Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

У жовтні 2013 року Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулось до суду з позовом до до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування пред'явлених позовних вимог позивач вказав, що 17 жовтня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Сведбанк" та [PERSON], був укладений кредитний договір № 0311/1007/88-039, згідно якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 53000,00 гривень з розрахунку 14,50 % річних за користування кредитом на строк з « 17.10.2007 року по 16.10.2017 року». Як забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON], [PERSON], було укладено Іпотечний договір № 0311/1007/88-039-Z-01 від 17.10.2007 року, відповідно до якого Іпотекодавці за іпотечним договором передали в іпотеку Банку нерухоме майно, що їм належить на праві приватної власності, а саме: квартиру , що складається з 3-х кімнат, загальною площею 35,0 м.кв., та знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 25 травня 2012 року між Публічним акціонерним товариством "Сведбанк" та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Сведбанк» передає - відступає ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Сведбанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях; має право вимоги до боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином, відповідно до Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами АТ «Дельта Банк» набуло статус Нового кредитора і має права вимоги по даному кредитному договору. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся, у зв'язку з чим станом на 16 вересня 2013 року утворилась заборгованість у розмірі 28424,50 гривень, що складається з: 25494,87 гривень - сума заборгованості по кредиту; 2929,63 гривень - заборгованість за відсотками. Добровільно повертати заборгованість відповідач не бажає. У разі несвоєчасного погашення кредиту відповідно до укладеного договору позивач має право вимагати дострокового погашення кредиту у повному обсязі, сплати відсотків та відповідних штрафних санкцій. Просить позов задовольнити. Представник позивача у судове засідання не з'явився. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що від своїх зобов'язань по кредиту не ухиляється, але на даний період часу не в змозі сплатити всю суму цілком. Сплатить всю суму заборгованості на протязі декілька місяців. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, із кредитного договору від 17 жовтня 2007 року вбачається, що між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Сведбанк" та [PERSON], був укладений кредитний договір № 0311/1007/88-039, згідно якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 53000,00 гривень з розрахунку 14,50 % річних за користування кредитом на строк з « 17.10.2007 року по 16.10.2017 року». Відповідно до ст.526 ЦК України "Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу". Згідно зі ст.530 ЦК України "Якщо у зобов'язанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/." Відповідно до ст.1050 ЦК України "Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу." Також, у судовому засіданні встановлено, що як забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON], [PERSON], було укладено Іпотечний договір № 0311/1007/88-039-Z-01 від 17.10.2007 року, відповідно до якого Іпотекодавці за іпотечним договором передали в іпотеку Банку нерухоме майно, що їм належить на праві приватної власності, а саме: квартиру , що складається з 3-х кімнат, загальною площею 35,0 м.кв., та знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні встановлено, що 25 травня 2012 року між Публічним акціонерним товариством "Сведбанк" та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Сведбанк» передає - відступає ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Сведбанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях; має право вимоги до боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином, відповідно до Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами АТ «Дельта Банк» набуло статус Нового кредитора і має права вимоги по кредитному договору між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Сведбанк" та [PERSON]. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконував, про що неодноразово повідомлявся, у зв'язку з чим станом на 16 вересня 2013 року утворилась заборгованість у розмірі 28424,50 гривень, що складається з: 25494,87 гривень - сума заборгованості по кредиту; 2929,63 гривень - заборгованість за відсотками. Добровільно повертати заборгованість відповідач не бажає. Відповідно до ч.2 ст.590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) у разі коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк, якщо інше не передбачено законом або договором. Згідно положень кредитного договору та договору про іпотеку, укладених між сторонами, іпотекодержатель (банк) має право отримати задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки переважно перед іншими кредиторами в повному обсязі, включаючи основну суму боргу, відсотки за користування кредитом, пеню та інші штрафні санкції. На теперішній час правовідносини між позивачем та відповідачем врегульовані Законом України "Про іпотеку", Цивільним кодексом України. Ст.12 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем (відповідачем) зобов`язань, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язань відповідачем, а у разі невиконання вимоги звернути стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду. Відповідно до ст. 35 Закону України "Про іпотеку" встановлено право іпотекодержателя розпочати процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки у разі, якщо вимога іпотекодержателя залишиться без задоволення; згідно норм зазначеного закону (ст.ст.35-39) стягнення на предмет іпотеки може бути звернуто, зокрема, за рішенням суду, при цьому іпотекодержателю надається право продати предмет іпотеки будь-якій третій особі покупцеві, а також право вимагати виселення всіх мешканців, якщо предметом іпотеки є нерухоме майно. Ст.7 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання. У судовому засіданні було встановлено, що відповідач від виконання укладеного кредитного договору ухиляється, тому утворилась заборгованість у загальній сумі 28424,50 гривень, яку він добровільно повертати не бажає. При таких обставинах, оцінюючи всі зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У зв'язку із задоволенням позовних вимог в повному обсязі, суд

Outcome: approved