Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

В червні 2016 року [PERSON] (Позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Будівельні проекти» (Відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (Відповідач-2), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гречаної Руслани Тарасівни (Відповідач-3), третя особа: Публічне акціонерне товариство «Банк Кіпру», про визнання недійсним договорів купівлі-продажу майнових прав, визнання права на майнові права, скасування рішення про державну реєстрацію (а.с.3-14 т.1). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15.06.2016р. відмовлено у відкритті провадження по справі за позовом [PERSON]. до ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти», ТОВ «Кредитні ініціативи», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гречаної Руслани Тарасівни, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Банк Кіпру», про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, скасування рішення про державну реєстрацію права власності та визнання права власності (а.с.23-24 т.1). Не погоджуючись з ухвалою суду від 15.06.2016р. позивачка звернулась з апеляційною скаргою (а.с.26-29 т.1) до Апеляційного суду м.Києва, який своєю ухвалою від 20.09.2016р. апеляційну скаргу [PERSON]. задовольнив, ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15.06.2016р. скасував і передав питання на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с.70-73 т.1). Після усунення недоліків позовної заяви, ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Маліновської В.М. від 13.10.2016р. за вказаним позовом [PERSON]. відкрито провадження у цивільній справі, а справу призначено до розгляду у судовому засіданні (а.с.192 т.1). Свої позовні вимоги Позивачка обгрунтовує тим, що 16.11.2005 р. між ТОВ «Виробничий вектор» та ЗАТ «АБС-УКР» було укладено інвестиційний договір, відповідно до якого ТОВ «Виробничий вектор» отримало частину об'єкту інвестування - офісно-житлового комплексу в м. Києва на території обмеженій вулицями [ADDRESS] до перетину з [ADDRESS], що складає 184 856,46 кв.м. на 133 110,01 кв.м. проектної будівельної площі житлових та нежитлових приміщень ТОВ «Виробничий вектор» планував здійснити емісію облігацій. 30.08.2007 р. між [PERSON]. та ТОВ «Київ-цінні папери» укладено договір купівлі-продажу облігацій № Д-ПР-578, відповідно до п. 1.1. якого продавець зобов'язувався передати у власність покупця 14 715 шт. іменних безпроцентних (цільових) облігації (емітовані ТОВ «Виробничий вектор», серії F, реєстраційний № 332/2/206 від 26.05.2006 р., код цінного паперу UA102123BF80), а покупець зобов'язується оплатити ці облігації, сплативши за них 1 488 887,02 грн. Відповідно до додатку № 1 до договору купівлі-продажу облігацій, іменні безпроцентні (цільові) облігації у кількості 14 715 шт. були придбані двома лотами, а саме: лот № 1 у кількості 7 348 шт. іменних безпроцентних (цільових) облігацій, які надавали їх власнику право на отримання у власність квартири [NUMBER] що мала бути збудована в м. Києві на території обмеженій вулицями [ADDRESS] до перетину з [ADDRESS]; лот № 2 у кількості 7 367 шт. іменних безпроцентних (цільових) облігацій, які надавали їх власнику право на отримання у власність квартири [NUMBER], що мала бути збудована у м. Києві на території обмеженій вулицями [ADDRESS] до перетину з [ADDRESS]. Між Позивачкою та ТОВ «Виробничий вектор» 30.08.2007 р. укладено договір про участь у будівництві об'єкту нерухомості № 0246-П/007 про інвестування квартири [NUMBER] будинок 2-б за адресою: м. Київ, територія обмежена вулицями [ADDRESS] до перетину з [ADDRESS], та договір про участь у будівництві об'єкту нерухомості № 02047-П/007 про інвестування квартири [NUMBER] за адресою: м. Київ, територія обмежена вулицями [ADDRESS] до перетину з [ADDRESS]. 31.08.2007 р. між [PERSON]. та АБ «АвтоЗАЗбанк» укладено кредитний договір на споживчі потреби № 002-122/2007, відповідно до якого банк надав кредит в сумі 206 379,00 доларів США, строком до 27.08.2027 р., зі сплатою 13,49 % річних. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 31.08.2007 р. між Позивачкою та АБ «АвтоЗАЗбанк» укладено договори застави цінних паперів, відповідно до яких вона передала в заставу Банку іменні безпроцентні (цільові) звичайні облігації. Крім того на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між нею та АБ «АвтоЗАЗбанк» укладено іпотечний договір на майнові права на незакінчену будівництвом однокімнатну квартиру [NUMBER] що знаходиться на восьмому поверсі будинку 2-б, загальною площею 73,48 кв.м., яка будується за адресою м. Київ, територія обмежена вулицями [ADDRESS] до перетину з [ADDRESS], та іпотечний договір на майнові права на незакінчену будівництвом однокімнатну квартиру [NUMBER], загальною площею 73,67 кв.м., яка будується за адресою м. Київ, територія обмежена вулицями [ADDRESS] до перетину з [ADDRESS]. Позивачка зазначила, що 30.08.2007 р. згідно квитанції № 004-15 та 31.08.2007 р. згідно квитанції № 004-7 вона перерахувала на рахунок ТОВ «Київ-цінні папери» грошову суму у розмірі 1 488 887,02, виконавши свої зобов'язання за договором купівлі-продажу облігацій. 01.07.2014 р. між Позивачкою та ПрАТ «АБС-УКР» укладено акт приймання-передачі документів для оформлення права власності на об'єкт нерухомості і передано їй технічний паспорт на квартиру [NUMBER] та технічний паспорт на квартиру [NUMBER]. 04.11.2015 р. [PERSON]. отримала лист від ТОВ «Кредитні ініціативи», яким було повідомлено, що 06.06.2014 р. між ПАТ «Банк Кіпру» (правонаступник АБ «АвтоЗАЗбанк») та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір факторингу. В зв'язку з тим, що відправник не долучив до вказаного листа жодних документів, які могли би підтвердити законність його вимог, Позивачка направила на адресу ТОВ «Кредитні ініціативи» лист х проханням надати відповідні підтверджуючі документи, за якими відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № 002-122/2007 від 31.08.2007р., проте станом на дату звернення з позовом до суду Позивачка не отримала будь-якої відповіді на свої звернення. Відтак, ніяких дій щодо узгодження суми заборгованості та способів погашення заборгованості ТОВ «Кредитні ініціативи» з Позивачкою не здійснювало. Водночас, 10.03.2016 р. директор ТОВ «Керуюча компанія «Статус» проінформував її, що новим власником квартири [NUMBER] та [NUMBER] є ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти», на підставі договорів купівлі-продажу майнових прав від 19.02.2016р. Позивачка зазначила, що договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру № [ADDRESS] від 19.02.2016р. та договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру № [ADDRESS] від 19.02.2016р. повинні бути визнані недійсними, рішення про державну реєстрацію права власності скасованими, а майнові права на спірні квартири визнані за Позивачкою, оскільки: 1) на момент укладення оспорюваного правочину ТОВ «Кредитні ініціативи» не було законним власником майнових прав на спірні квартири; 2) звернення ТОВ «Кредитні ініціативи» стягнення на предмет іпотеки - на квартиру № [ADDRESS], та квартиру № [ADDRESS] від 19.02.2016р. відбулось з порушенням вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»; 3) вказані договори купівлі-продажу майнових прав, укладені між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «КУА «Будівельні проекти « по суті є нікчемними, згідно з вимогами ч. 1 ст. 220 ЦК України, так як не дотримана форма нотаріального посвідчення. Враховуючи вищевикладене, Позивачка просила: 1) визнати недійсним договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру [ADDRESS], укладений між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти» 19.02.2016р.; 2) визнати недійсним договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру № [ADDRESS], укладений між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти» 19.02.2016р.; 3) скасувати рішення про державну реєстрацію права власності, індексний номер: 28429749 від 24.02.2016 р. про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] за ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти», код ЄДРПОУ 34764782, прийняте приватним нотаріусом Гречаною Русланою Тарасівною; 4) скасувати рішення про державну реєстрацію права власності, індексний номер: 28429994 від 24.02.2016 р. про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - квартиру № [ADDRESS] за ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти», код ЄДРПОУ 34764782, прийняте приватним нотаріусом Гречаною Русланою Тарасівною; 5) визнати за [PERSON]. право власності на майнові права на квартиру [ADDRESS]; 6) визнати за [PERSON]. майнові права на квартиру № [ADDRESS]. Протокольною ухвалою суду від 06.12.2016р. Товариство з обмеженою відповідальності «ІКОС ФІНАНС» залучено до участі у справі в якості третьої особи (а.с.237 т.1). Відповідачем - ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти» подано заперечення на позовну заяву (а.с.24-27 т.2), в яких він зазначив, що 06.06.2014р. між ПАТ «Банк Кіпру» (раніше АБ «АвтоЗАЗбанк») та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір факторингу у відповідності до якого відбулось відступлення прав вимоги за кредитним договором № 002-122/2007 від 31.08.2007р. Разом з договором факторингу від 06.06.2014р. між ПАТ «Банк Кіпру» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір про передачу прав за іпотечними договорами від 06.06.2014р., відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу Іпотекодержателя, в т.ч. за іпотечними договорами [PERSON]., про що останній було надіслано повідомлення про відступлення права вимоги за Кредитним договором № 002-122/2007 від 31.08.2007р., де зазначалась сума заборгованості та реквізити Нового кредитора. 19.01.2015р. ТОВ «Кредитні ініціативи» було направлено [PERSON]., відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» вимога про усунення порушень, в якій попереджали, що у разі невиконання зазначеної вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» розпочне звернення стягнення на предмет іпотеки у відповідності до умов договорів іпотеки та чинного законодавства. В зв'язку з невиконанням Позивачкою вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» щодо усунення порушень за кредитним договором, останнє скористалось своїм правом іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки. Окрім того, посилання Позивачки на мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті є необгрунтованим, хибним та безпідставним, оскільки в Позивачки у власності знаходиться дві квартири, та окрім того, 1\\2 двокімнатної квартири розташованої за адресою: [ADDRESS]. Водночас, посилання позивача щодо порушення належного оформлення договорів купівлі-продажу майнових прав, також не відповідає дійсності, адже у відповідності до ст. 209 ЦК України правочин вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін, відтак договори купівлі-продажу майнових прав не потребували обов'язкового посвідчення. В судовому засіданні представник Позивача - Гаркавенко С.Д. позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі. Представник Відповідача-1 - ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти» - Якимчук С.Ю. проти позову заперечив та просив відмовити в його задоволенні. Відповідачі - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гречана Р.Т. в судове засідання своїх представників не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Треті особи - Публічне акціонерне товариство «Банк Кіпру», Товариство з обмеженою відповідальністю «Ікос Фінанс» своїх представників в судове засідання не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Суд, вислухавши пояснення представників Позивача та Відповідача-1, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що 30.08.2007 р. між [PERSON]. та ТОВ «Київ-цінні папери» укладено договір купівлі-продажу облігацій № Д-ПР-578, відповідно до п. 1.1. якого продавець зобов'язувався передати у власність покупця 14 715 шт. іменних безпроцентних (цільових) облігації (емітовані ТОВ «Виробничий вектор», серії F, реєстраційний № 332/2/206 від 26.05.2006 р., код цінного паперу UA102123BF80), а покупець зобов'язується оплатити ці облігації, сплативши за них 1 488 887,02 грн. (а.с.158-160 т.1) Відповідно до додатку № 1 до договору купівлі-продажу облігацій, іменні безпроцентні (цільові) облігації у кількості 14 715 шт. були придбані двома лотами, а саме: лот № 1 у кількості 7 348 шт. іменних безпроцентних (цільових) облігацій, які надавали їх власнику право на отримання у власність квартири [NUMBER] що мала бути збудована в м. Києві на території обмеженій вулицями [ADDRESS] до перетину з [ADDRESS]; лот № 2 у кількості 7 367 шт. іменних безпроцентних (цільових) облігацій, які надавали їх власнику право на отримання у власність квартири [NUMBER], що мала бути збудована у м. Києві на території обмеженій вулицями [ADDRESS] до перетину з [ADDRESS] (а.с.161 т.1). 30.08.2007 р. між Позивачкою та ТОВ «Виробничий вектор» було укладено договір про участь у будівництві об'єкту нерухомості № 0246-П/007 про інвестування квартири [NUMBER] будинок 2-б за адресою: м. Київ, територія обмежена вулицями [ADDRESS] до перетину з [ADDRESS] (а.с.108-113 т.1), та договір про участь у будівництві об'єкту нерухомості № 02047-П/007 про інвестування квартири [NUMBER] за адресою: м. Київ, територія обмежена вулицями [ADDRESS] до перетину з [ADDRESS] (а.с.116-121 т.1), за умовами яких Інвестор зобов'язується повністю оплатити вартість Лоту Облігацій (7 348 штук та 7 367 штук відповідно іменних безпроцентних (цільових) облігацій, код цінних паперів (ISIN) UA102123BF08, випущена ТОВ «Виробничий Вектор» серії F в бездокументарній формі, яка надає право її власнику отримати у власність 0,01 кв.м. Об'єкта нерухомості в результаті її погашення у відповідності до умов і строків, передбачених цим Договором, Інформацією про випуск облігацій та Договором купівлі-продажу облігацій) за Договором купівлі-продажу облігацій, а також пред'явити такий Лот облігацій до погашення Забудовнику, а Забудовник зобов'язується збудувати Об'єкт нерухомості у складі Об'єкту будівництва та передати його Інвестору в погашення Лоту облігацій в порядку, строки та на умовах, що визначені цим Договором та Інформацією про випуск. 01.07.2014р. між ТОВ «Виробничий Вектор» та [PERSON]. було укладено Додаткові угоди до Договору про участь у будівництві об'єкта нерухомості № 0246-П/007 від 30.08.2007р (аС114-115 т.1) та до Договору про участь у будівництві об'єкта нерухомості № 0247-П/007 від 30.08.2007р. (а.с.122-123 т.1). 31.08.2007 р. між [PERSON]. та АБ «АвтоЗАЗбанк» було укладено кредитний договір № 002-122/2007, за умовами якого Банк надає Позичальнику кредит на споживчі потреби в розмірі 206 379,00 доларів США строком з 31.08.2007р. по 27.08.2027 року зі сплатою за користування кредитом 13,49% річних (а.с.135-140 т.1). Свої зобов'язання за Договором купівлі-продажу облігацій № Д-ПР-578 від 30.08.2007р. Позивачка виконала в повному обсязі та сплатила 1 488 887,02 грн. на рахунок ТОВ «Київ-цінні папери», що підтверджується Актом виконання зобов'язань від 31.08.2007р. за вказаним договором (а.с.162 т.1). На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 31.08.2007 р. між Позивачкою та АБ «АвтоЗАЗбанк» було укладено договір застави цінних паперів, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петровою С.М. та зареєстрований в реєстрі за № 988 (а.с.141-143 т.1), та договір застави цінних паперів, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петровою С.М. та зареєстрований в реєстрі за № 991 (а.с.144-146 т.1), за умовами яких Позивачка (Заставодавець) надав Заставодержателю в заставу іменні безпроцентні (цільові) звичайні облігації в кількості 7 348 штук та 7 367 штук відповідно. Крім того на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Позивачкою та АБ «АвтоЗАЗбанк» 31.08.2007р. було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петровою С.М. та зареєстрований в реєстрі за № 989, згідно якого Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю майнові права на незакінчену будівництвом однокімнатну квартиру [NUMBER] яка стане власністю Іпотекодавця у майбутньому, що знаходиться на восьмому поверсі будинку 2-б, загальною площею 73,48 кв.м., яка будується за адресою м. Київ, територія обмежена вулицями [ADDRESS] до перетину з [ADDRESS] (а.с.148-151 т.1), та іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петровою С.М. та зареєстрований в реєстрі за № 992, згідно якого Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю майнові права на незакінчену будівництвом однокімнатну квартиру [NUMBER], яка стане власністю Іпотекодавця у майбутньому, що знаходиться на десятому поверсі будинку 2-в, загальною площею 73,67 кв.м., яка будується за адресою м. Київ, територія обмежена вулицями [ADDRESS] до перетину з [ADDRESS] (а.с.152-155 т.1) 01.07.2014 р. між Позивачкою та ПрАТ «АБС-УКР» укладено акти приймання-передачі документів для оформлення права власності на об'єкт нерухомості і передано їй технічний паспорт на квартиру [NUMBER] яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Глибочицька, 32-Б (а.с.156 т.1) та технічний паспорт на квартиру № [ADDRESS] (а.с.157 т.1). Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, 06.06.2014р. між АБ «АвтоЗАЗбанк», правонаступником якого в подальшому стало ПАТ «Банк Кіпру» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладеного договір факторингу та договір про передачу прав за іпотечними договорами, посвідчений 06.06.2014р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Немм О.В., зареєстровано в реєстрі за № 2746, відповідно до умов яких Банк відступив на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» права вимоги до [PERSON]. за Кредитним договором № 002-122/2007 від 31.08.2007р. та передав права за Договорами іпотеки, посвідченими 31.08.2007р., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петровою С.М., зареєстрованими в реєстрі за № 898 та № 992, які забезпечують виконання зобов'язань Іпотекодавця за Кредитним договором № 002-122/2007 від 31.08.2007р. Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Статтею 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. За ст. 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов'язку перед клієнтом. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 513 ЦК України встановлено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно зі ст. 514 ЦК України , до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, на підставі Договору факторингу від 06.06.2014р. та Договору про передачу прав за іпотечними договорами, посвічений 06.06.2014р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Немм О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2746, укладених між правонаступником АБ «АвтоЗАЗбанк» - ПАТ «Банк Кіпру» та ТОВ «Кредитні ініціативи», відбулась заміна кредитора та Іпотекодержателя за зобов'язаннями по Кредитному договору № 002-122/2007 від 31.08.2007р. та Договорами іпотеки, посвідченими 31.08.2007р., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петровою С.М., зареєстрованими в реєстрі за № 898 та № 992, укладеними між АБ «АвтоЗАЗбанк» та [PERSON]. Новим Кредитором та Іпотекодержателем за зобов'язаннями по Кредитному договору та відповідними договорами іпотеки від 31.08.2007р. в результаті відступлення прав вимоги стало ТОВ «Кредитні ініціативи». В липні 2014 року ТОВ «Кредитні ініціативи» направило на адресу Позивачки повідомлення про відступлення вих. № 000211 від 11.06.2014р., в якому зазначило, що між ПАТ «Банк Кіпру» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір факторингу від 06.06.2014р., за яким ПАТ «Банк Кіпру» відступило своє право вимоги за Кредитним договором № 002-122/2007 від 31.08.2007р. на користь ТОВ «Кредитні ініціативи», на користь якого Позивачка зобов'язана сплачувати суму щомісячного платежу, визначена відповідно до умов кредитного договору, в зв'язку з чим надіслано нові банківські реквізити для погашення кредитної заборгованості (а.с.34-36 т.2), що підтверджується фіскальним чеком № 9384 від 27.07.2014р. та списком згрупованих рекомендованих відправлень (а.с.37-38 т.2). Як зазначає Позивачка, 04.11.2015р. вона отримала лист від ТОВ «Кредитні ініціативи», яким було повідомлено, що 06.06.2014 р. між ПАТ «Банк Кіпру» (правонаступник АБ «АвтоЗАЗбанк») та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір факторингу. В зв'язку з тим, що відправник не долучив до вказаного листа жодних документів, які могли би підтвердити законність його вимог, Позивачка направила на адресу ТОВ «Кредитні ініціативи» заяву з проханням надати відповідні підтверджуючі документи, за якими відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № 002-122/2007 від 31.08.2007р. (а.с.163 т.1, 164 т.1), проте станом на дату звернення з позовом до суду Позивачка не отримала будь-якої відповіді на свої звернення. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов'язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд України у своїй постанові від 23.09.2015р. у справі № 6-979цс15. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON]. після підписання між ПАТ «Банк Кіпру» та ТОВ «Кредитні ініціативи» договору факторингу від 06.06.2014р. та Договору про передачу прав за іпотечними договорами, посвідченого 06.06.2014р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Немм О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2746, свої зобов'язання за Кредитним договором № 002-122/2007 від 31.08.2007р. не виконувала а ні на користь первісного кредитора - ПАТ «Банк Кіпру», який є правонаступником АБ «АвтоЗАЗбанк», а ні на користь нового кредитора - ТОВ «Кредитні ініціативи». Доказів зворотного Позивачкою не надано та в судовому засіданні не здобуто. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов'язання забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно частини 1 статті 590 Цивільного кодексу України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно зі статтею 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов'язання забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до п.п.4.1. Іпотечних договорів від 31.08.2007р, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петровою С.М. та зареєстрованих в реєстрі за № 989 та № 992, у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем Основного зобов'язання, Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на Предмет іпотеки. Пунктом 4.5. Іпотечних договорів встановлено, що Іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на Предмет іпотеки в один із наступних способів: - на підставі рішення суду; або на підставі виконавчого напису нотаріуса; або шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань, в порядку встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку»; або шляхом продажу Предмета іпотеки Іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку»; або шляхом організації Іпотекодержателем продажу Предмета іпотеки через укладення договору купівлі-продажу Предмета іпотеки між Іпотекодавцем та відповідним покупцем в порядку, встановленому ст. 6 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати». Згідно статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Статтею 7 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання. В силу частини 6 статті 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Згідно з статтею 11 вищевказаного закону, майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов'язанням. Відповідно до статті 12 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Частиною першою статті 33 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Згідно ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. В зв'язку з невиконанням [PERSON]. своїх зобов'язань по Кредитному договору № 002-122/2007 від 31.08.2007р. в частині сплати кредиту та нарахованих процентів за його користування, в січні 2015 року ТОВ «Кредитні ініціативи» направило на адресу Позивачки Вимогу про усунення порушень вих. № 3007-34 від 19.01.2015р., в якій зазначено, що в разі невиконання Позичальником в тридцятиденний строк з моменту надіслання цієї Вимоги вимог щодо дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів за користування кредитом та нарахованої неустойки в загальній сумі станом на 19.01.2015р. - 255 340,68 доларів США, ТОВ «Кредитні ініціативи» розпочне звернення стягнення на Предмет іпотеки відповідно до умов Іпотечних договорів, Закону України «Про іпотеку» шляхом реєстрації ТОВ «Кредитні ініціативи» права власності на предмет іпотеки або шляхом продажу іпотекодержателем від свого імені предметів іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в рахунок виконання [PERSON]. зобов'язань за Кредитним договором № 002-122/2007 від 31.08.2007р. (а.с.39-40 т.2), що підтверджується фіскальним чеком № 4373 від 19.01.2015р. та описом вкладення у цінний лист (а.с.41 т.2). При цьому жодних доказів того, що Іпотекодержатель при здійсненні дій щодо продажу Предмету іпотеки від свого імені будь-якій особі покупцеві на підставі договору купівлі-продажу не дотримався вимог ст. 38 Закону України «Про іпотеку», матеріали справи не містять. Поряд з цим, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON]. в строки встановлені ст. 38 Закону України «Про іпотеку» не направила Іпотекодержателю - ТОВ «Кредитні ініціативи» повідомлення про свій намір купити Предмет іпотеки - квартиру [NUMBER] що знаходиться на восьмому поверсі будинку 2-б, загальною площею 73,48 кв.м., яка будується за адресою м. Київ, територія обмежена вулицями [ADDRESS] до перетину з [ADDRESS] (а.с.148-151 т.1), та квартиру [NUMBER], що знаходиться на десятому поверсі будинку 2-в, загальною площею 73,67 кв.м., яка будується за адресою м. Київ, територія обмежена вулицями [ADDRESS] до перетину з [ADDRESS]. З огляду на вищенаведене, суд прийшов до висновку, що з урахуванням умов Іпотечних договорів від 31.08.2007р, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петровою С.М. та зареєстрованих в реєстрі за № 989 та № 992, ТОВ «Кредитні ініціативи» як Новий Іпотекодержатель предметів іпотеки за відповідними іпотечними договорами на підставі Договору про передачу прав за іпотечними договорами, укладеному між ПАТ «Банк Кіпру» та ТОВ «Кредитні ініціативи», посвідченого 06.06.2014р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Немм О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2746, у відповідності до умов ст. 38 Закону України «Про іпотеку», оскільки Іпотекодавець не висловила свого наміру купити Предмети іпотеки, - мав право на продаж Предмету іпотеки від свого імені будь-якій особі покупцеві на підставі договору купівлі-продажу. Так, 19.02.2016 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» (Продавець за договором) та ТОВ «Компанія з управлінням активами «Будівельні проекти» (Покупець за договором) було укладено Договір купівлі-продажу майнових прав, за умовами якого Продавець продає, а Покупець купує майнові права на квартиру [ADDRESS] (а.с.172-174 т.1), та Договір купівлі-продажу майнових прав, за умовами якого Продавець продає, а Покупець купує майнові права на квартиру № [ADDRESS] (а.с.176-178 т.1) Згідно Додатку № 1 до Договорів купівлі-продажу майнових прав від 19.02.2016р. Продавець передав, а Покупець в свою чергу прийняв Майнові права на квартиру [ADDRESS] (а.с.175 т.1) та Майнові права на квартиру № [ADDRESS]. На підставі договорів купівлі-продажу майнових прав від 19.02.2016р., укладених між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти», приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гречаною Русланою Тарасівною зареєстровано за ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти» право власності на квартиру [ADDRESS] (номер запису про право власності 13418287, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 28429749 від 24.02.2016р.) та право власності на квартиру [ADDRESS] в м. Києві (номер запису про право власності 13418535, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 28429994 від 24.02.2016р.), що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 54371433 від 02.03.2016р. (а.с.180-182 т.1), № 58210554 від 26.04.2016р. (а.с.186-188 т.1) та № 54373288 від 02.03.2016р. (а.с.183-185 т.1), № 58210476 від 26.04.2016р. (а.с.189-191 т.1) відповідно. Станом на час розгляду справи, право власності на квартиру [ADDRESS] та право власності на квартиру [ADDRESS] в м. Києві зареєстровано за ТОВ «ІКОС ФІНАНС» на підставі Договорів купівлі-продажу від 05.10.2016р., посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Покальчуком І.М. та зареєстрованих в реєстрі за № 1396 та № 1395 відповідно, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 69909740 від 06.10.2016р. (а.с.218 т.1) та № 69910405 від 06.10.2016р. (а.с.217 т.1) відповідно. Жодних вимог до вказаної юридичної особи відповідачем взагалі не заявлено. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 9 листопада 2009 року, відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. Згідно ст. 203 ЦК України, загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Отже, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог щодо відповідності змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства саме на момент вчинення правочину. Позивачка зазначила, що звернення ТОВ «Кредитні ініціативи» стягнення на предмет іпотеки - на квартиру № [ADDRESS], та квартиру № [ADDRESS] від 19.02.2016р. відбулось з порушенням вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону: 1) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Разом з тим, судом встановлено, що у власності Позивачки окрім майнових прав на квартиру [ADDRESS] та майнових прав на квартиру № [ADDRESS], знаходиться також інші об'єкти нерухомого майна, в тому числі 1\\2 частина квартири № [ADDRESS], що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 56282431 від 30.03.2016р. (а.с.104-107 т.1) та № 52808489 від 08.02.2016р. (а.с.42-44 т.2), відтак положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не підлягають застосуванню до вказаних правовідносин. Окрім того, [PERSON]. вказала, що договори купівлі-продажу майнових прав, укладені між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «КУА «Будівельні проекти» по суті є нікчемними, згідно з вимогами ч. 1 ст. 220 ЦК України, так як не дотримана форма нотаріального посвідчення. Згідно ст. 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису. Нотаріальне посвідчення може бути вчинене на тексті лише такого правочину, який відповідає загальним вимогам, встановленим статтею 203 цього Кодексу. На вимогу фізичної або юридичної особи будь-який правочин з її участю може бути нотаріально посвідчений. Статтею 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Разом з тим, предметом Договорів купівлі-продажу від 19.02.2016р., укладених між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Компанія з управлінням активами «Будівельні проекти» виступали не квартири, а лише майнові права на квартиру [ADDRESS] та майнові права на квартиру № [ADDRESS], відтак, оскільки законом не встановлено обов'язкового нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно, наслідки недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору не підлягають застосуванню до вказаних договорів. Отже, як встановлено судом при укладенні Договорів купівлі-продажу від 19.02.2016р., укладених між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Компанія з управлінням активами «Будівельні проекти», сторонами в момент вчинення правочину додержано вимог, необхідних для його чинності і передбачених Цивільним кодексом України. Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Окрім того, слід зазначити, що однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, а позовні вимоги щодо визнання недійсними Договорів купівлі-продажу від 19 лютого 2016 року, укладених між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Компанія з управлінням активами «Будівельні проекти», не ґрунтуються на жодній з підстав недійсності правочину, передбачених ЦК України, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 203, 209, 215, 220, 512, 513, 514, 516, 517, 572, 589, 610, 657, 1050, 1077, 1078, 1082 ЦК україни, ст.ст. 1, 3, 7, 11, 12, 33, 35, 38 Закону України «Про іпотеку», з урахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 9 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», та

Outcome: dismissed