Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, в якому зазначає, що відповідно до укладеного договору № б/н від 15.02.2006 р. [PERSON] ( далі відповідач ) отримав кредит у розмірі 2100.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відстотків за користування кредитом у розмірі 43.20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те , що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг " та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http.privatbank.ua,terms\\ складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. [PERSON] з "Умов та правил надання банківських послуг" та витягу з "Тарифів Банку" додаються до позовної заяви. При укладанні Договору сторони керувались 526,527 , 530 ,ч.1 ст.599, 615 , 629 , 634 ,1050 та 1054 ЦК України. Згідно статті 634 ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позивач свої зобов"язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі , а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому Договором . Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг , - позичальник зобов"язується погашати заборгованість за Кредитом , відсотками за його використання , за перевитратами платіжного ліміту , а також оплачувати комісії на умовах , передбачених цим Договором . У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав . Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2.ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором, відповідач станом на 31.10.2017 р. має заборгованість 106000.00 грн. , з яких : - 10274.88 грн. заборгованість за кредитом ; - 95725.12 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом ; Розрахунок суми заборгованості додається ( Розрахунок заборгованості відображено з моменту надання та отримання кредитної послуги ) . Просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» вищезазначену суму заборгованості та судові витрати у розмірі 1600.00 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився. Надав суду заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутності. Згоден не прийняття заочного рішення . Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з"явився. В своїй заяві просить суд справу розглянути без його участі. Позов не визнає по тим підставам , що позивач звернувся до суду з порушенням строків позовної давності. Вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позов не підлягає задоволенню . Судом встановлено , що між сторонами дійсно було укладено кредитний договір № б/н від 15.02.2006 р. . Згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 2100.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відстотків за користування кредитом у розмірі 43.20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки. У звязку з невиконанням відповідачем кредитних зобовязань, згідно розрахунку суми заборгованості за кредитним договором за відповідачем числиться вищезазначена сума заборгованість . Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановленого договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Суд погоджується з доводами позивача в тій частині , що відповідач не виконав умови вищезазначеного договору і допустив заборгованість у вищезазначеному розміру . В той же час бере до уваги і заперечення відповідача в частині застосування строків позовної давності. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п"ята статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов"язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Як встановлено матеріалами справи та згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за вищезазначеним кредитним договором останній платіж відповідачем було здійснено 07.05.2015 р. Позивач у своїй відповіді на відзив відповідача посилається на ту обставину , що правовідносини між сторонами були продовжені , оскільки відповідачу було видано кредитну картку № 54570082904716854 зі строком дії до останнього дня 02.2009 р. , у зв"язку зі спливом строку дії карти відповідач звернувся до банку для перевипуску карти , у зв"язку з цим йому видано кредитну картку 4149439107977484 строком дії до останнього дня 11.2011 р. Тобто , строк випущеної картки продовжено до останнього дня 11.2021 року , а отже вони не пропустили строк позовної давності. Дані посилання не можуть бути прийняті судом до уваги оскільки , як вже було вище зазначено початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд . Позивач звернувся до суду з позовом лише 02.01.2018 р. , про що свідчить дата на штемпель на поштовому відправленні, яким позовну заяву було відправлено до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області , тобто з пропуском встановленого законом трирічного строку позовної давності . Після цього позовна давність у розумінні статті 164 ЦК не переривалася, про що свідчить розрахунок заборгованості, наданий позивачем. Інші активні дії, що мали б ознаки визнання відповідачем позову, останнім також не вчинялися. Таким чином, судом встановлено , що відповідач звернувся до суду із заявою про застосування позовної давності , а позивач , в свою чергу звернувся до суду з позовом з порушенням вказаного строку (02.01.2018 року) і не просить поновити його, суд ,

Outcome: dismissed