Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

У серпні 2019 року позивач акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" (далі - АТ "Ощадбанк") звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 12 листопада 2018 року між АТ "Ощадбанк" та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №46_0150, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 70000,00 грн на строк 60 місяців - до 11 листопада 2023 року. Процентна ставка за користування кредитом - 56% річних. АТ "Ощадбанк" стверджувало, що [PERSON] не дотримується умов кредитного договору, не сплачує кредит, проценти за користування ним у розмірі та порядку, визначеному договором. У зв`язку з цим позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за договором про споживчий кредит від 12 листопада 2018 року №46_0150 у сумі 74252,58 грн, у тому числі заборгованість зі сплати тіла кредиту (основного боргу) у сумі 64166,65 грн, проценти за користування кредитом у сумі 9228,39 грн, пеня за неналежне виконання зобов`язань за договором у сумі 873,80 грн, три проценти річних від простроченої суми у розмірі 74,38 грн. Також АТ "Ощадбанк" просило суд присудити з відповідача на його користь судовий збір у сумі 1921,00 грн. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву АТ "Ощадбанк" не подав. Представник позивача в судове засідання не з`явився, позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги АТ "Ощадбанк" - задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. 09 грудня 2019 року, до початку розгляду справи по суті, [PERSON] подав до суду у письмовій формі заяву про визнання позову. За таких обставин суд ухвалив розглянути справу за відсутності представника позивача та відповідача. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов`язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом з`ясовано, що 12 грудня 2018 року АТ "Ощадбанк" (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) укладено договір про споживчий кредит №46_0150, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 70000,00 грн на строк 60 місяців - до 11 листопада 2023 року. Процентна ставка за користування кредитом - 56% річних. Повернення кредиту повинно здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі 1166,67 грн до 24 числа місяця наступного за звітним. Також позичальник зобов`язався щомісячно до 24 числа місяця наступного за звітним сплачувати проценти за користування кредитом (а. с. 7-22). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Кредитні кошти в обсязі, визначеному договором, були надані АТ "Ощадбанк" відповідачеві [PERSON] , які він використав у повному обсязі за цільовим призначенням. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Однак [PERSON] систематично не виконував взяті на себе за договором про споживчий кредит від 12 листопада 2018 року №46_0150 зобов`язання щодо своєчасного та у повному обсязі погашення кредиту, відсотків за його користування. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якшо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошоаого зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Ч. 1 ст. 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Згідно з п. 8.3 договору про споживчий кредит від 12 листопада 2018 року №46_0150 за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, та/або сплати комісійної винагороди, позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення, але не більше 15% від суми простроченого платежу. Пеня за неналежне виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором складає 873,80 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Право АТ "Ощадбанк" вимагати дострокове повернення кредиту за договором про споживчий кредит від 12 листопада 2018 року №46_0150 у випадку прострочення позичальником сплати щомісячних платежів на строк понад 58 календарних днів передбачена п. п. 3.10.2.2, 4.2.2 договору. З аналізу норм ст. ст. 1048, ч. 2 ст. 1050 ЦК України вбачається, що пред`явленням вимоги до позичальника є як направлення йому вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, так і пред`явлення до нього позову. Позивач реалізував своє право на дострокове стягнення усієї заборгованості за договором про споживчий кредит від 12 листопада 2018 року №46_0150 шляхом пред`явлення позову до суду. За положеннями з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що у разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Три проценти річних від простроченої суми становлять 74,38 грн. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про споживчий кредит від 12 листопада 2018 року №46_0150 у сумі 74252,58 грн, у тому числі заборгованість зі сплати тіла кредиту (основного боргу) у сумі 64166,65 грн, проценти за користування кредитом у сумі 9228,39 грн, пеня за неналежне виконання зобов`язань за договором у сумі 873,80 грн, три проценти річних від простроченої суми у розмірі 74,38 грн. Відповідно до ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 960,50 грн. Судовий збір у сумі 960,50 грн (50% від сплаченого АТ "Ощадбанк" при пред`явленні позову судового збору) підлягає поверненню позивачеві з державного бюджету.

Outcome: approved