Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

20.03.2013 року позивач ПрАТ "СК БРОКБІЗНЕС" звернувся до суду з зазначеною позовною заявою до відповідача [PERSON], в якій зазначив що 07.06.2011 року в м. Одеса мала місце дорожньо-транспортна пригода, яка сталася з вини водія автомобіля «DAEWOO LANOS», н.з. [NUMBER] [PERSON], який керуючи відповідним транспортним засобом зіткнувся з іншим автомобілем марки «TOYOTA RAV4» н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок чого зазначений автомобіль отримав механічні пошкодження. Розмір матеріальних збитків на відновлення автомобіля склав 1000 грн., тому за заявою власника автомобіля - потерпілої [PERSON] відповідно до вимог ст. 25 Закону України "Про страхування" позивачем здійснено виплату відшкодування збитків страхувальнику у вищезазначеному розмірі, які в порядку зворотної вимоги (регресу) просив стягнути з відповідача у справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, втім надіслав на адресу суду письмову заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, заявлені позивачем позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення йому судової повістки. Заяв про розгляд справи за його відсутності не направляв, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходе наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 14.04.2012 року між ПрАТ "СК БРОКБІЗНЕС" та громадянином [PERSON] укладено договір (поліс) № АА/3211449 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого ПрАТ "СК БРОКБІЗНЕС" застрахувало транспортний засіб «DAEWOO LANOS», н.з. [NUMBER]. 07.06.2011 року близько 09:15 год. в м. Одеса, водій [PERSON], в порушення вимог п. 16.6 ПДР України, при здійсненні керування автомобілем «DAEWOO LANOS», н.з. [NUMBER], виконуючи маневр розвороту на перехресті проспектів Олександрійського - В. Арнаутська, не надав дорогу іншому транспортному засобу «TOYOTA RAV4» н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався в зустрічному напрямку та допустив зіткнення в результаті чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Вина [PERSON] у скоєнні вказаного ДТП підтверджується постановою судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 12 серпня 2011 року відповідно до якої, відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільні - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанова суду, з питань чи мали ці дії та вчинені вони цією особою. Постанова судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 12 серпня 2011 року не скасована відповідним судом у порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вона ухвалена, тому провина водія [PERSON] в скоєні ДТП встановлена та не потребує доказування. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «TOYOTA RAV4», державний реєстраційний № [NUMBER], що належить [PERSON] Розмір матеріальної шкоди, завданої власнику пошкодженого автомобіля «TOYOTA RAV4» відповідно до Розрахунку страхового відшкодування від 03.06.2013 року склав 1000 грн. Завдана матеріальна шкода відповідачем відшкодована не була. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування 04.06.2013 року звернулася до ПрАТ "СК БРОКБІЗНЕС" з відповідною заявою. Згідно норми ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Такими актами є Закон України "Про страхування" та Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", які містять спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до ст. 25 Закону України "Про страхування" ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" позивач відшкодував у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна майну потерпілому під час ДТП. Так, згідно Страхового Акту № 47640/1 від 13.06.2013 року ПрАТ "СК БРОКБІЗНЕС" здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 1000 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням № 5722 від 20.06.2013 року. Відповідно до приписів ст. 993 ЦК України, та ст. 27 Закону України "Про страхування" ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Документальні докази, які містяться в матеріалах справи підвереджують, що позивачем обов'язок, який на нього покладено Законами України "Про страхування", "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та договору (поліс) № АА/3211449 від 14.04.2012 року обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів), по відшкодуванню шкоди заподіяною відповідачем [PERSON] виконаний. Позивач звертався 18.10.2013 року до відповідача з претензією про добровільне відшкодування витрат, понесених ним при виплаті потерпілій [PERSON] страхового відшкодування за заподіяну відповідачем шкоду в розмірі 1000 грн., що підтверджується поштовим повідомленням про вручення [PERSON] відповідної претензії, однак, останній вказані витрати до цього часу позивачу не відшкодував. Виходячи з цього, заявлені позивачем вимоги про відшкодування витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування за заподіяну відповідачем шкоду у розмірі 1000 грн., знайшли своє підтвердження при судовому розгляді справи, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім цього, у відповідності до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved