Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

У лютому 2015 року позивач публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" (далі - позивач) звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів нарахованих за користування кредитом та пені. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 11.06.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", правонаступником якого є ПАТ "УкрСиббанк" та [PERSON] (далі-відповідач) укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11358945000 (далі-кредитний договір), відповідно до умов якого позивачем надано відповідачеві кредит у сумі 27700,00 доларів США, що за курсом НБУ на день укладення договору становило 134386,55 грн., на строк з 11 червня 2008 року до 11 червня 2015 року. Процентна ставка за користування кредитом протягом першого місяця після укладення договору становила 14 % річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягала перегляду відповідно до умов договору. П. 1.2.2. договору про надання споживчого кредиту від 11 червня 2008 року №11358945000 передбачено обов'язок позичальника повертати одержаний кредит, сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та терміни, визначені графіком погашення кредиту, але у будь-якому випадку позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі не пізніше 11 червня 2015 року. Однак позичальник не дотримується умов кредитного договору, не сплачує щомісячно платежі у розмірі та порядку, визначеному договором в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 5721,55 доларів США. Посилаючись на зазначене, позивач просить суд стягнути з відповідача зазначену суму боргу разом із судовими витратами. Під час розгляду справи представником позивача було надано суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій посилаючись на те, що за період розгляду справи розмір заборгованості змінився просив суд стягнути з відповідача борг за кредитним договором, який станом на 25.03.2015 року складає 5813,03 доларів США та судові витрати по справі в розмірі 1539,79 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечував у повному обсязі та просив відмовити в його задоволенні. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи між АКІБ УкрСиббанк, правонаступником якого є ПАТ УкрСиббанк та відповідачем укладено договір про надання споживчого кредиту від 11.06.2008 року №11358945000, відповідно до умов якого позивачем надано кредит для споживчих цілей у розмірі 27700,00 доларів США з кінцевим строком повернення до 11.06.2015 року. Згідно п.1.3.1 за користування кредитними коштами протягом перших 30 (тридцяти) календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 14,00 % річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов договору. Відповідно до п.1.3.2 сторони домовились, що за умовами договору може бути встановлений новий розмірі процентної ставки. Пунктом 1.3.3 передбачено, що нарахування процентів за договором здійснюється щомісяця, в останній робочий день поточного місяця, методом «факт/360» відповідно до вимог чинного законодавства України. Відповідно до п.1.3.4 кредитного договору погашення нарахованих процентів відбувається з 01 по 11 число кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані такі проценти. Так, відповідач одержав та використав для споживчих потреб кошти, отримані в кредит за договором №11358945000 від 11.06.2008 року, у сумі 27700,00 доларів США. У відповідності до п.1.2.2. кредитного договору передбачено, обовязок позичальника повернути одержаний кредит, сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та терміни, визначені графіком погашення кредиту, але не пізніше 11.06.2015 року. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобовязується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Однак, відповідач систематично не виконує взяті на себе за кредитним договором зобовязання щодо своєчасного та у повному обсязі погашення кредиту, відсотків за його користування, допустив заборгованість із сплати кредиту (основного боргу) та процентів за його користування. З матеріалів справи слідує, що 25.11.2014 року відповідачу було направлено вимогу про погашення заборгованості, однак станом на 13.02.2015 року заборгованість залишається не погашеною (а.с.15). Згідно п.4.1 кредитного договору за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів за кредит, та/або комісії, відповідач сплачує позивачу додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У відповідності до ст.549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Частиною 1 ст.550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Згідно доданого позивачем розрахунку заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 25.03.2015 року складає 5813,03 долари США та 14\~969 грн. 80 коп. з яких: 4925,07 дол. США заборгованість за кредитом, 887,96 дол. США заборгованість за відсотками, 12561,78 грн. пеня за прострочення сплати за кредитом, 2408,02 грн. пеня за прострочення сплати відсотків. Пеня нарахована позивачем в межах строку позовної давності, встановленого п.1 ч.2 ст.258 ЦК України. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК України. Як вбачається позивачем здійснено розрахунок пені про стан заборгованості [PERSON], виходячи із гривневого еквіваленту станом на 25.03.2015 року, однак враховуючи, що в ході розгляду справи позивач збільшив позовні вимоги судом було перераховано розмір пені станом на день ухвалення рішення, що по курсу НБУ за 1 долар США, станом на 21.05.2015 року становить 11098, 35 грн. пені за прострочення сплати за кредитом, та 2127,47 грн. пені за прострочення сплати відсотків. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Відповідно до ч. 1\~ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст.ст.15, 16, 526, 530, 533, 536, 549-552, 610, 625, 1049, 1050, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, та,

Outcome: partial