Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

Позивач ПАТ «УкрСиббанк» звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 11056055000 від 12.10.2006 року у розмірі 175 070 доларів США 29 центів та 705 891 гривень 68 копійок, звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS], загальною площею 74,4 кв.м, житловою площею 39,4 кв.м., власниками якої є [PERSON] та [PERSON] по ? частині кожен, шляхом її продажу ПАТ «УкрСиббанк» від свого імені будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, установленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку» N 898-ІV за початковою ціною у розмірі 583 275,00 грн., з можливістю здійснення АТ «УкрСиббанк» всіх передбачених нормативно - правовими актами України дій, необхідних для продажу предмета іпотеки, зокрема: одержання АТ «УкрСиббанк» дублікатів правовстановлюючих документів, отримання витягу з реєстру прав власності, доступу до спірної квартири, отримання довідки про склад сімї, яка зареєстрована в указаній квартирі, здійснення оцінки нерухомого майна, замовляти виготовлення та одержувати витяг із реєстру прав власності, замовляти здійснення інвентаризації цієї квартири, одержувати копії технічного паспорта та інших правовстановлюючих документів на цю квартиру, за потреби виготовити та одержати новий технічний паспорт та інші правовстановлюючі документи на квартиру, здійснювати будь-які платежі, що стосуються предмета іпотеки; виселити [PERSON] та [PERSON] з квартири [ADDRESS]; стягнути з відповідачів на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 4 800 грн. Обґрунтовує свої вимоги тим, що 12.10.2006 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №11056055000, згідно з умовами якого банк надав [PERSON] кредитні кошти в розмірі 95 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,3 % річних з кінцевим терміном повернення - 12.10.2027 року. З часу отримання кредиту боржник, належним чином не виконував грошове зобов'язання в наслідок чого виникла заборгованість. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2011 року, задоволено позовні вимоги ПАТ "УкрСиббанк" до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. Стягнуто у солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", заборгованість за кредитним договором №11056055000 від 12 жовтня 2006 року в розмірі 1 011 565 гривень 06 коп., а також у рівних частках понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у загальному розмірі 1820 гривень, тобто по 910 гривень з кожного. В задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" та приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ситнікової Ю.Д. про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсним було відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 25.09.2013 року, апеляційну скаргу представника [PERSON] - [PERSON] на рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 21 грудня 2011 року відхилено. Рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 21 грудня 2011 року залишено без змін. В забезпечення виконання кредитного договору між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] 12.10.2006 р. укладено Іпотечний договір, згідно якого [PERSON] передав в іпотеку нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] Договір іпотеки був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ситніковою Ю.Д., реєстровий № 4521. Відповідно до Іпотечного договору, 12.10.2006 року нотаріусом було внесено Заборону відчуження в Реєстр заборон відчуження нерухомого майна № 508. Ринкова вартість предмету іпотеки складає 583 275 гривень. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 18.06.2013 року, позов [PERSON] до АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», про визнання договорів недійсними та інше задоволено. Визнано недійсним укладений 12 жовтня 2006 року між [PERSON] [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» Договір про надання споживчого кредиту № 11056055000. Визнано недійсним укладений 12 жовтня 2006 року між [PERSON] [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» Договір про надання споживчого кредиту № 11056122000. Визнано недійсним укладений 12 жовтня 2006 року між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ситніковою Ю.Д., реєстровий № 4521, згідно якого [PERSON] передав в іпотеку нерухоме майно - квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Скасовано заборону відчуження нерухомого майна - квартири [ADDRESS] загальною площею - 74,4 кв. м., що належить на праві власності [PERSON], накладену Ситніковою Ю.Д., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 12 жовтня 2006 року за реєстровим № 508, у зв'язку з посвідченням нею іпотечного договору від 12 жовтня 2006 року за реєстровим № 4521. Виключено з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про заборону відчуження квартири [ADDRESS] загальною площею - 74,4 кв. м., що належить на праві власності [PERSON], накладену Ситніковою Ю.Д., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 12 жовтня 2006 року за реєстровим № 508, у зв'язку з посвідченням нею іпотечного договору від 12 жовтня 2006 року за реєстровим № 4521. Виключено з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про іпотеку квартири [ADDRESS] загальною площею - 74,4 кв. м., що належить на праві власності [PERSON], внесений Ситніковою Ю.Д., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 12 жовтня 2006 року у зв'язку з посвідченням нею іпотечного договору за реєстровим № 4521. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одест від 30.03.2017 року, заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18.06.2013 року за позовом [PERSON] до АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», про визнання договорів недійсними та інше скасовано. Однак, позивачу 08.09.2017 року стало відоме про те, що 20.09.2016 року [PERSON] продав [PERSON], [PERSON] квартиру [ADDRESS] Враховуючи вищевикладене позивач звернувся до суду з цим позовом. Представник відповідачів [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відповити в задоволенні позову у повному обсязі. В судове засіданні представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є частково обґрунтованим, є частково доказаним, тому підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, про те, що 12.10.2006 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №11056055000, згідно з умовами якого банк надав [PERSON] кредитні кошти в розмірі 95 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,3 % річних з кінцевим терміном повернення - 12.10.2027 року (а.с.13-23); В забезпечення виконання кредитного договору між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] 12.10.2006 р. укладено Іпотечний договір, згідно якого [PERSON] передав в іпотеку нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] Договір іпотеки був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ситніковою Ю.Д., реєстровий № 4521. Відповідно до Іпотечного договору, 12.10.2006 року нотаріусом було внесено Заборону відчуження в Реєстр заборон відчуження нерухомого майна № 508. Ринкова вартість предмету іпотеки складає 583 275 гривень (а.с.24-28); У зв'язку з неналежним виконанням відповідачкою [PERSON] умов кредитного договору, станом на 15.09.2017 р. за відповідачем наявна заборгованість у розмірі 175 070,29 доларів США та 705 891,68 грн., з яких: 91 683,76 доларів США - сума заборгованості за кредитом, 557 353,42 доларів США - заборгованість по відсоткам, 148 558,26 грн. - заборгованість по пені, 557 353,42 грн. - пеня по процентам (а.с.29-40); Таким чином, відповідачка [PERSON] порушив договірні зобов'язання. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2011 року, задоволено позовні вимоги ПАТ "УкрСиббанк" до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. Стягнуто у солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", заборгованість за кредитним договором №11056055000 від 12 жовтня 2006 року в розмірі 1 011 565 гривень 06 коп., а також у рівних частках понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у загальному розмірі 1820 гривень, тобто по 910 гривень з кожного. В задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" та приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ситнікової Ю.Д. про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсним було відмовлено (а.с.41-43); Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 25.09.2013 року, апеляційну скаргу представника [PERSON] - [PERSON] на рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 21 грудня 2011 року відхилено. Рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 21 грудня 2011 року залишено без змін (а.с.44-47); Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 18.06.2013 року, позов [PERSON] до АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», про визнання договорів недійсними та інше задоволено. Визнано недійсним укладений 12 жовтня 2006 року між [PERSON] [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» Договір про надання споживчого кредиту № 11056055000. Визнано недійсним укладений 12 жовтня 2006 року між [PERSON] [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» Договір про надання споживчого кредиту № 11056122000. Визнано недійсним укладений 12 жовтня 2006 року між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ситніковою Ю.Д., реєстровий № 4521, згідно якого [PERSON] передав в іпотеку нерухоме майно - квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Скасовано заборону відчуження нерухомого майна - квартири [ADDRESS] загальною площею - 74,4 кв. м., що належить на праві власності [PERSON], накладену Ситніковою Ю.Д., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 12 жовтня 2006 року за реєстровим № 508, у зв'язку з посвідченням нею іпотечного договору від 12 жовтня 2006 року за реєстровим № 4521. Виключено з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про заборону відчуження квартири [ADDRESS] загальною площею - 74,4 кв. м., що належить на праві власності [PERSON], накладену Ситніковою Ю.Д., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 12 жовтня 2006 року за реєстровим № 508, у зв'язку з посвідченням нею іпотечного договору від 12 жовтня 2006 року за реєстровим № 4521. Виключено з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про іпотеку квартири [ADDRESS] загальною площею - 74,4 кв. м., що належить на праві власності [PERSON], внесений Ситніковою Ю.Д., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 12 жовтня 2006 року у зв'язку з посвідченням нею іпотечного договору за реєстровим № 4521 (а.с.48-52); Ухвалою Суворовського районного суду м.Одест від 30.03.2017 року, заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18.06.2013 року за позовом [PERSON] до АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», про визнання договорів недійсними та інше скасовано (а.с.53); 26.12.2013 року, укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.110-111); 20.09.2016 року укладено договір купівлі-продажу, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А.[ADDRESS], що розташована по [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] (а.с.110-111); Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 96709255 від 08.09.2017 року, [PERSON] та [PERSON] є власниками по ? частини кожен квартири квартири [ADDRESS] (а.с.54-55); Суд, оглянув в судовому засіданні матеріали цивільної справи №2-242/11 за позовом ПАТ "УкрСиббанк" до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" та приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ситнікової Ю.Д. про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсним. За змістом Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (далі Закон), протягом строку дії цього Закону не може бути примусово стягнуто (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України « Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов»язань громадянина України ( позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника/ майнового поручителя або є об»єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об»єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Дія цього Закону не поширюється на осіб, які є суб»єктами Закону України « Про засади запобігання і протидії корупції». Частиною другою ст.16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч.3 ст.33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя. Згідно із ч.3 ст.36 Закону України « Про іпотеку», договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов»язання в порядку, встановленому ст. 37 Закону України « Про іпотеку». Договором іпотеки від 12.10.2006 року, укладеного з [PERSON] визначено, що за своїм вибором іпотекодержатель звертає стягнення на предмет іпотеки в один з перерахованих способів, у тому числі шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань у порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що, звичайно, ставляться. Виходячи з положень ч.2 ст.16 ЦК України, ч.3 ст.33, ст.36, ч.1 ст.37 Закону України «Про іпотеку», не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором. Вищевказане узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 11 грудня 2013 року по цивільній справі № 6-124цс13, яка є обов'язковою для виконання всіх судів України згідно вимог ст.360-7 ЦПК України. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що [PERSON] за кредитним договором № 11056055000 від 12.10.2006 року має заборгованість у розмірі 175 070,29 доларів США та 705 891,68 гривень. Отже, позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволенню. Крім того, слід відстрочити виконання рішення у даній частині на весь строк дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Разом з цим, позовні вимоги про виселення відповідачів [PERSON], [PERSON] з двокімнатної квартири [ADDRESS] не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так, звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду здійснюється відповідно до статті 39 Закону України "Про іпотеку". Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 39 цього Закону у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Частиною першою статті 40 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення, є ст. 109 ЖК Української РСР, у частині першій якої передбачені підстави виселення. Частина третя ст. 109 ЖК Української РСР регулює порядок виселення громадян. За змістом частини другої ст. 40 Закону України "Про іпотеку" та частини третьої ст. 109 ЖК Української РСР, після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до частини другої ст. 109 ЖК Української РСР, громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду. Таким чином, частина друга ст. 109 ЖК Української РСР встановлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого жилого приміщення. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Відтак, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що під час ухвалення судового рішення про виселення мешканців на підставі частини другої статті 39 Закону України "Про іпотеку" підлягають застосуванню як положення статті 40 цього Закону, так і норма статті 109 ЖК Української РСР. Отже, за змістом цих норм особам, які виселяються з жилого будинку (жилого приміщення), яке є предметом іпотеки, у зв'язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, інше постійне житло надається тільки в тому разі, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла. Така ж позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 18 березня 2015 року по цивільній справі № 6-39цс15, яка є обов»язковою для виконання всіх судів України згідно вимог ст.360-7 ЦПК України. Оскільки ПАТ «УкрСиббанк» ставить питання про виселення відповідачів, однак необхідно відстрочити виконання рішення в частині визнання права власності на предмет іпотеки за позивачем на весь строк дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», то в задоволенні позову в даній частині слід відмовити. Також, з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 4 800 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial