Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

У жовтні 2014 року до суду з позовною заявою звернулась [PERSON] до ПАТ "Акцент-Банк" про зупинення нарахувань за кредитним договором. В позовній заяві зазначено, що 10.12.2013 року між ПАТ "Акцент-Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір №ABH0RG121210378, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 5381,00 грн. для оплати товару у вигляді металопластикових конструкцій шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок ФОП [PERSON] Цього ж дня між [PERSON] та ФОП [PERSON] укладено договір на виготовлення та встановлення металопластикових конструкцій на загальну суму 5381,00 грн. Однак ФОП [PERSON], отримавши кошти від позивача, взятих на себе зобов'язань по зазначеному вище договору не виконала, та відмовилась від виконання покладених на неї обов'язків по виготовленню та встановленню металопластикових конструкцій. 29.04.2014 року позивач подала заяву до правоохоронних органів про кримінальне правопорушення. Дана заява зареєстрована в Єдиному реєстрі досудових розслідувань та по ній проводиться досудове розслідування. Позивач вважає, що наведені вище факти є істотною зміною обставин укладеного між нею і банком кредитного договору в розумінні ст. 652 ЦК України, а тому вона зверталась до банку з проханням призупинити нарахування за даним кредитним договором, в чому їй було відмовлено. З огляду на викладене вище, позивач просила суд призупинити нарахування за кредитним договором № ABH0RG121210378 від 10.12.2013 року на суму 5381,00 грн. до вирішення зазначеного вище кримінального провадження. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала. Просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив суд у його задоволенні відмовити з тих підстав, що укладеним між сторонами кредитним договором не передбачено такої умови, як призупинення нарахування платежів, при цьому банк зобовязання виконав в повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.12.2013 року між ПАТ "Акцент-Банк" та [PERSON] укладено кредитно-заставний договір № ABH0RG121210378. Зі змісту заяви позичальника № ABH0RG121210378 від 10.12.2013 року вбачається, що [PERSON] просить банк надати їй строковий кредит в розмірі 5381,00 грн. на строк 36 місяців з кінцевим терміном повернення до 09.12.2016 року включно, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 0,12 % річних та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 131,43 грн. Кредит надається позичальнику для оплати товару згідно з переліком шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок «ИМЕКС» ФОП [PERSON] № 26003010011778 у ПАТ «А-Банк», МФО 307770, код ЄДРПОУ [NUMBER] (п. 9 заяви позичальника). Сума авансового внеску за товар, який сплачується за рахунок власних коштів позичальника, становить 1000,00 грн (п. 10 заяви позичальника). У відповідності до п. 15 заяви позичальника [PERSON] погодилась, що ця заява разом із запропонованими ПАТ «Акцент-Банк» Умовами та правилами, що розміщені на сайті банку: www.a-bank.com.ua і Тарифами, складає між нею та банком кредитно-заставний договір. 10.12.2013 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] укладено договір про надання послуг з виготовлення металопластикових конструкцій на загальну суму 4381,00 грн (а.с. 7). Зі змісту зазначеного договору вбачається, що після оплати замовником вартості вищевказаних металопластикових конструкцій, виконавець зобов'язується передати у власність замовника виготовлені вироби протягом 14-35 робочих днів з моменту укладення договору, а якщо вироби мають нестандартну комплектацію - протягом 40 днів (п. 3.2. договору про надання послуг). Зобов'язання виконавця по даному договору вважаються виконаними в повному обсязі після підписання замовником акту прийому-передачі виробів (п. 9. договору про надання послуг). В судовому засіданні позивач пояснила, що жодних дій з виготовлення зазначених вище металопластикових конструкцій виконавець не вчиняв, обумовлені договором вироби їй не передавались. З довідки про прийняття і реєстрацію заяви, виданої слідчим СВ Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області лейтенантом міліції [PERSON], вбачається, що подана [PERSON] заява про кримінальне правопорушення, по факту шахрайських дій відносно [PERSON] зі сторони ФОП [PERSON] під приводом виготовлення та встановлення вікон та дверей метало-пластикової конструкції 29.04.2014 року зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, реєстраційний номер 12014020010003026, розпочато досудове розслідування (а.с. 6). У зв'язку з викладеним вище, позивач зверталась з проханням до ПАТ «Акцент-Банк» про призупинення нарахування за даним кредитним договором, на що отримала письмову відмову від банку у зв'язку з тим, що припинення нарахувань за кредитним договором може негативно вплинути на роботу банку в цілому, крім того, це заборонено Законом України «Про банки і банківську діяльність», відповідно до якого забороняється встановлювати окремій особі більш сприятливі умови, ніж іншим клієнтам банку за аналогічним договорами (а.с. 5). Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ст. 628 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Стаття 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що ПАТ «Акцент-Банк» свої зобов'язання за кредитним договором № ABH0RG121210378 від 10.12.2013 року виконав в повному обсязі, а саме надав позивачеві кредит шляхом перерахунку коштів на поточний рахунок ФОП [PERSON] У свою чергу [PERSON] зобов'язалась погашати зазначений кредит щомісячними платежами з періодом сплати з 25 по 29 число кожного місяця (п. 7 заяви позичальника). Відповідно до ч. 1 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона (ч. 2 ст. 652 ЦК України). Частиною 4 ст. 652 ЦК України передбачено, що зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом. З аналізу положень кредитного договору № ABH0RG121210378 від 10.12.2013 року, укладеного між ПАТ «Акцент-Банк» та [PERSON], вбачається, що в ньому відсутні умови, які б визначали можливість призупинення нарахування платежів за кредитним договором. В прохальній частині позовної заяви [PERSON] просить суд призупинити нарахування за вказаним кредитним договором до вирішення зазначеного вище кримінального провадження, що фактично є вимогою про зміну умов договору шляхом доповнення його змісту положенням про можливість тимчасового припинення виконання позичальником взятих на себе зобов'язань за даним договором. У зв'язку з тим, що сторони самостійно не дійшли згоди про зміну умов зазначеного вище кредитного договору, дане питання підлягає вирішенню судом на підставі частини 2 та 4 ст. 652 ЦК України. В силу ч. 2 ст. 652 ЦК України однією з обов'язкових умов для зміни договору за рішенням суду є та обставина, що виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Аналіз даного кредитного договору дає підстави вважати, що при укладенні даного договору [PERSON] повинна була розраховувати на те, що ПАТ «Акцент-Банк» перерахує кошти на поточний рахунок ФОП [PERSON], що прямо передбачено в п. 9 заяви позичальника. В судовому засіданні встановлено та не заперечувалось сторонами, що банком було виконано зазначену вище умову кредитного договору, а невиконання ФОП [PERSON] покладених на неї обов'язків по виготовленню металопластикових конструкцій є порушенням договору про надання послуг від 10.12.2013 року, укладеного між [PERSON] та ФОП [PERSON] Таким чином, вимоги позивача щодо призупинення нарахування за кредитним договором № ABH0RG121210378 від 10.12.2013 року не підлягають задоволенню, оскільки є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи. Приймаючи до уваги те, що позов не підлягає задоволенню, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати слід залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed