Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

В лютому2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі - ПАТ КБ "Приватбанк") звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача - [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б\\н від 24.04.2012 року яка станом на 31.12.2015 року становить 38 045,38 грн., з яких по тілу кредиту - 7 231,50 грн., по відсоткам - 25 876,00 грн., заборгованість за пенею та комісією 2 650,00 грн., 500,00 грн. штрафних санкцій в фіксованій частині та 1 787,88 грн. штраф в процентній складовій, мотивуючи свої вимоги наступним. Так, між ПАТ КБ "Приватбанк" та відповідачем 24 квітня 2012 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого Банк надав відповідачу грошові кошти в розмірі 8 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач стверджує, що свої зобов`язання виконав на відміну від відповідача. Посилаючись на невиконання зобов`язань, позивач просить суд стягнути заборгованість в судовому порядку (а.с. 4-5) В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, окремо зазначив, що позовні вимоги підтримує та проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 5 зворотній бік) Відповідач будучи належним чином повідомленим відповідно до положень ст.74 ЦПК України в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином відповідно до положень ст.74 ЦПК України (а.с. 47, 51) Зважаючи на викладене та враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення дійсних взаємовідносин між сторонами, суд вважає за можливе за згодою позивача постановити рішення у справі на підставі наявних доказів в порядку заочного провадження згідно ст. ст.224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судовим розглядом встановлено, що 24 квітня 2012 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого Банк надав відповідачу грошові кошти в сумі 8 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Як вбачається з представленого позивачем розрахунку відповідач свої зобов`язання з повернення тіла кредиту та відсотків не виконав, відтак утворилася заборгованість, яка станом на 31.12.2015 року становить: 7 231,50 грн. - заборгованість за кредитом, 25 876,00 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, заборгованість за пенею та комісією - 2 650,00 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1 787,88 грн. - штраф (процентна складова), загальна сума складає 38 045,38 грн. (а.с. 6-7) В свою чергу, суд зважає на те, що відповідач своїм правом з`явитися в суд і спростувати доводи позивача не скористався, свій контррозрахунок суду не представив, відтак суд виходить з наданого розрахунку позивача і приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та їх слід задовольнити. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплачених ним судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved