Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

19.03.2014 позивач - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування позову зазначив, що відповідно укладеного договору б/н від 07.12.2005 року [PERSON] 07.12.2005 року отримала кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 26.02.2014 року заборгованість за кредитом становить - 20 943,03 грн, яка складається з наступного: 2740,23 грн. - заборгованість за кредитом; 18202,80 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 7326,22 грн. ,яка була задоволена судовим наказом Пролетарським районним судом м. Донецька від 13.11.2008 року з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк», різниця становить 13616,81 грн. а також штрафи відповідно до п.8.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 680,84 грн. - штраф (процентна складова). Отже, заборгованість до стягнення становить 14 797,65 грн. Позивач просив суд стягнути з Відповідача заборгованість за кредитом в розмірі 14 797,65грн., а також суму судового збору у розмірі 243,60 грн. Представник позивача Лізенко Г.В. у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, причини неявки невідомі, про розгляд справи була повідомлена належним чином. У зв'язку з вищевказаним суд вважає можливим розглянути справу відповідно до ст. 224 ЦПК України з проведенням заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 Цивільного Кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною ч. 1 ст. 1054 того ж Закону передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності зі ст. 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 611 Цивільного Кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема у вигляді сплати неустойки. Відповідно до ст. 549 Цивільного Кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до укладеного кредитно-заставного договору б/н від 07.05.2005 року (а.с.8) відповідач отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Судом встановлено, що кредитні кошти у розмірі 3000,00 грн. були надані позивачем відповідачу [PERSON], що підтверджується розрахунком заборгованості по кредитній картці Відповідно до Заяви Позичальника б/н від 07.05.2005 року передбачено обов'язок позичальника кожного місяця погашати заборгованість перед Банком платежами у розмірі 4% від суми заборгованості, погашення заборгованості по кредитному ліміту може проводитися як шляхом внесення грошових коштів на картку клієнтом, так і списанням Банком коштів з дебетної картки № [NUMBER]. Відповідно до копії судового наказу № 2-н-535/08 від 13.11.2008 року, виданого Пролетарським районним судом м. Донецька, з [PERSON] було стягнуто заборгованість за кредитним договором б/н від 07.05.2005 у розмірі 7326,22 грн. на користь ЗАТ КБ "ПриватБанк" (а.с.4). З наданого банком розрахунку вбачається, що [PERSON] повністю заборгованість не погашена, тому банк продовжив нарахування процентів та штрафу. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, у зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 26.02.2014 року заборгованість за кредитом становить - 20 943,03 грн., яка складається з наступного: 2740,23 грн. - заборгованість за кредитом; 18202,80 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 7326,22 грн., яка була задоволена судовим наказом Пролетарським районним судом м. Донецька від 13.11.2008 року з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк», різниця становить 13616,81 грн., а також штрафи відповідно до п.8.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 680,84 грн. - штраф (процентна складова). Отже, заборгованість до стягнення становить 14 797,65 грн. (а.с. 5-7). Однак суд не погоджується з даним розрахунком в частині штрафних санкцій з наступних підстав. У судовому засіданні представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" надав наказ № С-89 від 24.05.2005 року, Умови надання споживчого кредиту фізичним особам та Правила користування платіжною карткою, які діяли на момент укладення кредитного договору б/н від 07.12.2005 року (а.с.34-44). З наданих документів вбачається, що на момент укладення договору б/н від 07.12.2005 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] діяли Умови та Правила, які були затверджені наказом № С-89 від 24.05.2005, а не ті Умови та Правила, які є у справі (а.с. 9-14). Суд вважає, що вимоги позивача про стягненні штрафних санкцій: фіксованої частини - 500 грн. та штрафу (процентна складова) в розмірі 680,84 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки Умовами надання банківських послуг та Правила користування платіжною карткою, які діяли на момент укладення кредитного договору, не передбачалась сплата штрафних санкцій. Пункт 8.6. відсутній у наданих Умовах та Правилах. Крім того, відповідно до п.3.1.3 наданих Правил користування платіжною карткою, по закінченню строку дії відповідна картка продовжується Банком на новий строк ( шляхом надання Клієнту карти з новим строком дії), якщо раніше ( до початку місяця закінчення строку дії) не поступила письмова заява Клієнта про закриття картрахунку, а також при наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картрахунку (у передостанній день місяця закінчення строку дії) та при дотриманні інших умов продовження, які передбачені Договором. Строк дії карт миттєвого випуску продовженню не підлягають. Отже, Умовами та правилами надання банківських послуг ПАТ КБ „ПриватБанк" передбачена пролонгація договору, яка полягає у продовженні його строку зі збереженням тих умов, на яких його було укладено, зокрема щодо самої умови про порядок пролонгації договору, які також залишаються чинними. Відповідно до пункту 9.2 розділу 9 зазначених Умов надання споживчого кредиту фізичним особам картрахунки відкриті на необмежений строк за виключенням настання умов, передбачених у п.п.9.5, 9.6. З повного розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 07.12.2005 року вбачається що 29.07.2009 року на картку було зараховано 500,00 грн. та 04.08.2009 року - 67,57 грн. (а.с.45-59), що свідчить про те, що відповідач [PERSON] продовжувала користуватися даним картрахунком, чим підтвердила свої зобов'язання. Письмової заяви ні про закриття рахунку, ні про припинення договору чи закриття картрахунку відповідач до банку не надавав, у зв'язку з чим на підставі умов, передбачених Умовами і правилами надання банківських послуг, договір було продовжено на такий же строк. Враховуючи наведене в сукупності, суд знаходить, що позов слід задовольнити частково та з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" слід стягнути: заборгованість за кредитом та заборгованість по процентам за користування кредитом. У відповідності з положеннями ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у вигляді сплаченого в доход держави судового збору в сумі 243 грн. 00 коп. належить стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, ст.ст. 526, 536, 549, 611, 629, 1054 ЦК України,

Outcome: partial