Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

10 жовтня 2013 р. товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" (надалі - ТОВ "Кредитні ініціативи") звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 2185263,34 грн. Позов обґрунтований наступним. На підставі кредитного договору від 30 жовтня 2007 р. № 2615/1007/71-021 акціонерний комерційний банк «ТАС-Комерцбанк» (надалі АКБ «ТАС-Комерцбанк») надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 140000 доларів США. За умовами вказаного договору позичальник зобов'язався повернути кредит і сплатити проценти за користування ним. В забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором 30 жовтня 2007 р. з відповідачем [PERSON] укладено договір поруки № 2615/1007/71-021-Р-21, відповідно до умов якого останній зобов'язався солідарно з позичальником відповідати за виконання усіх зобов'язань за кредитним договором. На підставі договору факторингу від 28 листопада 2012 р. правонаступник АКБ «ТАС-Комерцбанк» публічне акціонерне товариство «Сведбанк» (надалі - ПАТ «Сведбанк») відступило факторинговій компанії «Вектор Плюс» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, в тому числі і по договору, укладеному з [PERSON] В свою чергу факторингова компанія «Вектор Плюс» на підставі договору факторингу від 28 листопада 2012 р. відступила права вимоги заборгованості по кредитних договорах ТОВ "Кредитні ініціативи". Таким чином ТОВ "Кредитні ініціативи" набуло статусу нового кредитора за укладеним з [PERSON] кредитним договором Позивач посилається на те, що позичальник [PERSON] порушив умови кредитного договору, у зв'язку з чим йому було направлено вимогу про дострокове повернення кредиту, проте вона виконана не була. Відтак станом на 30 вересня 2013 р. [PERSON] має прострочену заборгованість по тілу кредиту в сумі 139324 доларів США, що еквівалентно 1113616,73 грн., по відсотках в сумі 19687,83 доларів США, що еквівалентно 157364,83 грн. та по пені в сумі 114385,31 доларів США, що еквівалентно 914281,78 грн. Відповідач [PERSON] первісний позов не визнав, пред'явивши до ТОВ "Кредитні ініціативи" зустрічний позов про визнання припиненим правовідношення, яке виникло з договору поруки. В обґрунтування зустрічних вимог [PERSON] зазначив, що оскільки позичальник [PERSON] порушив умови кредитного договору, 4 вересня 2009 р. в приміщенні банку йому як поручителю було надане повідомлення про зміну умов кредитного договору. Згідно вказаного повідомлення строк виконання основного зобов'язання настав 14 вересня 2009 р., проте протягом шести місяців від вказаної дати кредитор вимоги до нього не пред'явив, а отже відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припинилася. Представники ТОВ "Кредитні ініціативи" подали письмове клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні зустрічний позов підтримала, первісний позов не визнала пославшись на необґрунтованість і недоведеність позовних вимог, сплив позовної давності та припинення дії договору поруки. За міркуванням представника відповідачів наданий позивачем розрахунок заборгованості не базується на вимогах закону, оскільки позивач не має ліцензії НБУ на кредитування в іноземній валюті, при цьому не було враховано реалізацію предмета іпотеки і відповідно не зменшено розмір заборгованості на отриману від реалізації предмета іпотеки суму. Також не було дотримано процедуру відступлення права вимоги та грубо порушено права відповідачів, яких не повідомили про заміну кредитора, а отже вони мають право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові. Оскільки строк виконання зобов'язання настав 14 вересня 2009 р., а позивач звернувся з даним позовом лише у жовтні 2013 р., він пропустив строк позовної давності, що є підставою для відмови у позові за спливом позовної давності. Заслухавши представника відповідачів та дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 30 жовтня 2007 р. між АКБ «ТАС-Комерцбанк» (Банком) та [PERSON] (Позичальником) укладено кредитний договір № 2615/1007/71-021 (а.с. 35-38). Предметом вказаного договору є надання Банком Позичальнику кредиту в сумі 140000 доларів США на строк по 30 жовтня 2032 р. під 11,9% річних. Відповідно до п. 1.3. договору сторони встановили, що розмір процентної ставки може змінюватися без укладання додаткового правочину у випадку і у порядку, встановленому п. 6.1.2. договору, зокрема в разі зміни економічних умов та вартості ресурсів на ринку позикового капіталу. Сторони договору погодили, що погашення кредиту, сплата процентів і комісій здійснюється позичальником щомісяця фіксованими платежами (ануїтетними платежами) в сумі 1465 доларів США до 10 числа кожного місяця (п. 3.1.1. договору). Таким чином на підставі письмового договору між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] виникли кредитні відносини, які врегульовані параграфом 2 глави 71 ЦК України. Виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором було забезпечено порукою та іпотекою нерухомого майна. Так 30 жовтня 2007 р. між АКБ «ТАС-Комерцбанк» (Банком) та [PERSON] (Поручителем) було укладено договір поруки № 2615/1007/71-021-Р-21, відповідно до умов якого Поручитель зобов'язався солідарно з Позичальником відповідати перед Банком за виконання усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору (а.с. 46). [PERSON] на підставі іпотечного договору від 30 жовтня 2007 р. № 2615/1007/71-021-Z-21 передав в іпотеку АКБ «ТАС-Комерцбанк» належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS] (а.с. 68-70). АКБ «ТАС-Комерцбанк» свої зобов'язання за договором виконав, що сторонами не оспорюється. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, яка на підставі положень ч. 2 ст. 1054 ЦК України застосовується до відносин за кредитним договором, позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцеві кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що позичальник [PERSON] порушив терміни сплати ануїтетних платежів, у зв'язку з чим Банк відповідно до п. 8.1. кредитного договору вправі нарахувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення та вимагати дострокового погашення кредиту, як це встановлено п. 3.7. договору. Умова договору про дострокове повернення кредиту узгоджується та не суперечить положенням ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Правонаступник АКБ «ТАС-Комерцбанк» ПАТ «Сведбанк» скористався наданим йому договором та законом правом вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, і 4 вересня 2009 р. вручив позичальнику [PERSON] та поручителю [PERSON] повідомлення про зміну умов кредитного договору, згідно якого строк виконання зобов'язання настає на десятий календарний день рахуючи з 7 вересня 2009 р. (а.с. 104). Таким чином строк виконання основного зобов'язання настав 18 вересня 2009 р., проте вимоги кредитора виконані не були, у зв'язку з чим іпотекодержатель набув права задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки. 11 серпня 2011 р. нотаріус вчинив виконавчий напис про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS], для задоволення вимог іпотекодержателя в сумі 173588,61 доларів США та 209053,02 грн., яка включає заборгованість за кредитом в сумі 139324 доларів США, яка виникла з 18 вересня 2009 р., заборгованість за відсотками в сумі 34264,61 доларів США за період з 30 жовтня 2007 р. по 10 серпня 2011 р., пеню в сумі 209053,02 грн., нараховану за період з 12 серпня 2010 р. по 11 серпня 2011 р., та 12740 грн. плати за вчинення виконавчого напису (а.с. 66). В порядку примусового виконання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса за результатами прилюдних торгів предмет іпотеки було реалізовано за 527600 грн., з яких 448987,60 грн. було перераховано ПАТ «Сведбанк» на погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором, а 78612,40 грн. становила винагорода організатора прилюдних торгів. (а.с. 67). Таким чином за рахунок реалізації предмета іпотеки вимоги кредитора були задоволені лише частково. Згідно з договором факторингу від 28 листопада 2012 р. ПАТ «Сведбанк» відступив ТОВ "Вектор Плюс" право вимоги за рядом кредитних договорів (а.с. 8-16), в тому числі і за кредитним договором, укладеним з [PERSON] Згідно з договором факторингу від 28 листопада 2012 р. № 15 ТОВ "Вектор Плюс" відступив право вимоги за кредитним договором, укладеним з [PERSON], новому кредитору ТОВ "Кредитні ініціативи" (а.с. 17-30). На підставі вищевказаних договорів у відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України ТОВ "Кредитні ініціативи" набуло прав кредитора у зобов'язанні, що виникло на підставі кредитного договору, укладеного між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] (а.с. 117). На момент набуття позивачем прав кредитора у зобов'язанні заборгованість [PERSON] складала 291041,48 доларів США і включала заборгованість по тілу кредиту в сумі 139324 доларів США, заборгованість по процентах - 56139,30 доларів США та заборгованість по пені в сумі 95578,18 грн., що підтверджується витягом з реєстру заборгованостей боржників до договору факторингу від 28 листопада 2012 р., укладеного між ТОВ "Вектор Плюс" та ТОВ "Кредитні ініціативи" (а.с. 117). 2 жовтня 2013 р. позивач письмово повідомив [PERSON] та [PERSON] про здійснену заміну кредитора у зобов'язанні та про наявність заборгованості по кредитному договору в сумі 273397,14 доларів США та висунув вимогу у строк до 30 днів з дати отримання вимоги повернути кредит, сплатити нараховані проценти та штрафні санкції (а.с. 48-49, 50), проте вказана вимога виконана не була. Відтак станом на 30 вересня 2013 р. заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 2185263,34 грн. і складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 139324 доларів США, що еквівалентно 1113616,73 грн., заборгованості по відсотках в сумі 19687,83 доларів США, що еквівалентно 157364,83 грн. та пені в сумі 114385,31 доларів США, що еквівалентно 914281,78 грн. (а.с. 47). Всупереч доводам представника відповідачів з наданого позивачем розрахунку вбачається, що грошова сума, одержана від продажу предмету іпотеки, розмір якої у валюті кредиту становить 50544,08 доларів США, була зарахована на погашення заборгованості позичальника [PERSON] по процентах. Суд не приймає до уваги посилання відповідачів на відсутність у позивача індивідуальної ліцензії НБУ на здійснення операцій з використанням іноземної валюти, оскільки вимоги заявлені не в іноземній валюті, а в національній валюти України - гривні. Згідно з приписами ст.ст. 526, 629 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а договір є обов'язковим для виконання сторонами. [PERSON] порушив зобов'язання за договором, яке є грошовим, а отже він у відповідності з положеннями ст. 625 ЦК України не звільняється від відповідальності за неможливість його виконання. Доводи відповідача про сплив позовної давності суд вважає необґрунтованими, виходячи з наступного. За правилами ч. 1 ст. 259 ЦК України сторони можуть укласти письмовий договір про збільшення встановленої законом позовної давності. Умова про збільшення позовної давності може бути вміщена як в окремому документі, так і в укладеному сторонами основному договорі. Оскільки згідно з умовами п. 8.5. кредитного договору до усіх вимог, що випливають з цього договору, встановлюється позовна давність у 10 років, суд вважає, що сторони досягли згоди про збільшення загальної та спеціальної позовної давності, а отже строки позовної давності за кредитним договором не сплили. Виходячи з наведеного, вимоги ТОВ "Кредитні ініціативи" до позичальника [PERSON] суд вважає доведеними і обґрунтованими. Однак з огляду на те, що на погашення заборгованості позичальника за кредитним договором було звернуто стягнення на предмет іпотеки, суд на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України вважає за можливе зменшити розмір пені до 10000 грн. Таким чином загальна сума, яку суд присуджує до стягнення з [PERSON], становить 1280981,56 грн., що включає заборгованість по тілу кредиту в сумі 1113616,73 грн., заборгованість по процентах в сумі 157364,83 грн. та пеню в сумі 10000 грн. Вимоги зустрічного позову про припинення дії договору поруки суд вважає обґрунтованими з огляду на наступне. Згідно з положеннями ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Умова договору поруки про його дію до повного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить положенням ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України щодо поняття та визначення строку. Оскільки строк виконання забезпеченого порукою зобов'язання настав 18 вересня 2009 р., а протягом шести місяців від вказаної дати кредитор вимоги до поручителя [PERSON] не пред'явив, порука припинилася. Враховуючи припинення договору поруки, поручитель [PERSON] не може відповідати за даним позовом. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд здійснює розподіл судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки первісний позов задоволено на 59/100 частин, до стягнення з [PERSON] на користь позивача підлягає 2030,19 грн. судових витрат (3441х596100). Враховуючи задоволення зустрічного позову суд присуджує до стягнення з ТОВ "Кредитні ініціативи" на користь [PERSON] понесені ним судові витрати в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial