Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до ПАТ «Альфа-Банк» про визнання недійсним кредитного договору № 500486079 від 20.05.2014 року. Позивач посилається на те, що 20.05.2014 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір № 500486079 від 20.05.2014 року про надання йому споживчого кредиту в сумі 49869 грн. 38 коп. Але, на момент укладення кредитного договору відповідачем було порушено законні права позивача. Кредитний договір за своїм змістом і текстом не відповідає законодавству України, інтересам і волі позивача, порушує його права та законні інтереси. Так, договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах , встановлених договором, а споживач зобов'язаний повертати їх разом з відсотками. Позивач посилається на порушення відповідачем вимоги встановлені постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 року № 168 «Про затвердження правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», а саме п.2.1., п.3.1., п. 3.2., які передбачають, що банки зобов'язані перед укладенням кредитного договору надати споживачу в письмовій формі інформацію про умови кредитування, а також орієнтовну вартість кредиту, графіки платежів у розрізі сум погашення основного боргу, плати процентів за користування кредитом, вартості всіх сукупних послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача. Як зазначає позивач у даному випадку, вказані вимоги нормативних документів відповідачем не були належним чином виконані при укладенні кредитного договору, у зв'язку з чим кредитний договір підлягає визнанню судом недійсним. Позивач наголошує, що йому до укладення договору не надавалась інформація , згідно з ст.15 Закону Укураїни "Про захист прав споживачів", примірник кредитного договору він отримав лише в день укладення договору та не мав змоги належним чином ознайомитися з його умовами, а тому вважає що відповідачем було грубо порушено права споживача при отриманні фінансових послуг, через не виконання відповідачем вимог закону щодо надання повної, своєчасної та достовірної інформації про послугу, що є предметом договору, в зв'язку з чим, позивач був позбавлений можливості належним чином оцінити властивості такої послуги та можливі негативні наслідки. Крім цього, Банк жодним чином не обґрунтовував та не надавав інформації про страховий платіж, який передбачається банком в п.2.4. зазначеного договору, як добровільні страхові платежі. Крім того позивач, пославшись що у зв'язку із виникненням проблем щодо кредиторської заборгованості в нього виникли стресові ситуації, які призвели до погіршення стану його здоров'я, просив стягнути з відповідача в рахунок відшкодування завданої йому моральної шкоди в сумі 500000 грн., розмір якої ним було в ході розгляду справи збільшено до 1000000 грн. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник - [PERSON] не з'явились, просили розглядати справу у їх відсутність та позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, проте надав до суду свої письмові заперечення проти задоволення позову [PERSON] Представник відповідача зазначає, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 500486079 від 20.05.2014 року про надання йому споживчого кредиту в сумі 49869 грн. 38 коп.. Відповідно до п.1 Кредитного договору, цей договір складається з двох розділів, Розділ 1 Базові умови кредитування та розділу 2 Загальні умови кредитування фізичних осіб в ПАТ «Аваль-Банк», які нероздільно пов'язані між собою та складають єдиний документ, включаючи всі додатки до нього, які складають невід'ємну частину цього Договору. Відповідно до п. 7 Розділу № 1 Кредитного договору цей договір вважається укладеним та набуває чинності з моменту підписання сторонами Розділу № 1 цього договору та скріплення печаткою банку. Інші аркуші не потребують додаткового проставляння підписів сторін. Відповідно до п. 5 Розділу 1 Договору кредиту підписанням цього договору Позичальник підтверджує, що він ознайомлений у письмовій формі з умовами надання кредиту, в тому числі вартістю кредиту, його перевагами та недоліками, його особливостями, інформацією про сукупну вартість кредиту з урахуванням реальної процентної ставки, яка передбачена Законом України "Про захист прав споживачів" та нормативними документами НБУ. Згідно п. д) ч. 14 Розділу 2 Договору кредиту, в якому зазначено, що позивач в повній мірі попередньо ознайомлений з умовами надання кредиту, в тому числі вартістю кредиту, його особливостями, перевагами, а також іншою інформацією про кредит. Позивач підтвердив письмово, що він ознайомлений з умовами Договору та погоджується з ними, що він в повній мірі письмово ознайомлений з усією інформацією, доказом чого є його підпис в договорі. Підписання свідчить про намір сторін прийняти на себе права та обов'язки, передбачені договором. Таким чином, представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі. Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до вимог ст.ст. 10, 11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Так, судом встановлено, що 20.05.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 500486079 від 20.05.2014 року про надання позивачу споживчого кредиту в сумі 49869 грн. 38 коп. зі сплатою процентної ставки за користування кредитом в розмірі 17,99 % річних з кінцевим терміном повернення 21.05.2017 р. Згідно п.26 Розділу 2 зазначеного договору 20.05.2014 року за № 007.500486079.111 між ПАТ «Страхова компанія «Уніка Життя» в особі страхового агента - ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування життя, який було укладено на підставі заяви страхувальника [PERSON] Відповідно копії меморіального ордеру № 9598 від 21.05.20144 року на рахунок [PERSON]М, було перераховано кошти за кредитним договором № 500486079 від 20.05.2014 року в сумі 41011 грн. Також, відповідно меморіальному ордеру № 19599 від 21.05.2014 року від імені [PERSON] було переведено кошти в сумі 8858 грн. 38 коп. на рахунок ПРАТ «Уніка життя» в рахунок оплати за послуги страхування згідно з кредитним договором № 500486079 від 20.05.2014 договір про надання йому споживчого кредиту в сумі 49869 грн. 38 коп. При цьому, як вбачається з копії договору [PERSON] ознайомився з умовами і правилами надання банківських та страхових послуг, погодився з ними, про що свідчить підпис на першій сторінці кредитного договору, на додатку № 1 до кредитного договору, на договорі про добровільне страхування життя, відповідно яким [PERSON] письмово підтвердив своє ознайомлення, усвідомлення та погодження з умовами кредитування та страхування. Невід'ємною частиною укладеного сторонами кредитного договору є також Додаток № 1 до кредитного договору № 500486079 від 20.05.2014 року Графік платежів та розрахунок вартості споживчого кредиту процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, який також було підписано, а разом з тим, і отримано інформацію про умови кредитування позичальника. ПАТ «Альфа -Банк » має банківську ліцензію № 61 від 05.10.2011 року на право надання банківських послуг, визначених ч.3 ст. 47 ЗУ «Про банки і банківську діяльність». Згідно виписки по особовим рахункам [PERSON] здійснював сплату необхідних платежів на виконання укладеного між ним та відповідачем кредитного договору, а також і страхових платежів. Згідно положенням ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочини, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно вимогам ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Зі змісту положень ст. 1054 ЦК випливає, що Банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Вимоги законодавства, що стосуються чинності кредитних договорів встановлені як ст. ст. 1048-1052, 1054 ЦК України, так і Законом України від 12 липня 2001 року «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Зміст кредитного договору повинен відповідати вимогам глави 71 ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи, договір укладений між сторонами містить всі істотні умови договору про надання фінансових послуг, передбачені ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а саме: назву документа; прізвище, ім'я і по батькові та адресу особи, яка отримує фінансову послугу, найменування фінансової операції, кредитного ліміту, базової відсоткової ставки, порядку погашення боргу; найменування та місцезнаходження банку; розміру фінансового активу, зазначеного у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків; строк дії договору; зазначення порядку зміни і припинення дії договору; права та обов'язки сторін; відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору ; підписи сторін. Крім того, згідно дослідженої судом кредитного договору позивачем особисто було підтверджено, що він ознайомлений та згоден з Умовами споживчого кредитування та страхування, які були надані йому в письмовій формі, підтверджує про надання йому повної інформації щодо умов кредитування в ПАТ «Альфа-Банк». Також зміст договору має невід'ємну частину Додаток №1 до кредитного договору № 500486079 від 20.05.2014 року Графік платежів та розрахунок вартості споживчого кредиту процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг який є невід'ємною частиною укладеного кредитного договору, міститься інформація для споживача про сукупну вартість кредиту та вартість всіх сукупних послуг, в тому числі послуг на страхування. В своєму позові позивач посилається на невідповідність договору вимогам Закону України "Про захист прав споживачів". Так, згідно вимогам ч. 4 ст. 11 зазначеного Закону, кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. З рішення Конституційного Суду України від 10.11.2011 року № 15-рп/2011, вбачається, що положення п.22,23 ст.1 ст.11 зазначеного Закону у взаємозв'язку з положеннями ч.4 ст.42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення так і виконання такого договору. Відповідно до п. 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10.056.2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача, тощо), або за дії які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача , або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин . Як вбачається з п.2.8 Розділу 1 кредитного договору № 500486079 від 20.05.2015 року, ним передбачається сплати позичальником комісійної винагороди банку за обслуговування кредиту. Нарахування комісії було проведено відповідачем та сплачено позивачу банку, за рахунок позивача, що є незаконним. Таким чином, суд вважає, що п. 2.8. Розділу 1 спірного договору є нікчемний за правилами ч.4 ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів". Однак, відповідно до вимог ч.6 ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів" нікчемність вказаного пункту договору не може бути достатньою підставою для визнання недійсним спірний договір у цілому, оскільки це не змінює інших положень договору. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що при укладенні договору сторони дотримались вимог ст.1055 ЦК України щодо письмової форми кредитного договору. Зазначені умови кредитного договору, окрім п.2.8 Розділу 1 кредитного договору № 500486079 від 20.05.2015 року, який слід вважати нікчемним, також відповідають вимогам глави 71 ЦК України, положенням ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів", якою передбачені права споживача. Твердження позивача про здійснення відповідачем нечесної підприємницької діяльності при укладенні сторонами кредитного договору не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, а тому є безпідставні та необґрунтовані. Не підлягають задоволенню і вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди, так як вбачається з матеріалів справи, правовідносини сторін є договірними і правилами ст.1167 ЦК України не регулюються, також умови договору не передбачають право позичальника на відшкодування моральної шкоди. Доказів заподіяння такої шкоди порушенням умов договору позивач суду не надав. Таким чином, з врахуванням вище зазначеного позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити частково та п.2.8 Розділу 1 кредитного договору № 500486079 від 20.05.2015 року слід вважати нікчемним. В іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Outcome: partial