Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

Представник позивач адвокат - Терлецький О.М. звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 15.07.2000 року сторони перебували у шлюбі між собою. Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Донька знаходиться на утриманні позивачки, відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча має можливість таку допомогу надавати. Судовим наказом від 14.04.2020 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.04.2020 року до досягнення донькою повноліття. На даний час донька [PERSON] досягла повноліття. Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 18.01.2021 року ухвалено стягувати з відповідача в користь доньки [PERSON] аліменти на її утримання у зв`язку із навчанням в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 01.12.2020 року до закінчення нею навчання - 30.06.2021 року. Однак, [PERSON] продовжує навчання у Волинському національному університеті імені Лесі Українки на денній формі навчання, навчання триватиме до 30.06.2023 року. На даний час донька потребує додатковий фінансових витрат на купівлю навчальних матеріалів, посиленого вітамінного харчування, доїзду до навчального закладу тощо. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із навчанням, у твердій грошовій сумі розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи від дня подачі позову і до закінчення навчання - 30.06.2023 року, а також витрати на правову допомогу в розмірі 1500 грн. Ухвалою суду від 15.09.2021 року по справі призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, де вказує, що він на даний час офіційно не працевлаштований, постійного заробітку немає. Проживає разом зі своїми батьками, які є пенсіонерами, у зв`язку з цим, частину своїх нерегулярних доходів витрачає на їх утримання. Зазначає, що позивач разом із позовною заявою подала копію витягу про реєстрацію права власності на житловий будинок у [ADDRESS] , де власником вказано [PERSON] , однак замовчала той факт, що рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 18.05.2021 року, залишеним без змін постановою Волинського апеляційного суду від 09.09.2021 року, за [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку. Крім того, [PERSON] зауважує, що позивач працює в КП «Луцькводоканал» і має постійний дохід, у зв`язку з чим у неї є більші можливості щодо надання матеріальної допомоги повнолітній донці. Вважає, що позивачем не доведено існування всіх юридичних фактів та не надану суду жодного доказу, який би підтверджував заявлений розмір аліментів у сумі 1500 грн., разом з тим, погоджується сплачувати аліменти в користь саме доньки [PERSON] , а не позивачки [PERSON] , у розмірі 1000 грн. Щодо вимог про стягнення витрат на правову допомогу заперечував повністю. З огляду на викладені вище обставини, просить суд, стягнути з [PERSON] на користь повнолітньої доньки [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до закінчення донькою навчання, у стягненні витрат на правову допомогу в розмірі 1500 грн. відмовити. Представником позивача адвокатом - Терлецьким О.М. подано відповідь на відзив на позовну заяву, де вказує, що відповідач належної матеріальної допомоги на утримання доньки [PERSON] як не надавав так не надає, донька перебуває на повному утриманні позивача. Навчання [PERSON] на денній формі навчання позбавляє її можливості працювати та потребує додаткових фінансових затрат, позивачу матеріально не вистачає утримувати двох доньок, що зумовлює право на стягнення аліментів з колишнього чоловіка. Просив суд позов задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши представлені письмові докази у справі, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] від 05.12.2002 року вбачається, що позивач та відповідач є батьками останньої (а.с. 24). Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 18.01.2021 року ухвалено стягувати з відповідача в користь доньки [PERSON] аліменти на її утримання у зв`язку із навчанням в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 01.12.2020 року до закінчення нею навчання - 30.06.2021 року, яке вичерпало свою силу у зв`язку із настанням граничного строку стягнення аліментів (а.с. 10-12). [PERSON] навчається у Волинському національному університеті імені Лесі Українки на денній формі навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2023 року, що стверджується довідкою №09/2149 від 07.09.2021 року із навчального закладу (а.с. 14). Як вбачається із свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 24.06.2021 року, позивач змінила прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] », про зроблено відповідний актовий запис за №49 (а.с. 25). Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №176980834 від 09.08.2019 року вбачається, що власником житлового будинку в [ADDRESS] є [PERSON] , однак відповідач посилаючись на те, що за [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину даного житлового будинку за рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 18.05.2021 року, залишеним без змін постановою Волинського апеляційного суду від 09.09.2021 року, до суду разом із відзивам на позовну заяву рішення чи постанову додано не було (а.с. 19). Крім того, відповідач проживає разом зі своїми непрацездатними батьками [PERSON] та [PERSON] , які є пенсіонерами, за адресою: [ADDRESS] . Його мати є інвалідом ІІІ групи. Дані обставини підтверджуються довідкою №45086/50/04-21 від 27.10.2021 року виданою Луцьким РУП ГУНП у Волинській області, посвідченням № [NUMBER] від 05.06.2000 року, пенсійним посвідченням серії [NUMBER] від 23.01.2013 року. Родинні зв`язки, а саме що [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] стверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.06.1977 року. Також, як вбачається із довідки №ЛВ000000074 від 18.11.2020 року, позивач працює в КП «Луцькводоканал» з 12.01.2021 року та займає посаду оператор на решітці 2р, дохід якої за період з 01.01.2020 року по 31.10.2020 року склав 81439,89 грн. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, беручи до уваги матеріальний стан сторін, потреби доньки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із її навчанням, у твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн. щомісячно, починаючи від дня подачі позову і до закінчення нею навчання - 30.06.2023 року. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, суд враховує наступне. Позивач [PERSON] разом із заявленими вимоги щодо стягнення аліментів, просила суд також стягнути з відповідача на її користь понесені витрати на правову допомогу в сумі 1500 грн. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). В ч. 3 ст. 4 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" встановлено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності). За змістом ч. 1 ст. 14 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатське бюро є юридичною особою, створеною одним адвокатом, і діє на підставі статуту. Найменування адвокатського бюро повинно включати прізвище адвоката, який його створив. З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів позивача [PERSON] здійснювалося адвокатом Терлецьким О.М. на підставі Договору про надання правової допомоги №066 від 15.08.2020 року. Разом з цим, представником позивача надано суду копію ордеру на надання правничої допомоги №066 від 15.08.2020 року та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ВЛ №1135 від 10.05.2019 року на ім`я [PERSON] , копію додатку до договору про надання правової допомоги №066 від 14.09.2021 року, копія акту приймання-передачі послуг згідно договору №066 від 14.09.2021 та копія квитанції до прибуткового касового ордера №30 від 14.09.2021 року. Як встановлено в ч. 4 ст. 58 ЦК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". Таким чином, повноваження адвоката Терлецького О.М. як представника позивача підтверджені в порядку, встановленому чинним цивільним процесуальним законодавством. Наявні у справі документи безперечно свідчать про те, що адвокат Терлецький О.М. надавав правову допомогу позивачу на підставі Договору про надання правової допомоги №066 від 15.08.2020 року, укладеного між Адвокатським бюро "Олександра Терлецького" та [PERSON] На підтвердження факту понесення позивачем витрат у вищевказаній сумі до позову приєднано копію квитанції до прибуткового касового ордера №30 від 14.09.2021 року, відповідно до якої Адвокатським бюро "Олександра Терлецького" прийнято від [PERSON] на підставі договору про надання правової допомоги №066 від 15.08.2020 року, акту приймання-передачі послуг згідно договору №066 від 14.09.2021 та додатку до договору про надання правової допомоги №066 від 14.09.2021 року - 1500 грн. 00 коп. Вказана квитанція до прибуткового касового ордеру, на переконання суду, є належними доказом понесення позивачем витрат на правову допомогу. При цьому, правильність ведення Адвокатським бюро "Олександра Терлецького" обліку прибуткових операцій виходить за межі вирішення питання про відшкодування судових витрат у цивільній справі. Враховуючи викладене, з огляду на те, що представником позивача є Адвокатське бюро "Олександра Терлецького" в особі адвоката Терлецького О.М., суд приходить до висновку про наявність належних та достовірних передбачених чинним законодавством доказів того, що сплачена [PERSON] на підставі квитанції до прибуткового касового ордера №30 від 14.09.2021 року сума коштів у розмірі 1500 грн є витратами позивача на професійну правничу допомогу адвоката у даній цивільній справі. За змістом ч.ч. 3, 4, 5 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). З врахуванням вищевикладеного, суд вбачає доведеність позивачем [PERSON] факту оплати адвокату Терлецькому О.М. грошових коштів в розмірі 1500 грн., як витрат за надані послуги правової допомоги, а тому, з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати пов`язані з розглядом справи у вигляді витрат на правову допомогу у розмірі 1500 грн. Згідно із положенням ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial