Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Поточищенської сільської ради, в якому просить визнати за нею право власності у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на спадкове майно, що належало спадкодавцю, а саме: на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 94 разом з надвірними господарськими будівлями, розташований у селі Поточище Городенківського району Івано-Франківської області; та на чотири земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Поточищенської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області площею 0,9251 га, 0,4357 га, 0,3305 га, 0,3765 га, право власності на які засвідчене Державними актами на право власності на земельні ділянки серії ІФ №№ 062410, 063272, 062928, 062975, зареєстрованими 21.07.2005 року в Городенківській райдержадміністрації та в Державному земельному кадастрі 21.07.2005 року за №№ 2621683400:07:002:0129; 2621683400:02:001:0258; 2621683400:02:001:0196; 2621683400:02:001:0320. Позовні вимоги мотивувала тим, 09.12.2014 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла їй, [PERSON], жилий будинок з надвірними будівлями по вул. Шевченка, 94 в селі Поточище Городенківського району Івано-Франківської області, присадибну земельну ділянку, всі городи, грошові вклади в ощадкасі, земельний пай, який знаходиться в оренді ПФГ "Поточище", та все інше майно рухоме і нерухоме, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося. 17.03.2015 року [PERSON] померла. У встановлений строк позивачка звернулась у нотаріальну контору із заявою про видачу їй свідоцтв про право на спадщину за заповітом на 4 земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,9251 га, 0,4357 га, 0,3305 га, 0,3765 га, розташовані на території Поточищенської сільської ради, та на житловий будинок № 94 по вул. Шевченка в селі Поточище Городенківського району Івано-Франківської області, які належали померлій [PERSON] У зв'язку із зникненням після смерті [PERSON] оригіналів правовстановлючих документів на спадкове майно, які знаходились у її будинку, на підтвердження факту належності померлій [PERSON] спадкового майна позивачкою було подано в нотаріальну контору належно засвідчені копії державних актів на землю на ім'я померлої, витяги з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, у яких власником цих земельних ділянок зазначена спадкодавець [PERSON] та технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 94 по вул. Шевченка у селі Поточище Городенківського району Івано-Франківської області. Постановою приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] від 24.09.2015 року [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом з підстави неподання нею оригіналів правовстановлюючих документів на вищезгадане майно. У зв'язку з наведеним, позивачка вимушена звернутись до суду за захистом свого цивільного права. 21.12.2015 року позивачка до суду подала заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить доповнити її позов до Поточищенської сільської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом вимогами про встановлення факту належності правовстановлюючих документів: Державних актів на право власності на земельні ділянки серії ІФ №№ 062410, 063272, 062928, 062975, зареєстрованих 21.07.2005 року в Городенківській райдержадміністрації та в Державному земельному кадастрі 21.07.2005 року за №№ 2621683400:07:002:0129; 2621683400:02:001:0258; 2621683400:02:001:0196; 2621683400:02:001:0320 спадкодавцю [PERSON]. В судове засідання сторони та їх представники не з'явились. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Поточищенська сільська рада подала довідку, якою не заперечує проти позову і просить справу розглядати у відсутності представника сільської ради. За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» - справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обовязки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. У відповідності до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. П. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. З копій державних актів на право власності на земельні ділянки серії ІФ №№ 062410, 063272, 062928, 062975, зареєстрованих 21.07.2005 року в Городенківській райдержадміністрації та в Державному земельному кадастрі 21.07.2005 року за №№ 2621683400:07:002:0129; 2621683400:02:001:0258; 2621683400:02:001:0196; 2621683400:02:001:0320 вбачається, що власником земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Поточищенської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області площею 0,9251 га, 0,4357 га, 0,3305 га, 0,3765 га є [PERSON], яка проживає в [INFO]. Згідно копій витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-2601142262015 від 25.03.2015 року, № НВ-2601142272015 від 25.03.2015 року, № НВ-2601142322015 від 25.03.2015 року, № НВ-2601142302015 від 25.03.2015 року, земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Поточищенської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області площею 0,9251 га, 0,4357 га, 0,3305 га, 0,3765 га, право власності на які засвідчене Державними актами на право власності на земельні ділянки серії ІФ №№ 062410, 063272, 062928, 062975, кадастрові номери №№ 2621683400:07:002:0129; 2621683400:02:001:0258; 2621683400:02:001:0196; 2621683400:02:001:0320 належать [PERSON]. Свідоцтвом про народження серії ІІ-НМ № 310098 стверджено, що [PERSON] народилася 12.02.1935 року. Із довідки № 806 від 02.12.2015 р., виданої виконкомом Поточищенської сільської ради встановлено, що [PERSON], [INFO] і [PERSON] одна і таж сама особа. З листа Відділу Держгеокадастру у Городенківському районі Івано-Франківської області № 31-28-0.9-565/2-15 від 16.12.2015 року слідує, що на сьогоднішній день виправити помилки в вищевказаних державних актах немає можливості. Від встановлення вищевказаного юридичного факту залежить реалізація [PERSON] спадкових прав, так як немає іншої можливості виправити документи в яких по різному вказано по батькові спадкодавця [PERSON] Зібрані по справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту належності правовстановлюючих документів: Державних актів на право власності на земельні ділянки серії ІФ №№ 062410, 063272, 062928, 062975, зареєстрованих 21.07.2005 року в Городенківській райдержадміністрації та в Державному земельному кадастрі 21.07.2005 року за №№ 2621683400:07:002:0129; 2621683400:02:001:0258; 2621683400:02:001:0196; 2621683400:02:001:0320 спадкодавцю [PERSON]. Згідно з технічною документацією житлове господарство, розташованепо вул. Шевченка, 94 в с. Поточище, складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», загальною площею 55,4 м. кв., житловою площею 34,0 м. кв., стайні, сараю, кладової, погрібу, вбиральні, колонки, огорожі та вимощення. Випискою з інвентаризаційних матеріалів № 7196, виданою 9.02.2015 р. Обласним комунальним підприємтвом «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», стверджено, що право власності на житловий будинок та господарські будівлі по вул. Шевченка, 94 в с. Поточище Городенківського району станом на 31.12.2012 р. не зареєстровано. Згідно довідки № 651 від 23.12.2014 р., виданої виконкомом Поточищенської сільської ради [PERSON], [INFO] зареєстрована на постійне місце проживання в [INFO]. Житловий будинок по вул. Шевченка, 94 в с.Поточище належить їй на правах приватної власності. З виписки з погосподарської книги Поточищенської сільської ради № 4 за 1991-1995 роки слідує, що суспільна група господарства по вул. Шевченка, 94 на 01.01.1991 р. - колгоспники; список членів сім'ї: [PERSON], [INFO], голова сім'ї; [PERSON], [INFO] сестра. Відповідно до ч. 6 п. а Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). З довідок № 807 від 02.12.2015 р., № 888 від 17.12.2015 р., виданих виконкомом Поточищенської сільської ради встановлено, що [PERSON] померла 24.02.1996 року, а/з № 11 від 24.02.1996 р., спадкоємцем єдиним залишилася сестра - [PERSON]. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно ст.ст. 524, 530 ЦК УРСР, який діяв на час смерті [PERSON], спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповіто; при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв; визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. За заповітом від 09.12.2014 р., посвідченим секретарем Поточищенської сільської ради, зареєстрованим в реєстрі за № 19, [PERSON] заповіла на випадок своєї смерті належний їй жилий будинок по вул. Шевченка, 94 з надвірними будівлями, присадибну земельну ділянку, всі городи, грошові вклади в ощадкасі, земельний пай, який знаходиться в оренді ПФГ "Поточище" та все інше майно рухоме і нерухоме, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося невістці [PERSON]. [PERSON] померла 17.03.2015 р. в м. Тернопіль, що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії І-ИД № 186538. Внаслідок її смерті відкрилась спадщина. На час її смерті діяв Цивільний кодекс України (2004р.). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви нотаріусу про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що спадкоємцем [PERSON] за заповітом від 09.12.2014 р. є [PERSON] До\~\~складу спадщини\~\~спадкодавця [PERSON] входить садибний (індивідуальний) житловий будинок разом з надвірними господарськими будівлями, розташований по вулиці Шевченка, 94 в селі Поточище Городенківського району Івано-Франківської області та чотири земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Поточищенської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області площею 0,9251 га, 0,4357 га, 0,3305 га, 0,3765 га, право власності на які засвідчене Державними актами на право власності на земельні ділянки серії ІФ №№ 062410, 063272, 062928, 062975, зареєстрованими 21.07.2005 року в Городенківській райдержадміністрації та в Державному земельному кадастрі 21.07.2005 року за №№ 2621683400:07:002:0129; 2621683400:02:001:0258; 2621683400:02:001:0196; 2621683400:02:001:0320. Згідно довідок\~\~відділу\~\~Держгеокадастру у Городенківському районі\~\~від\~\~18.11.2015 р. вартість\~\~земельних ділянок\~\~складає: площею 0,9251 га\~\~-\~\~51345,74\~\~грн., площею\~\~0,4357 га 19947,82 грн., площею 0,3305 га\~\~-\~\~16438,65\~грн., площею 0,3765 га\~\~-\~\~14416,52\~\~грн. Згідно ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З постанови приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] від 24.09.2015 року, слідує, що позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки правовстановлюючі документи, які би підтверджували право власності спадкодавця [PERSON] на житловий будинок № 94 по вулиці Шевченка в селі Поточище Городенківського району Івано-Франківської області та земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Поточищенської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області площею 0,9251 га, 0,4357 га, 0,3305 га, 0,3765 га не подано. В газеті "Край" № 5 (1288) від 05.02.2015 року розміщено повідомлення, що втрачені державні акти на земельні ділянки серії ІФ № 062410, 0,9251 га від 21.07.2005 р. за № 010530201035; ІФ № 062975, 0,4357 га; ІФ № 062938; 0,3305 га; ІФ № 063272, 0, 3765 га, видані 06.06.2005 р. № 205 [PERSON] вважати недійсними. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. У п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року " Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" зазначено, що спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно з ч. 2 ст. 1296 ЦК України\~\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. \~ Відповідно до ст. 131\~\~ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Згідно з\~\~п. «а» ч. 3 ст. 152\~\~ЗК України\~\~ захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом\~\~визнання прав. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачкою в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачкою права власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок разом з надвірними господарськими будівлями, розташований по вулиці Шевченка, 94 в селі Поточище Городенківського району Івано-Франківської області та на чотири земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Поточищенської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області площею 0,9251 га, 0,4357 га, 0,3305 га, 0,3765 га, право власності на які засвідчене Державними актами на право власності на земельні ділянки серії ІФ №№ 062410, 063272, 062928, 062975, зареєстрованими 21.07.2005 року в Городенківській райдержадміністрації та в Державному земельному кадастрі 21.07.2005 року за №№ 2621683400:07:002:0129; 2621683400:02:001:0258; 2621683400:02:001:0196; 2621683400:02:001:0320, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню при визнанні їх відповідачем. На підставі ст.ст. 524, 530, 548, 549, 553 ЦК УРСР, ст.ст. 5, 316, 317, 328, 392, 1216, 1222 ЦК України, ст.ст. 131,152 ЗК України,

Outcome: approved