Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з уточненим позовом до [PERSON], в якому просить визнати недійсним спадковий договір від 03 листопада 2010 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений Завадою М.В., приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області; застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину, зобов'язати приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Заваду М.В. зняти заборону на відчуження земельної ділянки площею 4,1337 гектарів, розташованої на території Яковлівської сільської ради, КСП ім. Ілліча Лозівського району Харківської області, кадастровий номер [NUMBER], накладену 03 листопада 2010 року приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Завадою Мариною Володимирівною, зареєстровану в реєстрі за № 3913. Позивач посилається на те, що 03.11.2010 року був підписаний спадковий договір між нею та відповідачем по справі, згідно якого останній зобов'язався зокрема шанобливо ставитися до неї, толерантно відноситися до окремих недоліків її характеру, виконувати її розпорядження, забезпечувати доглядом, регулярним відвідуванням, забезпечення доглядом у вигляді надання побутових послуг (прання постільної білизни, одягу, необхідною допомогою по господарству) та виконувати інші обов'язки. Натомість, в разі смерті Відчужувача, Відповідач набуває право власності на земельну ділянку площею 4,1337 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Яковлівської сільської ради, КСП ім. Ілліча Лозівського району Харківської області, кадастровий номер [NUMBER], земельна ділянка № [NUMBER], цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. При підписанні даного договору [PERSON] не отримувала ні копії, ні оригінального примірника такого договору, а оригінал державного акту про право власності на земельну ділянку [PERSON] забрав у неї після підписання спадкового договору. 27.10.2015 року вона отримала копію спадкового договору від нотаріуса та звернулася до відповідача з вимогою надавати їй допомогу по господарству, але відповідач відмовився від надання такої допомоги. Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання спадкового договору, але їй було відмовлено. Вона вважає, що спадковий договір був укладений для приховування договору купівлі-продажу земельної ділянки, тому вона змушена звертатися до суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала уточнену позовну заяву, посилаючись на обставини, викладені в неї, просила її задовольнити. Пояснила, що вони підписали з відповідачем спадковий договір, але він не виконує належні за договором розпорядження, від надання допомоги відмовляється. Вона сама отримала копію спадкового договору тільки в жовтні 2015 року, до цього змісту його не знала, його їй ніхто не зачитував. Представникі позивача за довіреністю [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, посилаючись на те, що рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07.04.2016 року вже встановлено, що спадковий договір є удаваним правочином для приховування договору купівлі-продажу землі сільськогоспдарського призначення, тому, враховуючи дані обставини, просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що він надавав допомогу [PERSON], допомагав їй по господарству, збирав яблука, які попадали, їй допомагали також його батьки, пригощали пиріжками. [PERSON] приходила до нього, пропонувала купити її земельну ділянку, оскільки їй були потрібіні гроші, однак оформити договір купівлі-продажу не змогла. Він отримав консультацію у нотаріальній конторі, де йому повідомили, що офіційний продаж землі сільськогосподарського призначення не здійснюється. [PERSON] отримала від нього 20000,00 грн. Останній час [PERSON] до нього за допомогою не зверталася, тому вважає, що умови договору він не порушував. Також пояснив, що спірна земельна ділянка раніше була в оренді у агрофірми "Яковлівська", зараз земельна ділянка орендована ФГ "Яковлівський", директором якого є його батько [PERSON] [PERSON] отримує належним чином орендну плату. Представник відповідача - адвокат Попов А.О. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що земельна ділянка знаходиться в користуванні Фермерського господарства "Яковлівська" та [PERSON] отримує орендну плату за земельну ділянку. Зауважив, що підстави для визнання спадкового договору недійсним відсутні. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] допомагав [PERSON] по господарству,збирав яблука, приводив у порядок двір. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сестрою відповідача, жила у батьків в с. Яковлівка, допомагала [PERSON] З 2010 року по 2015 рік у [PERSON] були добрі відносини з [PERSON] та з їх батьками, у 2012 році вони купували їй ліки, вона робила їй уколи. Брат трактором культивірував город, орав та сіяв, хотів по двору допомагати, але [PERSON] відмовилася від допомоги. Вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Статтями 12, 76, 81, 235 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Із матеріалів справи вбачається, що позивач по справі [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,1337 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Яковлівської сільської ради Лозівського району Харківської області, КСП ім. Ілліча та видана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], виданим 22.02.2006 року Лозівською райдержадміністрацією Харківської області. 03 листопада 2010 року між [PERSON], позивачем по справі, та [PERSON], відповідачем по справі, було укладено спадковий договір, відповідно до умов якого за згодою сторін на Набувача майна покладаються обов'язки майнового та немайнового характеру, а саме: шановливе ставлення до Відчужувача, толерантне відношення до окремих недоліків його характеру, за життя Відчужувача сплатити йому певну грошову суму одноразово в розмірі 20000 гривень і зберігати в його безоплатному довічному користуванні земельну ділянку, у разі смерті Відчужувача Набувач зобов'язаний організувати її поховання Відповідно до ст. 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов'язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Згідно ст. 1307 ЦК України на майно, визначене у спадковому договорі, нотаріус, який посвідчив цей договір, накладає заборону відчуження. Із матеріалів справи, відомостей про отримання орендної плати вбачається, що спірну земельну ділянку орендує Фермерське господарство "Яковлевська", про що не заперечували сторони в судовому засіданні. Пунктом 15 Перехідних положень Земельного кодексу України встановлено, що до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2017 року, не допускається купівля-продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, крім вилучення (викупу) їх для суспільних потреб. Угоди (у тому числі довіреності), укладені під час дії заборони на купівлю-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), визначених підпунктами «а» та «б» цього пункту, в частині їх купівлі-продажу та іншим способом відчуження, а так само в частині передачі прав на відчуження цих земельних ділянок та земельних часток (паїв) на майбутнє є недійсними з моменту їх укладання (посвідчення). Згідно ч.5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07.04.2016 року, яке набрало законної сили 15.06.2016 року, встановлено, що Спадковий договір укладений сторонами для приховання договору купівлі-продажу земельної ділянки сільськогосподарського призначення, у зв'язку з чим суд вважає даний правочин удаваним та враховує правила, які регулюють правочини пов'язані з купівлею-продажем земельної ділянки. Таким чином, з урахуванням ст. 235 ЦК України та пункту 15 Перехідних положень ЗК України, суд прийшов до висновку, що укладений Спадковий договір є удаваним правочином, який укладений для приховування укладеного між сторонами договору купівлі-продажу земельної ділянки сільськогосподарського призначення, є недійсним з моменту його укладення, тобто з 03.11.2010 року, та відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Будь-яких доказів, які б спростовували висновку суду відповідачем не надано. З огляду на вищевикладене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved