Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

Фермерське господарство «Євгена Шелепіни» звернулося з позовом до суду, в якому просить визнати недійсним договору оренди землі б/н від 20.05.2016 між ФГ «Галстедан» та [PERSON] (номер запису в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15105257 від 16.06.2016, земельна ділянка з кадастровим номером 0720886200:01:001:021 площею 1, 95 га). ФГ «Євгена Шелепіни» уклав 01.07.2011 року договір оренди з [PERSON] щодо оренди належної їй земельної ділянки площею 2, 13га строком на 8(вісім) років. Договір зареєстровано в Горохівському районному відділі ДЗК 06.07.2011р. (запис № 072088624000612). Однак, не зважаючи на наявність зазначеного договору оренди земельної ділянки (до спливу строку договору), 20.05.2016 р. [PERSON] повторно уклала договір оренди тієї ж земельної ділянки з кадастровим номером 0720886200:01:001:0211 площею 1, 95 з іншим орендарем ФГ «Галстедан» (номер запису в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15105257 від 16.06.2016). Позивач вважає договір оренди земельної ділянки, укладений 16.06.2016 року між [PERSON] та ФГ «Галстедан» недійсним та таким, що суперечить вимогам чинного законодавства. За вказаних обставин представник позивача звернувся в суд з даним позовом. В судове засідання представник позивача на підставі довіреності не зявився, проте подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі на заочний розгляд не заперечує. Представник ФГ «Галстедан» та відповідач [PERSON] в судове засідання не зявились, хоча про час та день розгляду справи, кожен зокрема, повідомлявся належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. За вказаних обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Власники земельних ділянок мають право передавати земельну ділянку в оренду, що передбачено\~ст.90 ЗК України. Відносини, повязані з орендою землі, регулюються\~ЗК України,\~ЦК України,\~Законом України «Про оренду землі»\~іншими правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ст.2 Закону України « Про оренду землі»). Матеріалами справи встановлено, що 01.07.2011 року між орендодавцем [PERSON] та орендарем Фермерським господарством «Євгена Шелепіни» в особі голови ФГ Шелепіни [PERSON] був укладений договір оренди землі строком на\~8 (вісім) років (п.9 Договору). Земельна ділянка загальною площею 2.13га з кадастровим номером 0720886200:01:001:0211, що знаходиться на території Підберезівської сільської ради Горохівського району Волинської області, та належить [PERSON] на праві приватної власності на земельну ділянку згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії №283809, виданий 18.03.2008 року. Договір зареєстровано в Горохівському районному відділі ДЗК 06.07.2011р. (запис № 072088624000612). Проте, у 2016 році, що [PERSON], всупереч діючому договору оренди земельної ділянки від 01.07.2011 року та актам цивільного законодавства України, які регулюють відносини, пов'язані з орендою землі, 20 травня 2016 року уклала договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 0720886200:01:001:0211 площею 1,95га , державна реєстрація якого була проведена 10.06.2016 року, якою користується Фермермерське господарство «Галстедан». Таким чином, незважаючи на наявність діючого договору оренди землі, укладеного із ФГ «Євгена Шелепіни», [PERSON] та ФГ «Галстедан» уклали та зареєстрували новий договір оренди земельної ділянки, у зв'язку з чим існує подвійна реєстрація прав оренди однієї й тієї ж земельної ділянки за різними правонабувачами (орендарями ). Згідно\~статті 13 Закону України «Про оренду землі»\~договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У відповідності до частини 4\~статті 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Пунктом 43 договору оренди землі від 01.07.2011 року, передбачено, що договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. У п.п. В) п. 18.\~постанови пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ"\~значено, що вирішуючи спори про право власності на земельну ділянку, суди мають виходити з того, що: з 1 січня 2002 року відповідно до\~статті 125 ЗК\~(2768-14) право користування земельною ділянкою виникало після одержання її власником або землекористувачем документа, що засвідчує право власності чи право постійного користування або укладення договору оренди, їх державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а з 2 травня 2009 року у відповідності із\~Законом України від 5 березня 2009 року N 1066-VI\~(1066-17) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Кожен з договорів оренди землі, укладений між ФГ "Євгена Шелепіни" та відповідачкою, містить положення (п.43) про те, що він набирає чинності саме з моменту його державної реєстрації. Враховуючи наведені положення чинного законодавсва слід прийти до висновку, що строк дії договору оренди землі між ФГ "Євгена Шелепіни" та [PERSON] розпочав свій перебіг в момент його державної реєстрації і на момент укладення відповідачкою спірного договору з ФГ "Галстедан" не закінчився, тобто зазначений договір був чинним. Уклавши спірний договір з ФГ "Галстедан" та здійснивши державну реєстрацію права оренди, відповідачка порушила право Позивача як чинного орендаря на володіння та користування земельною ділянкою, а також переважне право Позивача на продовження орендних відносин, що передбачено п.8 договору між [PERSON] та ФГ " Євгена Шелепіни". Одночасне існування державної реєстрації кількох прав оренди на одну і ту ж земельну ділянку суперечить вимогам\~Закону № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою речових та інших прав, які підлягають державній реєстрації, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна. Згідно з ч. 1\~ст. 203 ЦК України\~зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовної вимоги позивача щодо визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного 20.05.2016 року між [PERSON] та ФГ «Галстедан». Питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд вважає необхідним вирішити у відповідності до вимог\~ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved