Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], за участю третьої особи: орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської Ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав у відношенні його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], а також стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина щомісячно в розмірі 883 (вісімсот вісімдесят три) гривні 50 копійок, на особистий рахунок дитини з моменту подачі позову і до досягнення дитиною віку повноліття, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 30.07.2010 року до 25.04.2013 року, від якого у сторін [INFO] народився син, [PERSON], про що Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції зроблено актовий запис № 637 від 24 травня 2011 року. З моменту народження дитини відповідач не виконує батьківських обов'язків щодо свого сина, а саме ніякої допомоги для його матеріального забезпечення не надає, участі в його вихованні не приймає та взагалі долею дитини та станом здоров'я не цікавиться. Всі питання щодо виховання дитини вирішуються позивачкою самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина проживає з позивачкою, знаходиться на повному її утриманні, на які вона прикладає всі свої зусилля та можливості. Оскільки, відповідач не бажає виконувати свої батьківські обов'язки, вона вимушена звернутися з наступним позовом до суду. Представник позивачки надав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив суд розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, надав до органу опіки та піклування заяву про те, що ознайомлений, проти розгляду справи за його відсутності та позбавлення його, [PERSON], батьківських прав не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивачка з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 30.07.2010 року до 25.04.2013 року, від якого у сторін [INFO] народився син [PERSON], про що Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції зроблено актовий запис № 637 від 24 травня 2011 року. Як вбачається із свідоцтва про народження [PERSON] в графі «Батько» вказаний [PERSON], матір'ю вказана [PERSON] Позивачка та відповідач припинили подружні стосунки з квітня 2013 року, з цього ж часу сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, дитина залишилась проживати з матір'ю. З цього ж часу відповідач не виконує батьківських обов'язків щодо сина, матеріальної допомоги на його утримання не надає, участі в його вихованні не приймає, долею дитини та станом здоров'я не цікавиться. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15.04.2013 року, яке набрало законної сили 25.04.2013 року, було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. У зв'язку із розірванням шлюбу позивачка змінила прізвище «[PERSON]» на дошлюбне «[PERSON]», про що було видано свідоцтво про зміну імені [NUMBER] від 26 листопада 2013 року та складено відповідний актовий запис за № 38 від 26 листопада 2013 року. 31 травня 2014 року позивачка уклала шлюб з [PERSON], зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції за актовим записом № 740. У результаті шлюбу позивачка змінила прізвище на "[PERSON]". Як вбачається з висновку орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради та наданих пояснень, з 2013 року після розірвання шлюбу позивачка проживає зі своїм чоловіком, [PERSON], та вони разом виховують неповнолітнього сина [PERSON] На підставі звернення позивачки про внесення змін до актового запису про народження 04 лютого 2015 року видано свідоцтво про народження серія [NUMBER], відповідно до якого відбулась зміна прізвище неповнолітнього сина з "[PERSON]" на "[PERSON]" та після чого у свідоцтві про народження записано [PERSON]. Відповідно до п.2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради 27 березня 2018 року зробив висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] батьківських прав по відношенню до його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Таким чином, судом встановлено систематичне, невиконання відповідачами своїх батьківських обов'язків по вихованню їх дітей, що проявилось у не піклуванні про їх здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України випливає, що вразі відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той з подружжя, з ким вона проживає, має право звернутися до суду з відповідним позовом про стягнення аліментів. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини що мають істотне значення. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. 17 травня 2017 року Верховна Рада України прийняла Закон № 2037-У111 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів». Закон набрав чинності 08.07.2017 року. Відповідно до частини 3 ст.181 СК України (у редакції зі змінами від 08.07.2017 року) за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1, 2 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 року № 1801-VIII встановлено суми прожиткового мінімуму на 2017 рік для дітей віком з 6 до 18 років. Згідно з даним Законом для дітей відповідного віку прожитковий мінімум складає: з 01 січня 2017 року - 1689 гривень; з 01.05.2017 року - 1777 гривень; з 01 грудня - 1860 гривень. Законом України "Про державний бюджет України на 2018 рік" від 07.12.2017 року встановлено суми прожиткового мінімуму на 2018 рік для дітей віком до шести років. Згідно з даним Законом для дітей від 6-ти років прожитковий мінімум складає: з 01 січня 2018 року - 1860 гривень; з 01.07.2018 року - 1944 гривні; з 01 грудня - 2027 гривень. Згідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 08.11.2017 року. За таких обставин та враховуючи те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], крім того органом опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради зроблено висновок про можливість позбавлення батьківських прав, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] щодо позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів з [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO],, обґрунтовані, доведені та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved