Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Антонівської селищної ради, в якій з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 22.08.2017 року, просила визнати за нею право власності на домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Позовні вимоги мотивовано тим, що [PERSON] є чоловіком позивача, після його смерті відкрилась спадщина до складу якої входить домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у видачі свідоцтва було відмовлено з посиланням на відсутність належного оформлення документів про право власності на належне спадкодавцю майно. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, з підстав викладених у письмових запереченнях на позов. Треті особи в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] є чоловіком [PERSON] Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому домоволодіння що розташоване за адресою: [ADDRESS]. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги після померлого чоловіка. [PERSON] фактично прийняла спадщину після померлого [PERSON], оскільки на момент смерті проживала з останнім, що підтверджено довідкою Виконавчого комітету Антонівської селищної ради. Листом Першої Херсонської державної нотаріальної контори позивачу роз'яснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно. Згідно акту від 17.11.1977 року виданого Антонівською селищною радою, [PERSON] передано житловий будинок. КП "Херсонське бюро технічної інвентаризації" ХОР на ім'я [PERSON] виготовлено технічний паспорт на вказаний будинок. За життя [PERSON] не оформив право власності на домоволодіння у встановленому законом порядку та не здійснив державну реєстрацію права власності. Згідно акту від 11.12.2015 року [PERSON] та [PERSON] (сусіди позивача) не заперечують проти визнання за [PERSON] права власності на будинок та всі господарські споруди за адресою: [ADDRESS], оскільки це жодним чином не порушує їх права. Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає після державної реєстрації цього права. Згідно статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з вимогами гл.7 Закону України "Про нотаріат" та відповідною інструкцією (п.216) нотаріус має право видати свідоцтво про право на спадщину нерухоме майно лише за умови пред'явлення спадкоємцями правовстановлюючого документа про належність цього майна спадкодавцеві та витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно (за винятком земельної ділянки), тобто за умови, якщо право власності спадкодавця на це нерухоме майно зареєстроване за його життя. Отже, враховуючи випадки коли спадкодавець за життя не оформив право власності та/або не забезпечив його державної реєстрації, це стає перешкодою для оформлення права на спадщину в загальному порядку. В той же час, відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", відсутність реєстрації не позбавляє власника нерухомого майна його права на майно, набуте ним раніше. Як передбачено ст. 328 ЦК України,право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на момент смерті [PERSON], при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно вимог ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР 1963 року прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи , яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого, статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до роз'яснень наданих у п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі викладеного, суд вважає доведеним, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину, а отже має право спадкування і визнання за нею права власності на спадкове майно, що в свою чергу не порушить права інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved