 року.(а.с.12). З наданої інформації завідуючої державної нотаріальної контори [PERSON] від 31.08.2016 року № 1605/01-10 вбачається. що спадкова справа після смерті [PERSON], що померла 26.02.2014 року, станом на 31.08.2016 року не відкривалася, заповіти від її імені не посвідчувалися. (а.с.20-22). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла до інших осіб-спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст.1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. За змістом ст. 1261 ЦК України першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив відмову від неї. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" та за нормою ч. 1 ст. 1258 ЦК України, справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування", якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.37 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, з урахуванням положень ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК власник майна має право пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.18 п.є Постанови ПВСУ від 16.04.2004 року № 7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ не може здійснюватися право власності за судовими рішеннями на земельні ділянки, які перебувають у власності громодяндля ведення товарного сільскогосподарського виробництва, а також земельних часток/паїв/, крім передачі їх у спадщину. Відповідно ст.81 ч.1, п.г. ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, шляхом визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку загальною площею 1,6542 га, розташованої на території Рибинської сільської ради Волноваського району Донецької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На стягнення судових витрат позивач не наполягає. На підставі ст. 328, 392, 1216,1269 ЦК України,

Outcome: approved