Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

У листопаді 2016 р. Національна академія\~внутрішніх справ звернулась з вказаним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] вартість витрат, повязаних з утриманням у навчальному закладі у розмірі 29 810,37\~грн.. Свої вимоги обґрунтовує тим, що наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 26.07.2008\~р. №\~714 [PERSON] з 01.09.2008\~р. зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 27.08.2010\~р. №\~1709-р "Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ" Київський національний університет внутрішніх справ реорганізовано в Національну академію внутрішніх справ (далі НАВС). 09.09.2008\~р. між Київським національним університетом внутрішніх справ, комплектуючим органом УМВС України в Житомирській області, та [PERSON] укладено договір № Жт-34 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ, який пізніше було доповнено додатковим договором № 1 від 22.05.2012\~р., що став його невід'ємною частиною. Відповідно до вказаного договору [PERSON] навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов'язувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання відшкодувати витрати, повязані з утриманням у навчальному закладі. Наказом НАВС від 28.06.2012\~р. №\~378 [PERSON] присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю "Правознавство" та видано диплом спеціаліста. Після здобуття вищої освіти, відповідно до умов договору [PERSON] направлено для подальшого проходження служби до УМВС України у Волинській області. Таким чином, навчальним закладом умови договору виконані належним чином. Між тим, 06.03.2015\~р. на адресу НАВС надійшов лист від УМВС України в Житомирській області від 03.03.2015\~р. №\~11-1/1006 згідно з яким [PERSON] звільнено з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни. Тобто, [PERSON] свідомо допустив проступок, що став причиною звільнення його з органів внутрішніх справ до спливу встановленого договором трирічного терміну перебування на службі після закінчення навчання. Від представника позивача в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи (а.с.\~9). Відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин та не подав відзив. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до вимог ЦПК України. Проте в матеріалах справи міститься заперечення від 20.03.2017\~р., у якому він просить відмовити в задоволенні позову внаслідок безпідставності та необґрунтованості посилаючись на те, що Закон України "Про вищу освіту" та Закон України "Про міліцію" втратили свою чинність 06.09.2014\~р. та 07.11.2015\~р. Також під час підписання договору з позивачем не було зазначено чітку вартість навчання, яку треба буде відшкодувати та не зазначено порядок нарахування коштів. На момент підписання угоди він не мав одностайного уявлення про суму вартості навчання, яка може бути стягнута з нього в разі його відмови відпрацювати три роки в державному секторі, і тому таку угоду не можна вважати укладеною. Крім того, на оцінку вказаної угоди впливають і обставини її укладення, які не характеризуються свободою його волі. Також відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується(а.с.\~61-64). Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно витягу з наказу від 26.07.2008\~р. №\~714 Київського національного університету внутрішніх справ [PERSON] зараховано на навчання на 1 курс Київського національного університету внутрішніх справ за спеціальністю "Правознавство"(а.с.\~11). 09.09.2008 р. укладено договір №\~Жт-34 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ між Київським національним університетом внутрішніх справ та рядовим міліції [PERSON](а.с.\~12-13). Крім того, 22.05.2012 р. укладено додатковий договір №\~1 до Договору про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ № Жт-34 від 09.09.2008\~р. між НАВС та рядовим міліції [PERSON] (а.с.\~14). Відповідно до\~частини першої ст. 638 Цивільного кодексу України(далі ЦК України),\~ договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Враховуючи те, що 09.09.2008\~р. між Київським національним університетом внутрішніх справ та [PERSON] укладено договір №\~Жт-34, та 22.05.2012\~р. між НАВС та [PERSON] укладено додатковий договір № 1 до договору про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ № Жт-34 від 09.09.2008\~р., Суд приходить до висновку, що сторони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов'язання щодо виконання даного договору. Відповідно до частини першої\~статті 509 ЦК України\~зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтями\~525,\~526,\~530 ЦК України\~передбачено, що зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 623 ЦК України\~боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Порушенням зобов'язання, відповідно до\~статті 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 2.1.3 Договору № Жт-34 про підготовку фахівця у Київському національному університету внутрішніх справи виконавець зобовязується: забезпечити особу харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами України (а.с.\~12). Пунктом 2.3.6 Договору № Жт-34 про підготовку фахівця у Київському національному університету внутрішніх справи особа зобовязується: у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору відшкодувати фактичні витрати, повязані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком (а.с.\~12 на звороті). Пунктом 3 Договору № Жт-34 про підготовку фахівця у Київському національному університету внутрішніх справи встановлено підстави відшкодування фактичних витрат на підготовку: 3.1 дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України у звязку з відрахуванням особи з Київського національного університету внутрішніх справ та звільненням з органів внутрішніх справ: за власним бажанням без поважних причин; через неуспішність; за порушення дисципліни. 3.2 відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання (а.с. 12 на звороті). Крім того, згідно додаткового договору № 1 до Договору про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ № Жт-34 від 09.09.2008\~р. главу 3 Договору доповнено пунктом 3.3 наступним змістом: 3.3 звільнення особи начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни (а.с. 14). Відповідно до пунктів 4.1 та 4.2 Договору № Жт-34 про підготовку фахівця у Київському національному університету внутрішніх справи відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. У разі дострокового розірвання договору здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення згідно з нормами утримання на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчального закладу та звільнення з органів внутрішніх справ (а.с.\~12 на звороті -13). Судом встановлено, що відповідно до витягу з наказу Національної академії внутрішніх справ № 28.06.2012\~р. №\~378 [PERSON] присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю "Правознавство" (7.03040101) 521 випускнику навчально-наукового інституту підготовки кадрів кримінальної міліції Національної академії внутрішніх справ 2012 р. та видано диплом спеціаліста (а.с. 15). Наказом від 26.02.2015 р. № 44 о/с відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил за пунктом 64 "є" (за порушення дисципліни) старшого лейтенанта міліції [PERSON] (а.с.\~28). Пунктом 4.4. Договору № Жт-34 про підготовку фахівця у Київському національному університету внутрішніх справи передбачено, що у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати, стягнення суми здійснюється у судовому порядку. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в добровільному порядку не відшкодував витрати, повязані з утриманням у навчальному закладі. Згідно довідки про розрахунок фактичних витрат, повязаних з утриманням рядового міліції [PERSON] в Національній академії внутрішніх справ загальний розмір фактичних витрат становить 29\~810,37\~грн. (а.с.\~17). Приймаючи до уваги наведене, Суд приходить до висновку, що [PERSON] порушив умови договору, а тому з нього слід стягнути на користь позивача витрати за навчання в розмірі 29 810,37\~грн.. На підставі\~статті 141\~Цивільного процесуального\~кодексу України\~з [PERSON]на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1\~378,00\~грн..

Outcome: approved