Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом, в якому зазначила, що з 08.11.2004 року перебуває у трудових відносинах з відповідачем. Починаючи з серпня 2014 року їй в повному обсязі не виплачується заробітна плата, у звязку із чим утворилась заборгованість у розмірі 15863,04 гривень, яку вона просила стягнути з відповідача на її користь. Також у звязку із тим, що на протязі майже року вона не отримувала заробітну плату, що призвело до моральних страждань та втрати нормальних життєвих звязків, позивачка просила стягнути моральну шкоду у розмірі 500 гривень. В судове засідання позивачка надала заяву, в якій просила провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача. Представник відповідача [PERSON] "АзовЕлектроСталь" [PERSON], яка діє на підставі довіреності, надала заперечення проти позову. В своїх запереченнях позовні вимоги визнала в частині стягнення заборгованості по заробітній платі, а в частині стягнення моральної шкоди просила відмовити у звязку із недоведеністю цієї вимоги. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та задовольняє позов з наступних підстав. Відповідно до ст..3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як встановлено судом та визнано сторонами, позивачка [PERSON] з 08.11.2004 року перебуває у трудових відносинах з [PERSON] "АзовЕлектроСталь" на посаді машиніста крана 4 розряду, цех № 108. За період часу з серпня 2014 року по червень 2015 року їй була нарахована та невиплачена заробітна плата у розмір 15 863,04 гривень. Відповідно до положень ст..115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Аналогічні вимоги містить ст. 24 Закону України "Про оплату праці". Таким чином, ці позовні вимоги є обгрунтованими та з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в сумі 15 863,04 гривень, яка визнана відповідачем та не оспорювалась ним. Щодо позовних про стягнення моральної шкоди, то суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. За змістом вказаного положення, законною підставою для відшкодування моральної шкоди згідно із\~ст. 237-1 КЗпП України\~є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року із змінами внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25 травня 2001 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди\~розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань фізичних, душевних, психічних) та з урахування інших обставин. \~У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до\~ст. 237-1 КЗпП України\~за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Таким чином судом встановлено, що внаслідок не виплати відповідачем позивачу заробітної плати, останній була спричинена моральна шкода, що виразилась у вимушених змінах у її житті через тривалу невиплату заробітної плати та необхідності вжиття додаткових зусиль для відшукання засобів для свого щоденного існування, відновлення своїх прав, а тому приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди є обгрунтованими та задовольняє їх у повному обсязі. Відповідно до\~положень ст. 88 ЦПК України\~з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в сумі 243,60 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved