Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

23.01.2015 року Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (далі ПАТ "Дельта Банк") в особі представника Духота І.В. звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на суму 9506,10 гривень. В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначав, що між банком та відповідачем був укладений кредитний договір № 003-28061-220811 від 22.08.2011 року, на відкриття карткового рахунку № [NUMBER] та обслуговування платіжної картки, за яким позивач надав позичальнику кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної Кредитної лінії, ліміт кредитної лінії на загальну суму 100000 грн., а на день відкриття карти з лімітом на рахунку 6800 грн. Посилаючись на те, що відповідачем умови вказаного договору не були виконані належним чином, що призвело до утворення заборгованості за кредитним договором станом на 06.11.2014 року в сумі 9506,10 грн.,представник позивача просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, судом про розгляд справи повідомлявся належним чином, в позовній заяві просив проводити судовий розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, суду надіслано письмове заперечення з якого вбачається, що відповідач з позовом не згоден, просить застосувати строк позовної давності. Дослідивши та оцінивши письмові докази по цивільній справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. 22.08.2011 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та відповідачем був укладений кредитний договір № 003-28061-220811 на відкриття карткового рахунку № [NUMBER] та обслуговування платіжної картки, за яким позивач надав позичальнику кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної Кредитної лінії, ліміт кредитної лінії на загальну суму 100000 грн., а на день відкриття карти з лімітом на рахунку 6800 грн., натомість відповідач зобов'язаний був щомісяця в строки здійснювати погашення суми заборгованості (а.с.3-4). Моментом надання Банком держателю карти кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів, передбачених тарифами, за умови відсутності на рахунку власника коштів держателя. З підписом цього договору держатель засвідчив, що він ознайомлений з Правилами, Тарифами та погоджується вважати їх обов'язковими до застосування до відносин, які виникли на підставі цього договору ( п. 2.1, 5.1 Договору). Між тим, відповідач порушив умови кредитного договору. Станом на 06.11.2014 року має заборгованість на суму 9506 грн.10 коп., з яких тіло кредиту - 9506 грн. 10 коп. Відповідно до договору, відповідач зобов'язаний щомісяця у вказані в договорі строки здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу, складові якого зазначаються у тарифах. Згідно з ст. 526 ЦК Українизобов'язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог закону, договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст. 1048 ЦК Українипередбачено, що кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК Українипозичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Позичальник, який одержав кредитні кошти але не довів, що вжив усіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов'язань за кредитним договором має відповідати за невиконання взятих на себе зобов'язань (постанова Верховного Суду України від 14.11.2012 року по справі №6-122цс12). Посилання відповідача на пропущення позивачем позовної давності суд вважає обґрунтованим зважаючи на наступне. Згідно зі ст. ст. 256, 257 ЦК Українипозовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК Українисплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ч.5 ст.261 ЦК Україниза зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з частиною 3 ст 254 ЦК Україниспливає у відповідне число останнього місяця строку. Відповідно до ст. 264 ЦК Україниперебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу, тобто несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів Така правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року ( справа № 6-116 цс 13) і є обов'язковою для застосування судами України, як то регламентовано ст. 360-7 ЦПК України. У кредитному договорі, що був укладений сторонами, строк виконання зобов'язання чітко визначений: щомісячно, в строк, визначений Правилами, погашати частину суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітній місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, процентами та пенею, які виникли за попередній звітній місяць (п.2.5). Даний договір не містить умов про збільшення загального строку позовної давності. Останній платіж в рахунок погашення кредитної заборгованості був здійснений відповідачем 23.11.2011 року у розмірі 471.36 грн. ( а.с. 9 ). Ніяких дій, які б свідчили про переривання перебігу позовної давності, відповідачем не було вчинено. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся з даним позовом до суду до [PERSON] 23.01.2015 року. З урахуванням викладених вимог закону та обставин справи, дати звернення з даним позовом, розрахунку заборгованості, суд вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності, тому заборгованість не підлягає стягненню в силу ст. 267 ЦК України Судові витрати відповідно до положень ст. 88 ЦПК Українитакож не підлягають відшкодуванню позивачу.

Outcome: dismissed