Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 29.07.1998 року [PERSON] зареєстровано приватним підприємцем та в подальшому надано статус Фізичної особи - підприємця, [PERSON] , зареєстровано як платником єдиного податку, зареєстровано в Пенсійному фонді, в Податковій інспекції та інших реєстраційних організацій. Офіційне та фактичне місце провадження господарської діяльності являється: [ADDRESS], там і знаходиться готельно-ресторанний комплекс «[INFO]». 15.11.2018 року з гр. [PERSON] було укладено домовленості про надання послуг стосовно проживання та харчування його працівників підприємства, а саме ТОВ «ДИГ Транс Газ», на період з 15.11.2018 року по 12.12.2018 року, зазначаючи, що кількість працівників буде змінюватися, та по факту надання рахунків буде проведено розрахунок послуг за рахунок його коштів. Загальна сума наданих послуг ФОП [PERSON] становить 147 130,00 грн. [PERSON] здійснено 2 оплати за послуги проживання та харчування, а саме: 23.11.2018 року в розмірі 14 660,00 грн. та 06.12.2018 року в розмірі 20 000,00 грн. Однак розрахунок за надані послуги проведено не в повному обсязі, тому заборгованість [PERSON] перед ФОП [PERSON] , становить 112 470,00 грн.. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати послуг 12.12.2018 року позивачем були вчинені дії щодо виселення відповідача з його працівниками, а також звернувся до Полтавського районного відділення поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області із заявою про шахрайські дії [PERSON] . Згідно з висновком по факту надходження звернення від [PERSON] від 15.12.2018 року припинено розгляд даного матеріалу у зв`язку з відсутністю ознак кримінального правопорушення. Як вбачається із цього висновку, [PERSON] під час надання пояснень стосовно звернення позивача підтвердив факт того, що з 15.11.2018 року було здійснено заселення працівників підприємства до готелю «[INFO]», а також те, що за період проживання було сплачено кошти в сумі 34 тис. грн.., а решту коштів, яка не сплачена зобов`язується сплатити в найкоротші строки. Проте станом на вересень 2019 року заборгованість так і не погашена, Окрім цього, у листопаді 2018 року гр., [PERSON] поручилася за виконання гр.. [PERSON] зобов`язань стосовно надання позивачем послуг по проживанню та харчуванню працівників за період з 15.11.2018 року по 12.12.2018 року. Відповідно до умов договору поруки, відповідач зобов`язується нести повну та солідарну відповідальність із позичальником за порушення останнім - своїх зобов`язань за договором позики, а саме: повернення позики, сплату неустойок, компенсації збитків, інших грошових зобов`язань. Згідно умов договору поруки, зобов`язання котрі виникли у гр.. [PERSON] та які підтверджуються відповідними рахунками на оплату, сторони оцінюють як договір позики, предметом котрого являється грошове зобов`язання, ті кошти котрі повинен повернути позичальник кредитору. Сторони домовились, що поручитель ознайомлений із всіма умовами надання послуг і згодний відповідати за виконання позичальником (відповідач-2) зобов`язань, у тому числі, але не виключно, по наступним умовах договору позики: сума позики; термін повернення позики; порядок надання та погашення позики; порядок сплати неустойок, інших грошових зобов`язань тощо. У випадку неповернення [PERSON] у термін і на умовах зазначених у наданих рахунках на оплату, Позивач набуває право вимоги з Поручителя, а до Поручителя переходять всі обов`язки Позичальника і Поручитель відповідає перед Кредитором в обсязі неповернених (несплачених) Позичальником грошових коштів, усім своїм майном, майновими правами та грошовими коштами, на які може бути Накладене стягнення по претензіях кредиторів. Відповідно до договору поруки, у разі невиконання Позичальником зобов`язань передбачених наданих рахунках на оплату, в тому числі, але не виключно по сплаті грошових сум, протягом трьох календарних днів з моменту настання строків повернення коштів, або будь яких інших платежів, які передбачені договором, Поручитель зобов`язується сплатити Кредитору грошові кошти в сумі заборгованості Позичальника. Однак ні отримувач послуг, ні поручитель не виконують покладених на нього зобов`язань, вимоги ігнорують, погашення боргу не здійснюють, чим наносять збитки позивачу та фінансові втрати по здійсненню господарської діяльності. В судове засідання позивач не з`явився, від його представника на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позов підтримав та прохав задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлялися належним чином, про що є докази в матеріалах справи, зокрема копія оголошення на сайті «Судова Влада». Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності відповідача по наявним матеріалам справи в заочному порядку відповідно до ст. 223, 280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази по справі, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Судом встановлено, що 29.07.1998 року [PERSON] зареєстровано приватним підприємцем та в подальшому надано статус Фізичної особи - підприємця, [PERSON] , зареєстровано як платником єдиного податку, зареєстровано в Пенсійному фонді, в Податковій інспекції та інших реєстраційних організацій. Офіційне та фактичне місце провадження господарської діяльності являється: [ADDRESS], там і знаходиться готельно-ресторанний комплекс «[INFO]». 15.11.2018 року з гр. [PERSON] було укладено домовленості про надання послуг стосовно проживання та харчування його працівників підприємства, а саме ТОВ «ДИГ Транс Газ», на період з 15.11.2018 року по 12.12.2018 року, зазначаючи, що кількість працівників буде змінюватися, та по факту надання рахунків буде проведено розрахунок послуг за рахунок його коштів. Загальна сума наданих послуг ФОП [PERSON] становить 147 130,00 грн. [PERSON] здійснено 2 оплати за послуги проживання та харчування, а саме: 23.11.2018 року в розмірі 14 660,00 грн. та 06.12.2018 року в розмірі 20 000,00 грн. Однак розрахунок за надані послуги проведено не в повному обсязі, тому заборгованість [PERSON] перед ФОП [PERSON] , становить 112 470,00 грн.. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати послуг 12.12.2018 року позивачем були вчинені дії щодо виселення відповідача з його працівниками, а також звернувся до Полтавського районного відділення поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області із заявою про шахрайські дії [PERSON] . Згідно з висновком по факту надходження звернення від [PERSON] від 15.12.2018 року припинено розгляд даного матеріалу у зв`язку з відсутністю ознак кримінального правопорушення. Як вбачається із цього висновку, [PERSON] під час надання пояснень стосовно звернення позивача підтвердив факт того, що з 15.11.2018 року було здійснено заселення працівників підприємства до готелю «[INFO]», а також те, що за період проживання було сплачено кошти в сумі 34 тис. грн.., а решту коштів, яка не сплачена зобов`язується сплатити в найкоротші строки. Проте станом на вересень 2019 року заборгованість так і не погашена, Окрім цього, у листопаді 2018 року гр., [PERSON] поручилася за виконання гр.. [PERSON] зобов`язань стосовно надання позивачем послуг по проживанню та харчуванню працівників за період з 15.11.2018 року по 12.12.2018 року. Відповідно до умов договору поруки, відповідач зобов`язується нести повну та солідарну відповідальність із позичальником за порушення останнім - своїх зобов`язань за договором позики, а саме: повернення позики, сплату неустойок, компенсації збитків, інших грошових зобов`язань. Згідно умов договору поруки, зобов`язання котрі виникли у гр.. [PERSON] та які підтверджуються відповідними рахунками на оплату, сторони оцінюють як договір позики, предметом котрого являється грошове зобов`язання, ті кошти котрі повинен повернути позичальник кредитору. Сторони домовились, що поручитель ознайомлений із всіма умовами надання послуг і згодний відповідати за виконання позичальником (відповідач-2) зобов`язань, у тому числі, але не виключно, по наступним умовах договору позики: сума позики; термін повернення позики; порядок надання та погашення позики; порядок сплати неустойок, інших грошових зобов`язань тощо. У випадку неповернення [PERSON] у термін і на умовах зазначених у наданих рахунках на оплату, Позивач набуває право вимоги з Поручителя, а до Поручителя переходять всі обов`язки Позичальника і Поручитель відповідає перед Кредитором в обсязі неповернених (несплачених) Позичальником грошових коштів, усім своїм майном, майновими правами та грошовими коштами, на які може бути Накладене стягнення по претензіях кредиторів. Відповідно до договору поруки, у разі невиконання Позичальником зобов`язань передбачених наданих рахунках на оплату, в тому числі, але не виключно по сплаті грошових сум, протягом трьох календарних днів з моменту настання строків повернення коштів, або будь яких інших платежів, які передбачені договором, Поручитель зобов`язується сплатити Кредитору грошові кошти в сумі заборгованості Позичальника. Однак ні отримувач послуг, ні поручитель не виконують покладених на нього зобов`язань, вимоги ігнорують, погашення боргу не здійснюють, чим наносять збитки позивачу та фінансові втрати по здійсненню господарської діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Так статтею 202 Цивільного кодексу України визначено поняття правочину, що це є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Законодавцем визначено поняття конклюдентних дій де вказано, що це звичайна за таких обставин поведінка особи, з якої ясно випливає намір (бажання) особи здійснити прав о чин на заздалегідь відомих умовах. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 629 вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Відповідно до ч. 1,2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідного звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов`язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або у повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Заборгованість та надання послуг підтверджується рахунком № 4 на суму 83250,00 грн., рахунком № 5 на суму 10 340,00 грн., рахунком № 8 на суму 38 880,00 грн. з підтвердженням гарантії оплати та особистим підписом відповідача. . Відповідно до чинного законодавства права і обов`язки сторін, які виникають за результатами здійснення господарської операції, оформлюються первинними документами відповідно до вимог Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність. За змістом статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Кожною стороною (підприємством), що брала участь у здійсненні господарської операції, мають бути отримані первинні документи для записів у регістрах бухгалтерського обліку, інформація в яких ідентично засвідчує зміст господарської операції. Первинні документи складаються на бланках типових форм, затверджених Міністерством статистики України, а також на бланках спеціалізованих форм, затверджених міністерствами і відомствами України. Згідно зі статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. За змістом пункту 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 №88, первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа. Підпунктом 2.5 пункту 2 Положення передбачено, що документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Тобто, рахунки на оплату, що фіксують та підтверджують господарські операції, є первинні документи, які для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати як обов`язкові реквізити, так і додаткові реквізити в залежності від характеру операції, зокрема, підставу для здійснення господарських операцій, дані про документ, що засвідчує особу - одержувача, номер документу, ідентифікаційний код підприємства тощо. Таким чином, для надання первинним документам доказової сили при розгляді справ у суді необхідні повні дані про конкретні господарські операції, що здійснюються за конкретним договором, укладеним між сторонами. Надані позивачем на підтвердження наданих послуг, рахунки на оплату, оформлені відповідно до вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, зокрема, надані в обгрунтування вимог по стягненню заявлений вимог, є первинними документами у розумінні статті 9 Закону та є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1124,70 грн.

Outcome: approved