Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

У травні 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], ТОВ "Укрпромбанк", приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ткачука С.В. про визнання договору недійсним. Вказуючи на те, що з 27 червня 1997 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] 5 вересня 2008 року між ТОВ "Укрпромбанк" та [PERSON] укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір. Предметами іпотеки є: садовий будинок [NUMBER] загальною площею 267,6 кв. м, який знаходиться за адресою [ADDRESS], СТ "Аметист" та земельна ділянка площею 0,0600 га, для ведення садівництва, що розташована за адресою [ADDRESS], СТ "Аметист". Також, 5 вересня 2008 року нотаріусом накладено заборону відчуження предметів іпотеки. Оскільки [PERSON] перебуваючи у шлюбі з позивачкою без її згоди уклав з ТОВ "Укрпромбанк" договір іпотеки за яким передав в іпотеку указані садовий будинок та земельну ділянку, тобто без згоди другого з подружжя розпорядився майном, що перебуває у їх спільній сумісній власності, [PERSON] просить суд визнати іпотечний договір, укладений 5 вересня 2008 року між [PERSON] та ТОВ "Укрпромбанк" недійсним, зобов'язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ткачука С.В. виключити запис з державного реєстру про державну реєстрацію іпотечного договору та виключити з реєстру заборон відчуження записи № 2010 та № 2011.Ухвалою суду від 11 липня 2012 року, постановленою у судовому засіданні, відповідача - ТОВ "Укрпромбанк" замінено його правонаступником, а саме - ПАТ "Дельта Банк". Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.05.2013 року позов [PERSON] було задоволено частково та визнано недійсним іпотечний договір № 1817-0201001/Zфквіп-08 від 5 вересня 2008 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрпромбанк" та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ткачуком Сергієм Володимировичем. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14 березня 2017 року вищевказане рішення суду від 14.05.2013 року було скасовано та справу призначено до розгляду в загальному порядку. Позивачка у судове засідання не з'явилась, подавши через свого представника заяву в якій просить суд розглядати справу без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення позову. Представник ПАТ «Дельта Банк» в судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти його задоволення. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ткачук С.В. в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Суд, вислухавши сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з'ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Відповідно до положень ч., п.п.1, 3, 7, 10 ч.2 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно з положеннями ч.3 ст.65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчення. Правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень (ч. 2,ч. 4 ст. 369 ЦК України). У відповідності до положень п. 25 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", при оспоренні договору застави (іпотеки) суд має враховувати положення статті 578 ЦК, згідно з якими майно, що є у спільній власності, може бути передане у заставу лише за згодою іншого з подружжя, який у разі пред'явлення позову про звернення стягнення на таке майно має бути залучений до участі у справі. Відповідно до положень ч.1 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, інші актам цивільного законодавства. Згідно з положеннями ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Судом установлено, що 5 вересня 2008 року між ТОВ "Укрпромбанк" та [PERSON], укладено іпотечний договір № 1817-0201001/Zфквіп-08, відповідно до умов якого іпотека за цим договором забезпечує вимоги іпотекодержателя за кредитним договором. Відповідно до п.1.2. договору, предметом іпотеки є: садовий будинок [NUMBER], загальною площею 267,6 кв.м, який знаходиться за адресою [ADDRESS], СТ "Аметист", та земельна ділянка площею 0,0600 га, для ведення садівництва, що розташована за адресою [ADDRESS], СТ "Аметист" (а.с. 6). Садовий будинок, який є предметом іпотечного договору, належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] виданого Дібрівською сільською радою Васильківського району Київської області 25 червня 2008 року, на підставі рішення № 21 від 2 березня 2008 (а.с.60), а земельна ділянка - на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Васильківським районним відділом земельних ресурсів Київської області 20 лютого 2006 року, на підставі рішення 18 сесії 4 скликання Дібрівської сільської ради Васильківського району Київської області від 15 квітня 2005 року № 234-18-VІ, та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право постійного користування землею (а.с.61). Спірний іпотечний договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ткачуком С.В. (а.с. 6-8). Крім того, при укладенні оспорюваного договору [PERSON] склав заяву, якою повідомив нотаріуса, що на момент набуття вказаних в договорі будинку та земельної ділянки в зареєстрованому шлюбі він не перебував. Факт відсутності перебування [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, перевірено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ткачуком С.В. за паспортом [PERSON] в якому відсутня відмітка про укладення шлюбу (а.с. 28). Заяву аналогічного змісту [PERSON] подав 5 вересня 2008 року ТОВ "Укрпррмбанк", в якій повідомив, що на момент отримання кредиту в зареєстрованому шлюбі не перебував та не теперішній час не перебуває (а.с. 59). Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2011 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 9 жовтня 2012 року, позов [PERSON] до [PERSON] задоволено: визнано за [PERSON] та [PERSON] право спільної сумісної власності на будинок і земельну ділянку, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та визначено частку [PERSON] у праві спільної сумісної власності на будинок і земельну ділянку, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] у розмірі ?. Цим рішенням суду встановлено та доказуванню відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України не підлягає, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 червня 1997 року (а.с. 10). Про, те сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі також свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 27 червня 1997 року (а.с. 11). Враховуючи, що у судовому засіданні на підставі зібраних по справі доказів установлено, що передане в іпотеку за спірним договором нерухоме майно є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON], на момент укладення цього іпотечного договору вони перебували у зареєстрованому шлюбі, згоди на укладення договору позивачка не надавала, [PERSON] повідомляючи банк та нотаріуса про те, що в шлюбі не перебуває, діяв у супереч вимогам закону, а саме ч. 3 ст. 65 СК України чим порушив права позивачки, суд дійшов висновку, що спірний іпотечний договір підлягає визнанню недійсним з підстав, передбачених ч. 1 ст. 203 ЦК України. Інших доказів щодо спростування вказаних доводів представником ПАТ «Дельта Банк» не надано. Оскільки вимоги позову про скасування державної реєстрації не відноситься до визначених законом способів захисту цивільного права, порушені не до належного відповідача, то ці вимоги задоволенню не підлягають. Враховуючи наведене та

Outcome: partial