Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

В грудні 2019 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів в якому просив встановити на його користь безоплатний та безстроковий земельний сервітут на право проходу до належної йому каналізаційної мережі через земельну ділянку належну [PERSON] , розташовану за адресою [ADDRESS] та земельну ділянку належну [PERSON] розташовану за адресою [ADDRESS] . Свій позов обґрунтовував тим, що відповідно до договору купівлі-продажу від 22.04.2017 року, йому на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS] . Вказаний будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0801 та, кадастровий номер 3210600000:01:012:0085, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка). Позивач зазначив, що вказаний будинок та земельна ділянка були придбані ним разом з проведеною до нього каналізаційною мережею. Під час проведення даної каналізаційної мережі, відповідачі по даному позову надали колишньому власнику будинку дозвіл на її проведення по їхньому городу. На даний час виникла ситуація, яка полягає у тому, що його каналізація забилась та перестала функціонувати. З даного приводу позивач звернувся до КП БМР Київської області "Броваритепловодоенергія", 13.11.2019 р. отримав відповідь, що дана служба не може виконати прочистку каналізаційної мережі, оскільки каналізаційна мережа від будинку позивача проходить по земельним ділянкам по [ADDRESS] та [INFO] до якихнемає доступу, і фактично господарями даних будинків перекрита його каналізаційна мережа. Таким чином позивач зазначив, що не має можливості належним чином використовувати свою каналізаційну мережу через те, що відповідачі чинять перешкоди у її прочистці, не допускають компетентні служби до даної мережі і як свідчить відповідь КП "Броваритепловодоенергія" взагалі її перекрили. Позивач послався на вимоги ст. ст. 401, 402, 404, 406 ЦК України та ст.ст. 98,100 Земельного Кодексу України, а також пункт 22-2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", та просив позов задовольнити. 09 січня 2020 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г., позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 04 березня 2020 року. 12 лютого 2020 року відповідачами поданий відзив на позовну заяву, в якому вони просили відмовити у задоволенні позову. 04 березня 2020 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 28 травня 2020 року. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі, пояснення надали аналогічні змісту позовної заяви. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги не визнали повністю, суду пояснили, що [PERSON] до них, як власників сусідніх земельних ділянок з пропозицією щодо укладення договору сервітуту не звертався. Зазначили, що каналізаційна мережа не забита, функціонує нормально, а каналізацію [PERSON] відключено від колективної каналізації в листопаді 2019 року. Це рішення було прийнято всіма членами кооперативу. Неможливість використання каналізації зумовлена діями самого позивача, так як представлений робочий проект на каналізацію житлового будинку по [ADDRESS] втратив свою юридичну силу, так як придбаний у [PERSON] (дочки покійного власника будинку [PERSON] ) одноповерховий будинок у вересні 2018 року повністю демонтований, на його місці будується двоповерховий багатоквартирний будинок, тому з листопада 2019 року по сьогодні каналізаційна система від оглядового колодязя К-0 будинку [ADDRESS] [PERSON] до колодязя К-2 будинку [ADDRESS] [PERSON] , довжиною 12 м не функціонує. Вказана мережа, може бути запущена в дію після закінчення будівництва, за умов одержання і виконання нових технічних умов та проекту, здачі [PERSON] в експлуатацію каналізації КП БМР Київської області "Броваритепловодоенергія", а тому за таких умов встановлення земельного сервітуту не має сенсу. Також відповідачі суду пояснили, що у 2001 році на підставі виданих технічних умов №97 від 09 лютого 2001 року ( [PERSON] ), № 99 від 09 лютого 2001 року ( [PERSON] ), № 100 від 09 лютого 2001 року ( [PERSON] ), розроблених Київським обласним відділом "Укржилремпроект" та погоджених усіма установами, був утворений кооператив по прокладці каналізаційної мережі протяжністю траси 115 метрів з нульовим уклоном від оглядового колодязя К-1 садиби [PERSON] до оглядового колодязя К-4 КМ 150 мм житлового багатоповерхового будинку [ADDRESS] . Членами кооперативу стали [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] До членів кооперативу звернувся сусід [PERSON] з будинку [ADDRESS] , за дозволом підключити свій будинок до кооперативної каналізації. Підключення було погоджено на ванну та санвузол до каналізаційного колодязя К-2 [PERSON] , через земельну ділянку [PERSON] (кадастровий номер 3210600000:00:012:1530), своїми силами згідно ТУ № 98 від 09 лютого 2001 року проведені відповідні роботи. При цьому [PERSON] в присутності членів кооперативу дав зобов`язання не збільшувати вподальшому об`єми викиду стоків. Однак, [PERSON] у робочому проекті каналізації житлового будинку не вказана приватизована земельна ділянку належна [PERSON] , яка розташована між земельними ділянками [PERSON] та [PERSON] . Після купівлі 22 квітня 2017 року у [PERSON] земельної ділянки і будівель з відповідним технічним паспортом на будівлі, планом земельної ділянки за адресою [ADDRESS] , [PERSON] зруйнував восени 2018 року старий одноповерховий будинок площею 102, 9 кв.м., а на його місці без дозвільних документів з порушенням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності збудував двоповерховий багатоквартирний будинок значно більшою загальною площею, за що неодноразово притягався до адміністративної відповідальності (лист 9-7-2879 від 30 серпня 2018 року). [PERSON] не звертався до КП "Броваритепловодоенергія" за дозволом на переобладнання своєї каналізаційної системи та одержання технічних умов проекту, тим самим порушив п.5 ст. 22 та п. 5 ст. 15 Договору №3790. Відповідачі зазначили, що всі порушення щодо підключення та реконструкції каналізаційного колодязя будинку [ADDRESS] та будинку [ADDRESS] зафіксовані в акті обстеження від 12 листопада 2019 року. Відповідачі зазначають, що членами кооперативу була направлена колективна скарга керівництву КП "Броваритепловодоенергія" на неправомірне використання [PERSON] кооперативної каналізаційної системи (лист № 166 від 08 листопада 2019 року). Працівниками КП проведено обстеження каналізаційної мережі від житлового будинку по [ADDRESS] , та складено акт обстеження (відповідь директора КП на скаргу - лист № 01-2126 від 15 листопада 2019 року та копія акту обстеження від 12.11.2019 року). Після відмови членів кооперативу [PERSON] звернувся до КП БМР "Броваритепловодоенергія" про перепідключення каналізаційної системи від новобудови по [ADDRESS] . Листом № 1-2127 від 15 листопада 2019 року директор КП "Броваритепловодоенергія" Краснощок О.В. повідомив [PERSON] , що для перепідключення необхідно отримати нові технічні умови на підключення до системи водовідведення та замовити проект. Свідок [PERSON] суду пояснив, що з його ініціативи у 2001 році був розроблений проект каналізації шляхом підключення до міської мережі, але так як необхідно було прокладати через земельні ділянки [PERSON] та [PERSON] вирішили скласти проект на трьох. Був розроблений колективний проект каналізаційного водовідведення. У цій каналізації існує один негативний недолік, малий ухил від загальної каналізації приблизно 1%, тому вказана система не може витримати більшого навантаження ніж це було розраховано при складанні проекту. В проекті використовуються два каналізаційні колодязі, які приєднуються у загальну каналізаційну мережу. Під час виконання робіт, сусід [PERSON] також попросився тимчасово приєднатися до мережі, але була підключена лише частина комунікацій будинку - ванна та санвузол, при умові не завантажувати систему. Строки такого підключення з ним не обговорювались. Свідок зазначив, що враховуючи протяжність 50 метрів його частини каналізації та ухил 1% від загального колодязя, все рівно в нього засоряється каналізація і він часто викликає спеціалістів для її прочистки. Свідок [PERSON] суду пояснила, що у них постійно забивалась каналізаційна яма від їх будинку, у лютому - березні 2001 році, три сусіда співвласника житлових будинків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зібрались та вирішили замовити проект щодо відведення каналізаційної мережі у загальну міську каналізаційну мережу. Звернулись до відповідних служб, розробили та затвердили проект. Коли сусіди [PERSON] та [PERSON] по будинку [ADDRESS] дізнались, що буде проведена каналізація, то також попросились приєднатися. Вказані вище сусіди це погодили зважаючи на вік та заслуги [PERSON] перед батьківщиною, [PERSON] були підключені ванна та санвузол, каналізація із кухні в них зливалась до вигрібної ями у дворі. Сім`я [PERSON] запевняли, що не нададуть більш нікому дозволів про приєднання до цієї мережі, оскільки їх було попереджено, що система на більше не розрахована та в разі такого підключення їх також від`єднають від каналізації. Після смерті [PERSON] та [PERSON] , їх донька продала будинок [PERSON] , який також є власником будинку [ADDRESS] . Придбавши будинок [ADDRESS] новий власник [PERSON] у 2018 році почав перепланування веранди, та будівництво триповерхового багатоквартирного будинку, на два окремі входи, із розгалуженою системою каналізації, а також приєднав каналізацію будинку [ADDRESS] . [PERSON] , у зв`язку із будівництвом вказаного будинку, було попереджено про те, що потрібно скласти та затвердити новий проект на каналізаційну мережу, оскільки вказана такого навантаження не витримає. На що, [PERSON] належно не відреагував, тому [PERSON] та [PERSON] для запобігання виходу із ладу каналізації забили чіп у трубі колодязя до погодження відповідних технічних умов [PERSON] . Свідок стверджувала, що у [PERSON] був робочий проект вказаної каналізаційної мережі, який не був затверджений. Суд вислухавши позивача та його представника, представника відповідачів, та відповідачів, вислухавши свідків [PERSON] та [PERSON] , дослідивши письмові докази у справі, встановивши обставини справи та відповідні правовідносини, дійшов наступного висновку. Суд встановив, що згідно договору купівлі-продажу від 22.04.2017 року, [PERSON] придбав у [PERSON] у власність житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , що також підтверджено Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформований 22 квітня 2017 року, індексний номер витягу 85601445. (а.с. 6-8) Згідно п.2 договору купівлі-продажу вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами належить продавцю на праві особистої приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 20 липня 2010 року державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області Журавською В.В., за реєстровим номером 1-2039, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 18 липня 2011 року номер запису № 2506, в книзі 12, реєстраційний № 30272073, згідно Витягу про державну реєстрацію прав, виданого 18 липня 2001 року Комунальним підприємством Броварської міської ради "Броварське бюро технічної інвентаризації" за № 30652950. Вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудам, відповідно до опису, що міститься в правовстановлюючому документів та технічному паспорті, під літерою "А-1", загальною площею 102, кв.м., у тому числі житловою площею 76,8 кв.м., має господарські будівлі та споруди: сарай В, вбиральня Д,гараж Е, огорожа № 1, розташований на земельній ділянці площею 0,0801 га. Згідно п. 6 договору, вказаний будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0801 та, кадастровий номер 3210600000:01:012:0085, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка). 03 грудня 2018 року між Комунальним підприємством Броварської міської ради "Броваритепловодоенергія" та [PERSON] укладений договір за № 3790, на об`єкт надання послуг [ADDRESS] . Відповідно до п.1,2,3 вказаного договору виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з центрального водопостачання холодної води і водовідведення, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Види централізованих послуг, що надаються споживачу по даному договору: холодне водопостачання, водовідведення. Суб`єкт користування - 1 особа. (а.с. 9-12) У 2001 році був складений робочий проект на каналізацію жилого будинку [PERSON] по [ADDRESS] . В матеріалах вказаного проекту міститься заява без дати від [PERSON] про те, що він просить дозволити йому на підключення його будинку до міської каналізаційної мережі, через городи [PERSON] ( [ADDRESS] ) та [PERSON] ( [ADDRESS] ). [PERSON] та [PERSON] погодили прокладення каналізації через свої городи. (а.с.14) Відповідно до вказаної заяви [PERSON] надав свою згоду - 30 січня 1996 року, а [PERSON] - 25 жовтня 1996 року. 09 лютого 2001 року за № 98 надані технічні умови на водопостачання (каналізація) житлового будинку [ADDRESS] , [PERSON] . Зазначено, що підключення до міських водопровідних мереж виконати при дотриманні певних умов, та визначено їх перелік. Роботи по будівництву водопроводу та каналізації повинні бути виконанні через будівельну організацію. Для одержання дозволу на підключення, представити до БВУВКГ договір на виконання робіт, документи на придбання матеріалів. (а.с. 15). До технічних умов доданий план зовнішніх мереж, опис колодців каналізаційні круглі, прокольний профіль каналізації (а.с. 17,18,19) Земельна ділянка, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , за кадастровим номером 3210600000:00:012:1530, площею 0,1097 га належить на праві власності [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та Державним актом на право власності на землю серії ІІІ-КВ № 088511 виданого 28 грудня 2000 року. (а.с. 48-49) Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за адресою [ADDRESS] зареєстровані 8 осіб: [PERSON] (1950 р.н.), [PERSON] (1949 р.н.), [PERSON] (1997 р.н.), [PERSON] (1972 р.н.), [PERSON] (1968 р.н.), [PERSON] (1975 р.н.), [PERSON] (2011 р.н.), [PERSON] (2001 р.н.) (а.с. 51) Земельна ділянка, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , за кадастровим номером 3210600000:01:012:0034, площею 0,1 га належить на праві власності [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 11205642 від 19 жовтня 2013 року. (а.с. 50) Як вбачається із відповіді гр. [PERSON] наданої виконавчим комітетом Броварської міської ради від 30 серпня 2018 року за № 9-7-2879, повідомлено, що Відділом державного архітектурно-будівельного контролю Броварської міської ради Київської області у період з 22 травня 2018 року по 31 травня 2018 року проведено позапланову перевірку будівництва за адресою [ADDRESS] , під час якої встановлено, що [PERSON] без дозвільних документів, що надають право на виконання будівельних робіт проводяться будівельні роботи з реконструкції житлового будинку по [ADDRESS] , чим порушено ст. 34 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності", п.3.13.,п.3.25 ДБН 360-92 "Планування і забудова міських і сільських поселень". За фактом виявлених порушень, постановою по справі про адміністративні правопорушення від 28 серпня 2018 року № А-2808/1 [PERSON] притягнуто до встановленої законодавством відповідальності згідно ч.1 ст. 96, ч. 1 ст. 188 Кодексу України про адміністративні правопорушення. (.а.с.46) 13 листопада 2019 року за № 02-2090 [PERSON] отримано із КПБМРКП "Броваритепловодоенергія" листа, в якому зазначено, що підприємство не може виконати роботи щодо очистки каналізаційної мережі до житлового будинку по [ADDRESS] , оскільки каналізаційна мережа проходить по земельним ділянкам по [ADDRESS] та [INFO] до яких немає доступу. Фактично господарями даних будинків перекрита каналізаційна мережа до будинку [ADDRESS] . (а.с.20) 05 березня 2019 року за № 330, 08 листопада 2009 року за № 166, подані колективна скарга до директора КПБМР "Броваритепловодоенергія" від [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 12 листопада 2019 року комісією у складі старшого майстра КП "Броваритепловодоенергія" Зоренко М.І. , змінного майстра каналізаційнийх мереж Аєдінова О.О. , слюсаря АВР КМ Сушкова Г.А. в присутності мешканців житлового будинку [ADDRESS] [PERSON] , житлового будинку [ADDRESS] , [PERSON] складений Акт та проведено обстеження мережі дворової каналізації власника житлового будинку [ADDRESS] , [PERSON] відповідно до скарги № 166 від 08 листопада 2019 року на предмет зливу у міську каналізаційну мережу атмосферних опадів та підключення додаткових комунікацій до колодязя власника. При обстеженні виявленні наступні порушення: -в оглядовому каналізаційному колодязі житлового будинку [ADDRESS] врізана труба покрівельної зливної каналізації, встановлено жолоб в колодязь; -виявлено дві додаткові врізки із труб ПВХ, які не передбачені проектом. 15 листопада 2019 року № 01-2127 Зайцеву Ю.А. К ПБМР Київської області "Броваритепловодоенергія" надана відповідь про те, що для виконання робіт з перепідключення житлового будинку по [ADDRESS] йому необхідно отримати нові технічні умови на підключення до системи водовідведення та замовити проект. (а.с.47) В матеріалах справи міститься фотозображення із ходом будівництва будинку, що належить на праві власності [PERSON] , за адресою [ADDRESS] за червень 2018 року, осінь 2018 року, лютий 2020 року, а також із зображенням зливу атмосферних опадів у каналізаційний колодязь К-О за вказаною адресою, також зображення врізки додаткових труб ПХВ Ф 100 мм, які не передбачені проектом і ТУ, від 12 листопада 2019 року.(а.с. 53-57) 05 червня 2018 року затверджений будівельний паспорт реконструкція з розширенням індивідуального житлового будинку по [ADDRESS] на ім`я [PERSON] . У будівельному паспорті наведені вимоги щодо забудови земельної ділянки, в тому числі в п. 7 зазначено, що інженерне забезпечення об"єкта будівництва ( у разі наявності технічних умов) підключення до мереж згідно технічних умов: водопостачання, каналізація - комунальне підприємство Броварської міської ради "Броваритепловодоенергія"; відведення зливних вод (зливова каналізація) - комунальне підприємство Броварської міської ради "Бровари-Благоустрій". До будівельного паспорту додана схема забудови земельної ділянки. (а.с. 94-98) Згідно наданого технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] складеного на ім`я [PERSON] . Житловий будинок складає площу 102,9 кв.м., житлова площа 76,8 кв.м., допоміжна 26,1 кв.м. (а.с. 99-103) 23 червня 2020 року КП "Броваритепловодоенергія" складено акт про те, що за адресою [ADDRESS] , додаткові врізки в каналізаційному колодязі відрізані. Кришку зливу у каналізацію демонтовано. (а.с. 109) Надані робочі проекти на каналізацію житлового будинку по [ADDRESS] на ім`я [PERSON] та на каналізацію житлового будинку по [ADDRESS] на ім`я [PERSON] (а.с. 105-133) Як вбачається із матеріалів справи, на адвокатські звернення депутата Броварської міської ради Київської області VII скликання Білоконь В., КП БМР Київської області Броваритепловодоенергія", КП БМР "Броварське бюро технічної інвентаризації", надані наступні відповіді. Можливість приєднання до каналізаційних мереж визначають проектні організації, які мають відповідних сертифікат проектувальника; [PERSON] не звертався до КПБМР Київської області "Броваритепловодоенергія" за отриманням технічних умов на перепідключення до систем водовідведення; щодо надання інформації про техніко-економічні показники житлового будинку [ADDRESS] , станом на 21 грудня 2005 року, останньої технічної інвентаризації вищевказаного об"єкта нерухомого майна, встановлено що його загальна площа 57,0 кв.м., житлова -40,4 кв.м. Також 07 вересня 2020 року листом за № 01-2008/1 КП БМР Київської області "Броваритепловодоенергія" на депутатське звернення надано відповідь про те, що на балансі вказаного підприємства каналізаційна мережа до житлових будинків по [ADDRESS] не знаходяться. (а.с. 147) Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Аналогічне положення міститься й у статті 321 ЦК України. Статтею 98 ЗК України визначено, що право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений. Згідно із положеннями статей 91, 96 ЗК України власники земельних ділянок та землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон. Земельний сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду (стаття 100 ЗК України). Відповідно до положень статті 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій особі, конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Потреба встановлення сервітуту виникає у тих випадках, коли власник майна не може задовольнити свої потреби будь-яким іншим способом. Згідно зі статтею 402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту. Статтею 404 ЦК України визначено, що право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту. У пункті 22-2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" роз`яснено, що види земельних сервітутів, які можуть бути встановлені рішенням суду, визначені статтею 99 ЗК України і цей перелік не є вичерпним. Встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном. Отже, закон вимагає від позивача надання суду доказів того, що нормальне використання своєї власності неможливо без обтяження сервітутом чужої земельної ділянки. При цьому слід довести, що задоволення потреб позивача неможливо здійснити яким-небудь іншим способом. Крім того, земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлюється. Відповідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків. Відповідно ч.1, 2, 3 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно ч.1, 2 ст. 80, ч.1 ст. 81 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Види земельних сервітутів, які можуть бути встановлені рішенням суду, визначені статтею 99 ЗК України і цей перелік не є вичерпним. Встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном. Під час розгляду справи позивач так і не визначив, площу земельної ділянки, її довжину, розміри, щодо кожної земельної ділянки відповідачів, який необхідний йому для обслуговування каналізаційної мережі будинку [ADDRESS] , та не надав на пропозицію суду відповідних висновків спеціалістів та/або експертів, та не заявляв такого клопотання у судовому засіданні, вважаючи, що придбавши будинок, йому у власність перейшла і каналізаційна мережа для обслуговування будинку. Крім того, під час судового розгляду вказаної справи позивач не довів, а також не надав доказів які б свідчили щодо безальтернативності захисту свого права власника житлового будинку та земельної ділянки іншим способом, аніж встановлення безоплатного земельного сервітуту на прохід до каналізаційної мережі, яка проходить через земельні ділянки, які належать на праві приватної власності відповідачам [PERSON] та [PERSON] , та найменшої обтяжливості обраного ним способу встановлення такого сервітуту для власників суміжних земельних ділянок, проти якого заперечували відповідачі. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги з якими звернувся позивач є не обґрунтованими, не доведеними та не підтверджені достовірними та беззаперечними доказами, а тому відмовляє в їх задоволенні. Відповідно ч.1, 2 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, не підлягають відшкодуванню позивачу і судові витрати.

Outcome: dismissed