Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - адвокат Костенко О.М. звернувся до Згурівського районного суду Київської області із вищезазначеною позовною заявою посилаючись на те, що [INFO] померла баба позивачки - [PERSON] , після смерті якої спадщину прийняв її син [PERSON] , але своїх спадкових прав не оформив. Інший син померлої, батько позивачки - [PERSON] спадщину після смерті матері не приймав. [INFO] помер батько позивачки [PERSON] . Позивачка спадщину за законом, яка відкрилась після смерті батька прийняла, оскільки на час відкриття спадщини була малолітньою. Дядько позивачки [PERSON] помер [INFO] . Позивачка належить до кола спадкоємців другої черги за правом представлення. Позивачка спадщину після смерті дядька прийняла, оскільки на час відкриття спадщини була малолітньою. До складу спадщини за законом, яка відрилась після смерті [PERSON] входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,6999 га, кадастровий номер 3221985800:03:006:0001, яка розташована на території Згурівської селищної ради, що належала [PERSON] згідно Державного акту серії Р1 № 259328 та право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала в колективній власності КСП «Оржиця», що належало [PERSON] на підставі Сертифікату серії КВ № 0176444. Позивачка є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] та її спадкові права ніким не оспорюються. Позивачці було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, у зв`язку із ненаданням оригіналів правовстановлюючих документів. Оригінали державного акту та сертифікату були втрачені В досудовому порядку вирішити питання оформлення спадкових прав позивачка не має можливості, тому представник позивачки просить суд визнати за позивачкою в порядку спадкування право власності на земельну ділянку та право на земельну частку (пай), а також не стягувати з відповідача судові витрати. В підготовче судове засідання учасники справи не з`явились, направили до суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи у їх відсутність. Представник позивачки Костенко О.М. позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Представник відповідача Згурівської селищної ради Мокронос В. позовні вимоги визнав повністю, зазначивши, що наслідки такого визнання є йому повністю зрозумілими. На підставі ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не проводилось. Суд визнав можливим розглядати справу у відсутність учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та їхня неявка не перешкоджає розгляду справи. Відповідно ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав. Суд вважає за необхідне розглянути справу по суті у підготовчому судовому засіданні та позов задовольнити, враховуючи визнання позову відповідачем, яке прийняте судом. Обставини, викладені в позові підтверджуються наступним. Дослідженими судом письмовими доказами встановлено, що [PERSON] згідно Сертифікату серії КВ № 0176444 належало право на земельну частку (пай) розміром 3,67 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала в колективній власності КСП «Оржиця» на території Оржицької сільської ради Згурівського району Київської області (на даний час адміністративно-територіальні межі с. Оржиця Згурівської селищної ради Броварського району Київської області). Сертифікат зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 22.12.1997 року за № 238. Сертифікат був втрачений та взамін виданий дублікат - Сертифікат серії РН № 339033 (витяги з Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються по КСП «Оржиця» - а.с.38-41). Відповідно до ст. 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , її синам [PERSON] та [PERSON] відкрилась спадщина за законом, в тому числі на вищезгадане право на земельну частку (пай). Заповітів [PERSON] не складала. Спадкова справа до майна померлої не заводилась. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв [PERSON] , фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном. Свої спадкові права він не оформив. Інший спадкоємець [PERSON] спадщину не приймав (копія актового запису про смерть - а.с.33, копії актових записів про народження - а.с.35,36, інформаційні довідки із Спадкового реєстру - а.с.45,46). На час відкриття спадщини після смерті [PERSON] чинним був ЦК УРСР 1963 року, тому саме норми зазначеного Кодексу підлягають до застосування до даних спадкових правовідносин, зокрема в частині визначення порядку прийняття спадщини та визначення належності до спадкоємців. В силу ч. 1 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Відповідно до ч. 3 ст. 5 ЦК України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Положеннями п. 4 Прикінцевих і Перехідних положень ЦК України передбачено, що даний Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 8 відносини спадкування регулюються правилами ЦК України якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК УРСР 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно положення п. 1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину. Суд приходить до висновку, що [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняв. До складу спадщини входить право на земельну частку (пай) згідно Сертифікату серії КВ № 0176444 (дублікату - Сертифікату серії РН № 339033). Спадщина у вигляді права на земельну частку належала [PERSON] з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину. [PERSON] помер [INFO] (копія актового запису про смерть - а.с.34). Після смерті [PERSON] позивачці відкрилась спадщина за законом. Позивачка [PERSON] спадщину у встановленому законом порядку прийняла, оскільки на час відкриття спадщини була неповнолітньою та відмова від прийняття спадщини у встановленому законом порядку не подавалась. Строк для прийняття спадщини закінчився, спадкоємці за заповітом, спадкоємці першої черги за законом чи інші спадкоємці другої черги судом не встановлені. Позивачка належить до кола спадкоємців другої черги за правом представлення, так як її батько [PERSON] помер [INFO] , тобто до відкриття спадщини після смерті [PERSON] . Судом встановлено наявність спадкоємця четвертої черги - [PERSON] , проте з огляду на те, що спадкоємці попередньої черги усувають від спадкування наступну чергу, суд не вбачає необхідності у її залученні до участі у справі, оскільки право на спадкування у даному випадку у неї не виникло. До складу спадщини за законом входить успадковане [PERSON] право на земельну частку (пай) згідно Сертифікату серії КВ № 0176444 (дублікату - Сертифікату серії РН № 339033). Крім того, до складу спадщини входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,6999 га, кадастровий номер 3221985800:03:006:0001, яка розташована на території Згурівської селищної ради, що належала [PERSON] згідно Державного акту серії Р1 № 259328, зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 189 від 29.10.2001 року (копія свідоцтва про народження - а.с.6, копія свідоцтва про шлюб - а.с.7, копія актового запису про смерть - а.с.32, інформаційні довідки із Спадкового реєстру - а.с.43,44,47,48, копія спадкової справи № 463/2005 до майна померлого [INFO] [PERSON] - а.с.49-89, копія спадкової справи № 100/2021 до майна померлого [INFO] [PERSON] - а.с.90-109, повідомлення Відділу у Згурівському районі ГУ Держгеокадастру у Київській області - а.с.11, копія Державного акту - а.с.12, витяг з ДЗК про земельну ділянку - а.с.14-16). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. В силу ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. В силу ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. В силу ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. В пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі, зокрема успадкування. Позивачці було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельну ділянку та земельну частку (пай), у зв"язку з ненаданням правовстановлюючих документів - державного акту та сертифікату (нотаріальна відмова - а.с.4). Відповідно до Закону України "Про державний земельний кадастр" та Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру" від 17.10.2012 року N 1051 видача державних актів та їх дублікатів на право власності на земельну ділянку не передбачено. Згідно ч.1, ч. 3 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав, застосування інших, передбачених законом, способів. В пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року N 7 передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Пунктом 3.5 Листа ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 визначено, що належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є спадкоємцем другої черги за законом померлого [INFO] [PERSON] . Позивачка є єдиним спадкоємцем померлого, яка прийняла спадщину. До складу спадщини входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,6999 га, кадастровий номер 3221985800:03:006:0001, яка належала на праві власності [PERSON] згідно Державного акту серії Р1 № 259328, та право на земельну частку (пай) розміром 3,67 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала в колективній власності КСП «Оржиця», згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0176444 (дублікату - Сертифікату серії РН № 339033), яке було успадковане [PERSON] після смерті матері [PERSON] . Державний акт та Сертифікат втрачені. Позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права в нотаріальних органах через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, а тому її порушені спадкові права підлягають судовому захисту, шляхом визнання за нею права на спадщину. Суд вважає за необхідне визнати за позивачкою [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку згідно Державного акту серії Р1 № 259328 та право на земельну частку (пай) згідно Сертифікату серії КВ № 0176444 (дублікату - Сертифікату серії РН № 339033). Не застосовувати до відповідача Згурівської селищної ради ст. 141 ЦПК України та понесені позивачкою судові витрати залишити за нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved