Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

У квітні 2020 року АТ "Кредобанк" звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначалось, що 19 жовтня 2018 року між ПАТ "Кредобанк", найменування якого змінено на АТ "Кредобанк" та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № CL-139075, згідно з яким відповідачу було надано кредит у розмірі 100 000 грн. 00 коп. Відповідач належним чином зобов`язання за укладеним кредитним договором не виконує, що призвело до порушення прав позивача. З цих підстав позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 98 851 грн. 25 коп., 2 102 грн. 00 коп. - судового збору, 12 850 грн. 66 коп. витрат на професійну правничу допомогу, 5000 грн. 00 коп. витрати у зв`язку із явкою представника позивача до суду. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 травня 2020 року провадження у вказаній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті, сторонам встановлені строки для надання відзиву, відповіді на відзив, заперечення. Представник позивача Виссал В.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, пояснення надав аналогічні змісту позовної заяви. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме в частині стягнення заборгованості у розмірі 98 851 грн. 25 коп. та 2102 грн. судового збору, в іншій частині просив відмовити за безпідставністю. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши письмові докази у справі, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 19 жовтня 2018 року між ПАТ "Кредобанк", правонаступником якого є АТ "Кредобанк" та відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний договір № CL-139075, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 100 000 грн. у безготівковій формі, шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок відповідача, з терміном кредитування до 18 жовтня 2021 року під 47,69 % річних (а.с. 8-16). В договорі міститься інформація про те, що відповідач ознайомився з діючими тарифами Банку, правилами надання комплексних банківських послуг фізичним особам, ознайомився із реальною річною процентною ставкою та орієнтовною загальною вартістю кредиту, а також іншою інформацією про споживчий кредит та інше, та погодився з ними (п. 10.4 договору). Стаття 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно із ст. 1049ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п.п. 6.1, 6.2 Кредитного договору № CL-139075 від 19 жовтня 2018 року, позичальник зобов`язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені кредитним договором та/або додатками до нього. Позичальник здійснює погашення заборгованості за кредитним договором відповідно до Графіку платежів (Додаток № 1). У порушення умов зазначеного Кредитного договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з цим у нього виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на 18 березня 2020 року складає 98 851, 25 грн. з яких: 84 335, 02 грн. - сума заборгованості за кредитом; 8 246,33 грн. - сума заборгованості за відсотками; 6 269, 90 грн. - пеня (а.с. 36-37). 07 лютого 2020 року на адресу відповідача Банком було направлено повідомлення-вимогу щодо дострокового погашення заборгованості, яка відповідачем була отримана особисто 13 лютого 2020 року, однак повністю проігнорована та станом на дату подання позовної заяви до суду заборгованість за договором не погашена(а.с. 33-35). Зі змісту наведених правових норм та матеріалів справи вбачається порушення прав позивача внаслідок невиконання договірних зобов`язань відповідачем. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Таким чином, враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, порушував умови кредитного договору, що спричинило виникнення заборгованості перед банком, суд вважає, що позовні вимоги позивача частково задовольнити, зокрема стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ "Кредобанк" заборгованості за Кредитним договором № CL-139075 від 19 жовтня 2018 року в сумі 98 851 грн. 25 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 2102 грн. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача 12 850, 66 грн. - витрат на професійну правову допомогу та 5000 грн. - витрат у зв`язку з явкою представника позивача до суду, суд встановив наступне. Відповідно до ч. 1, п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.ч.1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Аналізуючи вищенаведені норми закону вбачається, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформленні у встановленому законом порядку. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Згідно ст. 138 ЦПК України витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Із матеріалів справи вбачається, що на підставі довіреності № 11004 від 05 грудня 2019 року виданої АТ "Кредобанк", адвоката Кізко Л.С., яка діє згідно свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю ЧК№ 001086, уповноважено здійснювати представництво та захист прав і законних інтересів АТ "Кредобанк" у суді та інших державних органах (а.с.46-47). Згідно попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, позивач очікує понести у зв`язку з розглядом справи 12850 грн. - витрат на професійну правову допомогу та 5000 грн. - витрат у зв`язку з явкою представника позивача до суду. Між тим належних доказів на підтвердження понесених витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, позивачем до матеріалів позову не долучено. Відсутність детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, в тому числі із зазначенням витраченого часу на відповідні види робіт, ставить під сумнів, чи є розмір таких витрат обґрунтованим. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про відмову вимог позивача в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних з явкою представника до суду.

Outcome: partial