Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

14 травня 2021 [PERSON] звернувся до Волноваського районного суду Донецької області з позовом до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМАПАНІЯ "ОНЛАЙН ФІНАНС", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Олійник Олег Іванович у якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 20.11.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, зареєстрований в реєстрі за №93975, про стягнення з позивача на користь відповідача суми боргу в розмірі 9575,84 грн., а також витрат, пов`язаних з вчиненням виконавчого напису в розмірі 1200,00 грн.. Також просить стягнути на його користь судовий збір. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що зазначений виконавчий напис вчинено нотаріусом на підставі пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року, який є нечинним. Запевняє суд, що не укладав ніяких правочинів з ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМАПАНІЯ "ОНЛАЙН ФІНАНС", тому йому не зрозумілі підстави для вчинення приватним нотаріусом Гораєм О.С. виконавчого напису №93975 від 20.11.2020. Також, вважає, що зазначений виконавчий напис здійснено з грубим порушенням вимог законодавства, вчинений за відсутністю документів, що підтверджують безспірність вимог стягувача. Кредитну заборгованість він не визнає. Просив справу розглянути без його участі. Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 18.05.2021 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено судовий розгляд на 01.06.2021р. 18 травня 2021 року винесено ухвалу про витребування доказів. 21.06.2021р., 02.07.2021 р. розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою у судове засідання відповідача та третіх осіб. Відповідач не скористався правом, наданим ст. 178 ЦПК України та не надав відзив на позовну заяву. В свудове засідання не з`явився з невідомих суду причин. Треті особи: приватний нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., Житомирський обласний державний нотаріальний архів, приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Олійник О.І. в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, шляхом направлення судових повісток за адресою, зазначеною стороною справи. Письмових пояснень щодо позову треті особи не надали. На підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України справа розглянута за наявними в ній матеріалами. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Матеріали справи містять копію кредитного договору № 977545543 від 16.09.2018 року укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] про надання кредиту у сумі 6270 грн., строком на 30 діб, розміром процентів 0,81 від суми кредиту за кожний день користування кредитом. Із спірного виконавчого напису від 20.11.2020 року за номером 93975 вбачається, що ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ОНЛАЙН ФІНАНС", яке є правонаступником всіх прав та обов`язків ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитним договорами №03/0820-01 від 5 серпня 2020, яке, у свою чергу, є правонаступником всіх прав та обов`язків ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» згідно Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 28/1118-01від 28.11.2018р., звернулось до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича із заявою про вчинення виконавчого напису. 20.11.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №93975, про звернення стягнення з [PERSON] , який є боржником за Кредитним договором № 977545543 від 16 вересня 2018 року, укладеним із ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ОНЛАЙН ФІНАНС". Вказаний виконавчий напис вчинено на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. У виконавчому написі вказано, що стягнення заборгованості проводиться за період з 04.11.2020 року по 04.11.2020 року. Сума заборгованості складає 9575,84 грн., у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 5403,34 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 1578,90 грн., стокова заборгованість за штрафами і пенями становить 2593,60 грн. За вчинення виконавчого напису стягнуто плати зі стягувача у розмірі 1200,00 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника, складає 10775,84 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Олійником О.І. від 01.04.2021 року відкрито виконавче провадження №65022548 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості з [PERSON] в розмірі 10775,84 грн. Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 18 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон) порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 87 Закону України «Про нотаріат»). Частиною першою статті 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та не чинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Судом встановлено, що оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Кредитний договір № 977545543 від 16.09.2018, що наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не є документом, який підтверджує безспірність заборгованості позивача перед відповідачем за кредитним договором у розумінні п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, оскільки стягувачем не надано нотаріусу для вчинення відповідного напису саме нотаріально посвідченого договору, за яким виникла заборгованість. Судом враховано, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Вказана позиція в тому числі викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, 02 липня 2019 року справа № 916/3006/17 з подібних правовідносин. Під час розгляду справ такої категорії суд перевіряє право стягувача на вчинення вказаної дії, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій нотаріуса та встановлює той факт, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі, та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову (Постанова Верховного Суду від 26.06.18 у справі № 910/16252/17). Суд зазначає, що ухвалою суду від 18.05.2021р. від Житомирського обласного державного нотаріального архіву були витребувані копії матеріалів, на підставі яких вчинено спірний виконавчий напис. На виконання вимог ухвали Житомирським обласним державним нотаріальним архівом витребувані документів суду не надано. Разом з тим, суд зазначає, що з наданих приватним виконавцем Олійником О.І. на вимогу [PERSON] документів, які стали підставою для вчинення приватним нотаріусом Горай О.С. виконавчого напису, свідчать про факт відсутності безспірності заборгованості, оскільки у виконавчому написі містяться розбіжності щодо ідентифікуючих даних боржника за кредитним договором. Крім того, самим позивачем заперечується взагалі факт вступу у договірні відносини зі стягувачем. Також, в матеріалах справи відсутні докази надсилання боржнику письмової вимоги щодо необхідності погашення заборгованості та відповідно отримання ним цієї вимоги. Окрім того матеріали справи містять «виписка з особового рахунка за Кредитним договором № 977545543 від 16.09.2018, ПІБ: [PERSON] » яка не є випискою з рахунку позивача, а є довідкою, набраною друкованим текстом на аркуші формату А4 в довільній формі та підписана директором відповідача і скріплена печаткою відповідача, яка містить не підтверджені жодними первинними документами відомості про розмір заборгованості. Також при обчисленні розміру заборгованості за кредитним договором стягувач не врахував вимоги статті 2 ЗУ №1669-VII від 02.09.2014 року "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" у редакції, чинній на час вчинення нотаріальних дій, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами, враховуючи що [PERSON] зареєстрований та проживає у м. Волноваха, яке входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція. Відтак, нотаріус, вчиняючи спірний виконавчий напис, був позбавлений можливості перевірити дійсність та безспірність сум заборгованості. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (п. 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, тому підлягає до задоволення в повному обсязі. У відповідності до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано належних доказів на підтвердження укладення договору та наявності безспірної заборгованості у позивача перед ним на момент вчинення виконавчого напису. За вказаних обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису. За правилами ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати, пов`язані зі зверненням до суду , підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved