Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

Представник АТ "Дельта Банк" Дудник М.П. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 32133,61 доларів США, що еквівалентно 366323,15 грн. та сплачений судовий збір. В обґрунтування позову зазначено, що 04 липня 2008 року між АКІБ "УкрСиббанк", правонаступником якого є ПАТ "УкрСиббанк", та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 113680020000, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в сумі 20000 доларів США, а відповідач у свою чергу зобов`язався повернути кредитні кошти в строк до 04 липня 2018 року або достроково повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитом. З метою забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором 04 липня 2008 року між АКІБ "УкрСиббанк" та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № 215437, відповідно до умов якого вона зобов`язалася перед банком відповідати за невиконання позичальником своїх зобов`язанням, що виникли із кредитного договору в повному обсязі, і які можуть виникнути в майбутньому. АКІБ "УкрСиббанк" свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит в сумі 20000 доларів США. 08 грудня 2011 року ПАТ "УкрСиббанк" відступило свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами, у тому числі за вищевказаним кредитним договором, Публічному акціонерному товариству "Дельта Банк". Отримавши кредитні кошти, відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договором, свої зобов`язання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 05 травня 2014 року утворилася заборгованість за кредитним договором в сумі 32133,61 доларів США, що еквівалентно 366323,15 грн., яку позивач просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів у справі, як з солідарних боржників, також просить стягнути з відповідачів сплачений судовий збір. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22.02.2019 року заява [PERSON] про перегляд заочного рішення від 17 листопада 2014 року задоволена, заочне рішення від 17.11.2014 року скасоване , а справа призначена до підготовчого судового розгляду в порядку загального позовного провадження.(том 1, а.с.160) Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07.03.2019 року задоволено клопотання представника позивача представника відповідачів Шевчекно Л.М. про витребування доказів.том 1, (а.с.166) Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15.05.2019 року справа прийнята до провадження судді Лобарчук О.О. (том 1, а.с.211). 27 червня 2019 року відповідачем [PERSON] надано відзив на позовну заяву в якому вказано, що тіло кредиту є значно меншим, чим заявлена сума в позові. А саме 04.07.2008 року в рахунок забезпечення виконання зобов`язань за укладеними [PERSON] договорами споживчого кредиту [PERSON] із ПАТ «Укрсиббанк» був укладений іпотечний договір №11368002000/1 за яким вона передала останньому в іпотеку квартиру [ADDRESS] . 15.12.2009 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кохан Г.Л. був вчинений виконавчий напис на суму боргу, зареєстрований в реєстрі за № 972. 18.12.2009 року Дніпровським відділом державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції було відкрите виконавче провадження ВП № 16618711 про звернення стягнення на нерухоме майно: квартиру [ADDRESS] на користь АКІБ «УкрСиббанк». 03.06.2013 року на виконання виконавчого напису квартира була продана з прилюдних торгів [PERSON] за 70050,00 грн. Що по курсу долара на 03.06.2013 року 8,163 грн. становить 8581,41 долларів США. Вказана сума як погашення боргу в ціні позову банком не врахована (20000 доларів - 8581,41 доларів = 11 418,59 доларів). А відтак сума боргу банком безпідставно завищена, а суду не надана навіть примітивна довідка про сплачені за кредитним договором платежі, їх дата, сума, порядок зарахування. Йому банком була направлена вимога № 04/1818 від 01.06.2009 р про дострокове повернення всієї суми кредиту та процентів. А відтак кредитний договір № 11368002000 від 04.07.2008 року за ініціативою банку був припинений з 02.07.2009 року. Після зміни строку виконання зобов`язання усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів, не мають правового значення, оскільки за вимогою від 01.06.2009 року вих. № 04/1818 він був зобов`язаний повернути кредит в повному обсязі до вказаної у вимозі дати й усі наступні щомісячні платежі за графіком після письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості не підлягали виконанню. Таким чином, після направлення йому як позичальнику письмової вимоги від 01.06.2009 року про дострокове погашення всієї заборгованості кредитний договір припинив свою дію з 02.07.2009 року та позивач втратив можливість нарахування та стягнення з нього як позичальника відсотків за кредитним договором, оскільки, нарахування процентів за користування кредитними коштами, комісійних неустойки поза строком дії кредитного договору не передбачено. Отже відсотки, можуть бути нараховані лише за період з дати укладення договору 13.05.2008 року до 06.01.2009 року. В той же час в ціну позову включено і нарахування процентів за період з 02.07.2009 року по 30.04.2019 року, тобто за 10 років. За таких обставин у банку виникло право пред`явити вимогу до нього, як боржника про дострокове стягнення всієї суми заборгованості, починаючи з 02.07.2009 року і протягом наступних трьох років, тобто до 02.01.2012 року. Таким чином відносно суми основного боргу, відсотків за період з 04.07.2008 року по 01.06.2009 року пропущений строк позовної давності (ст. 257; 258 ЦК України), а за період з 01.06.2009 року по 30.05.2014 року взагалі стягненню не підлягають оскільки нараховані поза строком дії кредитного договору. Про застосування строку позовної давності при розгляді цієї справи на підставі ч.3 ст.267 ЦПК України він надав суду відповідну заяву від 15.01.2018 року. Просить в задоволенні позовних вимог до нього відмовити. Стягнути з позивача на його користь судовий збір сплачений за подання заяви про перегляд заочного рішення.(том. 1, а.с.219-222) 27 червня 2019 року відповідачем [PERSON] надано відзив на позовну заяву в якому вказано, що предметом позову по справі є стягнення з неї (солідарно) заборгованості за укладеним 04 липня 2008 року між АКІБ "УкрСиббанк", правонаступником якого є ПАТ "УкрСиббанк" та відповідачем [PERSON] кредитним договором № 113680020000, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит в сумі 20000 доларів США, а останній у свою чергу зобов`язався повернути кредит у повному обсязі в терміни та в розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку №1 до Договору, але не пізніше 04 липня 2018 року (п. п. 1.2.1, п. 1.2.2. Договору, а.с. 7-19). Відповідно до п. 4.1. кредитного договору [PERSON] взяв на себе зобов`язання використати кредит на зазначені у договорі цілі, повернути суму кредиту та сплатити нараховані банком проценти та інші платежі у порядку та терміни, встановлені договором, а саме погашати кредит та сплачувати нараховані проценти шляхом сплати ануітетних платежів, встановлений в розмірі 320 доларів США (п. 4.2. договору). Для забезпечення сплати (повернення) кредиту Банком 04 липня 2008 року з нею, [PERSON] , був укладений договір поруки № 215437. Їй і [PERSON] банком були направлені вимоги № 04/1819 від 01.06.2009 р.; № 04/1818 від 01.06.2009 р про достокове повернення всієї суми кредиту та процентів. Пунктом 3.1 договору поруки передбачено, що договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до повного припинення зобов`язань боржника за кредитним договором. Таким чином із договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (пункт 3.1) про його дію до повного виконання зобов`язань за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій ст. 251 та частинні першій статті 252 ЦК України, а тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. А відтак Банк мав право пред`явити вимогу до неї, як поручителя про виконання порушеного зобов`язання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з 02.07.2009 року і протягом наступних шести місяців, тобто до 02.01.2010 року. Фактично банк звернувся до суду 30.05.2014 року, тобте через 5 років. А тому наявні всі правові підстави для припинення права банку як кредитора на задоволення своїх вимог за її як поручителя рахунок. Безпідставними є доводи позивача про те, що неустойка підлягає стягненню за період в межах, встановленого статтею 258 ЦК України річного терміну до звернення до суду з позовом, оскільки згідно із правовими висновками, викладеними Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), закінчення строку кредитування не є підставою для нарахування штрафних санкцій за невиконання основного зобов`язання. За умовами п. 2. 3; п. 12.1 кредитного договору, кредитор має право вимагати від позичальника дострокового повернення всієї наданої йому суми кредиту та сплати нарахованих процентів, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та процентів. «Банк має право надіслати позичальнику повідомлення про зміну умов цього договору у будь який час з моменту... якщо позичальник порушує строки платежів, встановлених п. 3.3. договору. При цьому строк виконання позичальником своїх зобов`язань (повернення кредиту, сплата процентів за користування ним) за взаємною згодою сторін вважається таким, що настав, на тридцять другий календарний день з дня направлення банком позичальнику повідомлення про зміну умов цього договору в порядку, передбаченому цим пунктом договору». А відтак кредитний договір № 11368002000 від 04.07.2008 року за ініціативою банку був припинений з 02.07.2009 року. Після зміни строку виконання зобов`язання усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів, не мають правового значення, оскільки за вимогою від 01.06.2009 року вих. № 04/1819 вона, як поручитель, була зобов`язана повернути кредит в повному обсязі до вказаної у вимозі дати й усі наступні щомісячні платежі за графіком після письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості підлягали виконанню. Її відносини щодо виконання та дії кредитного договору припинили свою дію з 02.07.2009 року. А відтак цей закон не підлягає застосуванню. Крім того, в матеріалах справи відсутній детальний розрахунок заборгованості. Враховуючи викладене, просить в задоволенні позовних вимог до неї відмовити. Стягнути з позивача на її користь судовий збір сплачений за подання заяви про перегляд заочного рішення.(том.1, а.с.223-228) Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.06.2019 року задоволено клопотання відповідача [PERSON] і вжиті заходи процесуального примусу до ПАТ «Дельта Банк» шляхом тимчасового вилучення доказів для дослідження судом.(том 1, а.с.232-233) Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30.08.2019 року підготовче провадження у справі закрите та справа призначена до судового розгляду по суті.(том 1, а.с.241) Представник ПАТ "Дельта Банк" Павелко С.М. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги не визнав в повному обсязі, вважає, що сума позову значно завищена і не складає 20000 доларів США. Вважає, що позивач пропустив строк позовної давності для звернення до суду за примусовим стягненням боргу, не мав права нараховувати проценти та пеню на суму боргу. Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги не визнала, вважає позовні вимоги не обґрунтованими, суму богу завищеною, нарахування відсотків та пені необґрунтованими. Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Представник відповідачів адвокат Шевченко Л.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що позовні вимоги є не обґрунтованими, суму богу завищеною, нарахування відсотків та пені необґрунтованими, оскільки банком відповідачам була направлена вимога № 04/1818 від 01.06.2009 р. про дострокове повернення всієї суми кредиту та процентів, що підтверджує сам позивач, а відтак кредитний договір припинив свою дію. Позивачем пропущений строк звернення до суду для примусового стягнення боргу. Просила відмовити у задоволенні позову. Суд, враховуючи думку сторін, вислухавши адвоката Шевченко Л.М., вивчивши письмові докази та матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно 04 липня 2008 року між АКІБ "УкрСиббанк", правонаступником якого є ПАТ "УкрСиббанк" та [PERSON] , був укладений кредитний № 113680020000, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в сумі 20000 доларів США , а відповідач у свою чергу зобов`язався повернути кредит у повному обсязі в терміни та в розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку №1 до Договору, але не пізніше 04 липня 2018 року.(том 1, а.с. 7-19). За користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дня видачі кредиту, процентна ставка була встановлена у розмірі 14,50% річних. Після закінчення строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягала перегляду відповідно до умов Договору (п.1.3.1 Договору). Відповідно до п. 4.1. кредитного договору [PERSON] взяв на себе зобов`язання використати кредит на зазначені у договорі цілі, повернути суму кредиту та сплатити нараховані банком проценти та інші платежі у порядку та терміни, встановлені договором, а саме погашати кредит та сплачувати нараховані проценти шляхом сплати ануітетних платежів, встановлений в розмірі 320 доларів США (п. 4.2. договору).. Для забезпечення сплати (повернення) кредиту Банком 04 липня 2008 року з [PERSON] був укладений договір поруки № 215437, відповідно до якого [PERSON] взяла на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями [PERSON] , що випливають із кредитного договору (том 1, а.с. 22-24) . Також для забезпечення сплати (повернення) кредиту Банком 04 липня 2008 року був укладений із [PERSON] іпотечний договір № 11368002000/1 , за яким вона передала останньому в іпотеку квартиру [ADDRESS] , яка належала їй на праві приватної власності. (том 1, а.с. 120-121, 133-134). Банк виконав свої зобов`язання, надавши [PERSON] кредитні кошти в сумі 20000 доларів США, що підтверджується квитанцією від 04 липня 2008 року та заявою на видачу готівки від 04 липня 2008 року (том 1, а.с. 21). В порушення умов кредитного договору станом на 05 травня 2014 року [PERSON] має заборгованість за кредитним договором становить 32133,61 доларів США, що еквівалентно 366323,15 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 19592,85 доларів США, що еквівалентно 223358,49 грн., заборгованості за відсотками в сумі 12540,76 доларів США, що еквівалентно 142964, 66 грн (том 1, а.с. 20). Згідно умов Кредитного договору, Банк має право вимагати дострокового повернення коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником своїх зобов`язань, і невиконання або неналежне виконання Позичальником зобов`язань по поверненню суми кредиту, сплаті процентів та інших зобов`язань..., є умовами, при настанні яких припиняється кредитування Банком Позичальника, а Позичальник здійснює дострокове повернення отриманих коштів Банку, сплачує Банку проценти за користування кредитними коштами. Також судом встановлено, що 08 грудня 2011 року між ПАТ "УкрСиббанк" та ПАТ "Дельта БАНК" був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги кредитами, згідно якого кредитор відступив свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами, в тому числі й за кредитним договором, укладеним [PERSON] із ПАТ "Дельта Банк", що підтверджується випискою з договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами та актом прийому - передачі документації від 10 лютого 2012 року (том 1, а.с. 30, 31-32). Відповідно до частини четвертої статті 36 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, чинній на час укладення іпотечного договору) після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними. Отже, положення статті 36 Закону України «Про іпотеку» передбачають таку підставу припинення зобов`язання, як позасудове врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки з метою забезпечення вимог кредитора - іпотекодержателя. У разі завершення такого позасудового врегулювання зобов`язання припиняється, а усі наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними. Відповідно до ст. 41 закону України «Про іпотеку» (в редакції, чинній на час укладення іпотечного договору) реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження" (606-14), з дотриманням вимог цього Закону. Судом встановлено, що пунктом 4 укладеного між ПАТ «Укссиббанк» та [PERSON] іпотечного договору від 04.07.2008 року № 11368002000/1 передбачено право банку звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса (том 1, а.с. 134) . 15.12.2009 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кохан Г.Л. був вчинений виконавчий напис на суму боргу , зареєстрований в реєстрі за № 972. 18.12.2009 року Дніпровським відділом державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції було відкрите виконавче провадження ВП № 16618711 про звернення стягнення на нерухоме майно: квартиру [ADDRESS] на користь АКІБ «УкрСиббанк». 03.06.2013 року на виконання виконавчого напису квартира була продана з прилюдних торгів [PERSON] за 70 050 грн., а на рахунок банку із цієї суми перераховано 61644,00 грн., про що складений протокол проведення прилюдних торгів , акт проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, свідоцтво про право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , а.с. 135-137). За таких обставин позасудове врегулювання спору між сторонами було здійснено і завершено в установленому законом України «Про іпотеку» порядку , а відтак усі наступні вимоги Банку як іпотекодержателя щодо виконання боржником [PERSON] основного зобов`язання є недійсними. Відповідно до ст. 533 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ст. 554 ЦК України ). Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 1 ст.. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, чинній на час укладення іпотечного договору) іпотека припиняється у випадку реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону. Зважаючи на припинення боржника [PERSON] зобов`язань перед позивачем на підставі ст.. 36 закону України «Про іпотеку», припинилися зобов`язання перед банком і його поручителя [PERSON] . Судом встановлено, що за умовами п. 2. 3 ; п. 12.1 кредитного договору (том 1, а.с.8; 14), кредитор має право вимагати від позичальника дострокового повернення всієї наданої йому суми кредиту та сплати нарахованих процентів, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та процентів. «Банк має право надіслати позичальнику повідомлення про зміну умов цього договору у будь який час з моменту …якщо позичальник порушує строки платежів, встановлених п. 3.3. договору. При цьому строк виконання позичальником своїх зобов,язань (повернення кредиту, сплата процентів за користування ним) за взаємною згодою сторін вважається таким, що настав, на тридцять другий календарний день з дня направлення банком позичальнику повідомлення про зміну умов цього договору в порядку , передбаченому цим пунктом договору». Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України). Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга зазначеної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України). Позикодавець наділений можливістю реалізувати своє право в порядку частини другої статті 1050 ЦК України на дострокове повернення йому частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, як шляхом пред`явлення досудової вимоги, так і звернення до суду. Позивачем ПАТ "Дельта Банк" відповідачам була направлена вимога № 04/1818 від 01.06.2009 р про дострокове повернення всієї суми кредиту та процентів, що підтверджує сам позивач (том 1, а.с.59; 60). Після зміни строку виконання зобов`язання усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів, не мають правового значення, оскільки за вимогою від 01.06.2009 року вих. № 04/1818 відповідач [PERSON] був зобов`язаний повернути кредит в повному обсязі до вказаної у вимозі дати . А відтак кредитний договір № 11368002000 від 04.07.2008 року за ініціативою позивача був припинений з 02.07.2009 року. Таким чином строк позовної давності, про застосування якого при розгляді справи заявив відповідач [PERSON] , за вимогами про стягення коштів сплинув 02.07.2012 року. Позивач звернувся до суду із позовом 30.05.2014 року, тобто із пропуском строку позовної давності. Клопотання про його поновлення із зазначенням поважних причин його пропуску суду не заявлено. За вимогами п. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Outcome: dismissed