Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася в суд з позовом до Комунального закладу "Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів с. Богдан Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області", Відділу освіти, культури, сім`ї, молоді та спорту Богданської сільської ради про скасування наказів та поновлення на посаді. Позовні вимоги мотивує тим, що наказом по відділу освіти, культури, сім`ї, молоді та спорту Богданської сільської ради закладу освіти загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів с. Богдан від 29.06.2021 №67-К/БШ, її [PERSON] , звільнено з посади вчителя географії, у зв`язку із закінченням терміну дії строкового трудового договору, згідно п.2 ст.36 КЗпП України, з виплатою компенсації за невикористану відпустку у кількості 56 календарних жнів, днем 30.06.2021. Наказом від 30.06.2021 за №72-К/БШ "Про внесення змін до наказу від 29.06.2021 №67-К/БШ" внесено зміни до наказу від 29.06.2021 №67-К/БШ "Про звільнення [PERSON] " та викладено наказ в новій редакції: "надати [PERSON] , вчителю географії щорічну основну відпустку за відпрацьований період на 56 календарних днів з 29.06.2021 по 23.08.2021 та виплатити матеріальну допомогу на оздоровлення згідно п.1 ст.57 ЗУ "Про освіту" із подальшим звільненням через припинення строкового трудового договору, на підставі п.2 ст.36 КЗпП України, днем 23.08.2021. Наказом 30.06.2021 №73-К/БШ "Про звільнення [PERSON] " її звільнено з посади вчителя географії, у зв`язку із закінченням терміну дії строкового трудового договору, згідно п.2 ст.36 КЗпП України, днем 23.08.2021 та внесено запис у трудову книжку 23 серпня 2021 року. На підставі наведеного просила визнати незаконними та скасувати накази: від 29.06.2021 №67-К/БШ "Про звільнення [PERSON] "; від 30.06.2021 №72-К/БШ "Про внесення змін до наказу від 29.06.2021 №67-К/БШ"; від 30.06.2021 №73-К/БШ "Про звільнення [PERSON] ". Поновити [PERSON] на посаді вчителя географії комунального закладу "Закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів с. Богдан, Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області" допустити до негайного виконання. Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, Марусяк М.О. від 29.07.2021 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Надано відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачем, відділом освіти, культури, сім`ї, молоді та спорту, 12.08.2021 подано через канцелярію суду відзив. У відзиві начальник відділу, [PERSON] позов не визнає та категорично заперечує з огляду на наступне. Накази від 29.06.2021 №67-К/БШ "Про звільнення [PERSON] "; від 30.06.2021 №72-К/БШ "Про внесення змін до наказу від 29.06.2021 №67-К/БШ"; від 30.06.2021 №73-К/БШ "Про звільнення [PERSON] " видані директором закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів с. Богдан Богданської сільської ради, [PERSON] . Згідно ст.23 ЗУ "Про освіту" та пункту 3 статті 38 ЗУ "Про повну загальну середню освіту" керівник закладу освіти в межах наданих йому повноважень призначає на посаду та звільняє з посади працівників, визначає їх функціональні обов`язки. В зв`язку з наведеним, просить відмовити у задоволенні позову. Ухвалою суду від 13.08.2021, витребувано від Комунального закладу «Закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів с. Богдан Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області», оригінал для огляду в суді та належно завірену копію строкового трудового договору укладеного від імені [PERSON] . 25.08.2021 представником відповідача Комунального закладу "Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів с. Богдан Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області", директором [PERSON] подано відзив на позовну заяву. У відзиві директор закладу [PERSON] вважає позовні вимоги позивача безпідставними та необгрунтованими, у зв`язку з наступним. Наказ "Про звільнення [PERSON] " від 29.06.2021 №67-К/БШ не може бути скасованим, так як він відповідає дійсності і є законним з наступної причини. У відповідності до ч.3 ст.21 КЗпП України, сфера застосування контракту визначається законами України. Згідно з підпунктом 2 пункту 3 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" ЗУ "Про повну загальну середню освіту" до 1 липня 2020 року керівники державних і комунальних закладів загальної середньої освіти зобов`язані припинити безстрокові трудові договори з педагогічними працівниками таких закладів освіти, яким виплачується пенсія за віком, з одночасним укладенням з ними трудових договорів строком на один рік. У разі незгоди з продовженням трудових відносин на умовах строкового трудового договору педагогічні працівники, яким виплачується пенсія за віком, звільняються згідно з пунктом 9 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України. Тобто строкові трудові договори з учителями закладів загальної середньої освіти мали бути укладені терміном на один рік, а саме з 1 липня 2020 року по 30 червня 2021року, а не на навчальний 2020-2021 рік. На виконання листа МОН №1/9-259 від 15.05.2020, керівником комунального закладу «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів с. Богдан Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області» [PERSON] було припинено безстроковий трудовий договір з одночасним укладенням строкового трудового договору (контракту) з позивачкою [PERSON] , строком на один рік з 01 липня 2020 року по 01 липня 2021 року (Наказ №43-к/тр від 05.06.2020. Напередодні позивачці було надіслано повідомлення "Про пропозицію укласти трудовий договір" від 28.04.2020 №02-11/61, з пропозицією укласти з нею трудовий договір строком на один рік. Позивачка звернулася до закладу із заявою про переведення її з безстрокового трудового договору на строковий трудовий договір терміном на один рік з 01.07.2020 за вих №155 від 30.04.2020. Позивач наголошує, що факт закінчення строку обумовленої роботи не припиняє трудовий договір, якщо працівник продовжує працювати, а роботодавець не видає наазу про звільнення. Відповідно до ст.39-1 КЗпП України, якщо після закінчення строку трудового договору (пункти 2 і 3 статті 23) трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк. Крім того, трудові договори, переукладені один чи декілька разів вважаються укладеними на невизначений строк є хибним з наступних причин. Директор закладу може звільнити педагогічного працівника, у якого збігає термін строкового трудового договору, навіть у випадку, коли той знаходиться на лікарняному, оскільки ч.3 ст.40 КЗпП України, забороняє робити це за ініціативи роботодавця, а в даному випадку - це вимога закону. По відношенню до педагогічних працівників пенсійного віку не може бути застосована норма ч.2 ст.39-1 КЗпП України, згідно з якою трудові договори, що були переукладені один чи декілька разів, вважаються такими, що укладені на невизначений строк, оскільки вона не діє у випадках, передбачених ч.2 ст.23 цього ж кодексу, тобто, якщо строковий трудовий договір укладається на виконання вимоги закону. В даному випадку, така вимога відобравжена у ст. 22 ЗУ "Про повну загальну освіту". За таких умов строковий трудовий договір може бути, як переукладений так і продовжений без можливості відновлення безстрокових трудових відносин. Наказ "Про внесення змін до наказу від 29.06.2021 №67-К/БШ" від 30.06.2021 №72-К/БШ та наказ від 30.06.2021 №73-К/БШ "Про звільнення [PERSON] " є законними і відповідають вимогам законодавства з наступних причин. Однією із державних гарантій педагогічним працівникам закладів освіти є виплата допомоги на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу при наданні щорічної відпустки (стаття 57 ЗУ "Про освіту"). Педагогічні працівники, в яких закінчується термін строкового трудового договору, мають право на відпустку і виплату відпускних та оздоровчих коштів, передбачених законодавством, в повному обсязі, до завершення строку дії договору. При цьому, датою звільнення в наказі (якщо планується подальше звільнення) зазначається останній день відпустки (ст.3 ЗУ "Про відпустки". Керівник закладу має право звільнити педпрацівника 30 червня 2021 року і за потреби укласти з ним новий строковий договір з 1 вересня 2021 року. При звільнені педпрацівнику виплатять компенсацію за невикористану щорічну відпустку (ч.1 ст. 24 ЗУ "Про відпустки". В такому разі, працівник нематиме права на допомогу на оздоровлення, яку виплачують, коли надають відпустку. Тому, закладом було прийнято рішення в користь позивачки, а саме винесено наказ від 30.06.2021 №72-К/БШ "Про внесення змін до наказу від 29.06.2021 №67-К/БШ", яким було внесено зміни до наказу 29.06.2021 №67-К/БШ "Про звільнення [PERSON] " та викладено його в наступній редакції: "надати [PERSON] , вчителю географії щорічну основну відпустку за відпрацьований період на 56 календарних днів з 29.06.2021 по 23.08.2021 та виплатити матеріальну допомогу на оздоровлення згідно п.1 ст.57 ЗУ "Про освіту" із подальшим звільненням через припинення строкового трудового договору, на підставі п.2 ст.36 КЗпП України, днем 23.08.2021 та видано позивачці наказ ЗЗСО І-ІІІ ступенів с. Богдан "Про звільнення [PERSON] " від 30.06.2021 №73-К/БШ та видано їй трудову книжку. На підставі наведеного просила відмовити у задоволенні позову. Позивач [PERSON] та її представник, адвокат Поштак Ю.С. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позовній заяві. Представник позивача зазначила що строковий трудовий договір з її довірителькою укладено на період з 01 липня 2020 року по 01 липня 2021 року. Натомість, оскаржуваний наказ про звільнення видано 30.06.2021. Просили позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача, Комунального закладу "Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів с. Богдан Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області", директор [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги заперечила з підстав наведених у відзиві. Вважає, що винесені нею накази є законними. Просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Представник відповідача Відділу освіти, культури, сім`ї, молоді та спорту Богданської сільської ради в судове засідання не з`явився, начальник відділу, [PERSON] у поданому 12.08.2021 відзиві просив розглянути справу за відсутності їх представника. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність та допустимість кожного доказу, взявши до уваги відзив на позовну заяву, заперечення на відзив, суд, прийшов до наступного висновку. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] перебувала у трудових відносинах з відповідачем Комунальним закладом "Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів с. Богдан Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області" та займала посаду вчителя географії, що стверджується записами у трудовій книжці позивача. За змістом ст.43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Статтею 23 КЗпП України передбачено, що трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Частиною 3 статті 21 КЗпП України визначено, що контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 36 КЗпП України трудовий договір припиняється за закінченням строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення. Припинення трудового договору після закінчення строку не вимагає заяви або якогось волевиявлення працівника. Свою волю на укладення строкового договору він уже виявив, коли писав заяву про прийняття на роботу за строковим трудовим договором. У цей же час він виразив і волю на припинення такого трудового договору після закінчення строку, на який він був укладений. Власник також не зобов`язаний попереджати або в інший спосіб інформувати працівника про майбутнє звільнення за пунктом 2 частини 1 статті 36 КЗпП України. Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про повну загальну середню освіту», до 1 липня 2020 року з усіма педагогічними працівниками закладів загальної середньої освіти, які досягли пенсійного віку та яким виплачується пенсія за віком, слід укладати строкові трудові договори терміном на 1 рік. Переукладення в подальшому договорів може відбуватися за взаємною згодою, а припинення співпраці може відбуватися за ініціативою хоча б однієї сторони. Відповідно до ч.2 ст.22 ЗУ «Про повну загальну середню освіту», педагогічні працівники державних і комунальних закладів загальної середньої освіти, які досягли пенсійного віку та яким виплачується пенсія за віком, працюють на основі строкових трудових договорів. Директор школи може звільнити педагогічного працівника, у якого збігає термін строкового трудового договору. З матеріалів справи встановлено, що позивачці [PERSON] 28.04.2020 за вих. №02-11/61 було надіслано письмове повідомлення, в якому було запропоновано [PERSON] на виконання вимог підпункту 2 пункту 3 розділу Х „Прикінцеві та перехідні положення" Закону України „Про повну загальну середню освіту" укласти з нею строковий трудовий договір терміном на один рік з 01.07.2020. Таким чином, про істотні умови праці позивача було попереджено за два місяці. 18.05.2020 позивачка [PERSON] , власноручно написала заяву, в якій просила перевести її з безстрокового трудового договору на строковий трудовий договір, терміном на один рік з 01 липня 2020 року. У подальшому, 05.06.2020 наказом директора Богданської ЗОШ І-ІІІ ступенів, [PERSON] за №43-к/тр було припинено безстроковий трудовий договір з одночасним укладенням строкового трудового договору (контракту) з позивачкою [PERSON] , строком на один рік 01 липня 2020 року по 01 липня 2021 рокуу. Наказ доведено до її відома, про що свідчить підпис позивачки. Згідно ст.241-1 КЗпП України, строки виникнення і припинення трудових прав та обов`язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку. Строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо кінець строку, обчислюваного місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, то строк закінчується в останній день цього місяця. У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що директор Богданської ЗОШ І-ІІІ ступенів, [PERSON], виносячи 05.06.2020 наказ №43-к/тр "Про укладення строкового трудового договору" зі [PERSON] , порушила вимоги ст.241-1 КЗпП України та помилково зазначила дату закінчення строкового трудового договору 01 липня 2021 року замість правильного 30 червня 2021 року. Поряд з цим, вказаний наказ позивачкою не оскаржувався. Згідно ст.23 КЗпП України, строковий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений термін з урахуванням характеру наступної роботи або умов її виконання, або інтересів працівника, та в інших випадках, передбачених законодавством. Підставою для укладення строкового трудового договору на вимогу працівника є його заява про прийняття на роботу, в якій вказуються обставини або причини, що спонукають працівника найматися на роботу за строковим трудовим договором, а також строк, протягом якого він працюватиме. При укладенні трудового договору на визначений строк цей строк встановлюється погодженням сторін і може визначатись як конкретним терміном, так і часом настання певної події або виконанням певного обсягу робіт. Строк, на який працівник наймається на роботу, обов`язково має бути вказаний у наказі про прийняття на роботу, інакше буде вважатися, що працівник прийнятий на роботу за безстроковим трудовим договором. Положення підпункту 2 пункту 3 розділу Х „Прикінцеві та перехідні положення" Закону України „Про повну загальну середню освіту" неконституційним не визнавалось. Наказом Комунального закладу „Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів с. Богдан Богданської сільської ради" №67-К/БШ від 29.06.2021, [PERSON] , звільнено з посади вчителя географії, у зв`язку із закінченням терміну дії строкового трудового договору, згідно п.2 ст.36 КЗпП України, з виплатою компенсації за невикористану відпустку у кількості 56 днів, днем 30.06.2021. Припинення строкового трудового договору після закінчення строку не вимагає заяви або якогось волевиявлення працівника. Свою волю на укладення строкового трудового договору позивачка уже виявила, коли продовжила правовідносини із роботодавцем за строковим трудовим договором. Власник також не зобов`язаний попереджати або в інший спосіб інформувати працівника про майбутнє звільнення за пунктом 2 частини першої статті 36 КЗпП України. Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 607/18957/18 (провадження № 61-9295св20) 13 січня 2021 року вказав про це у своїй Постанові. Укладаючи трудовий договір [PERSON] погодилася з його умовами, в тому числі зі строком його дії - один рік, починаючи з 01.07.2020. Тобто, 30.06.2021 останній день строкового трудового договору. 30.06.2021, [PERSON] звернулася до директора ЗЗСО І-ІІІ ступенів, [PERSON] з заявою про укладення строкового договору з 01.09.2021 ппо 01.07.2022. Оскільки сторони не досягали згоди щодо продовження дії строкового договору чи укладання нового договору, тому [PERSON] на законних підставах звільнено на підставі пункту 2 частини 1 статті 36 КЗпП України. При цьому, згідно ст.57 ЗУ "Про освіту" однією із державних гарантій педагогічним працівникам закладів освіти є виплата допомоги на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу при наданні щорічної відпустки. Педагогічні працівники, в яких закінчується термін строкового трудового договору, мають право на відпустку і виплату відпускних та оздоровчих коштів, передбачених законодавством, в повному обсязі, до завершення строку дії договору. У відповідності до ч.1 ст.24 ЗУ "Про відпустки", у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи. В такому разі, позивач не мала права на допомогу на оздоровлення, яку виплачують, коли надають відпустку. Датою звільнення в наказі (якщо планується подальше звільнення) зазначається останній день відпустки (ст.3 ЗУ "Про відпустки"). Тому, наказом Комунального закладу „Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів с. Богдан Богданської сільської ради" №72-К/БШ від 30.06.2021 внесено зміни до наказу від 29.06.2021 №67-К/БШ "Про звільнення [PERSON] ", та викладено його в наступній редакції: Надати [PERSON] , вчителю географії щорічну основну відпустку за відпрацьований період на 56 календарних днів з 29.06.2021 по 23.08.2021 та виплатити матеріальну допомогу на оздоровлення згідно п.1 ст.57 ЗУ "Про освіту" із подальшим звільненням через припинення строкового трудового договору, на підставі п.2 ст.36 КЗпП України, днем 23.08.2021. Наказом Комунального закладу „Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів с. Богдан Богданської сільської ради" від 30.06.2021 №73-К/БШ, [PERSON] , звільнено з посади вчителя географії, у зв`язку із закінченням терміну дії строкового трудового договору, згідно п.2 ст.36 КЗпП України, днем 23.08.2021. Згідно з статтею 235 КЗпП України підставою для поновлення працівника на роботі є його звільнення без законних підстав. Тому поновлено на роботі може бути лише працівника, якого звільнено незаконно, з порушенням процедури звільнення чи за межами підстав, передбачених законом чи договором або за відсутності підстав для звільнення. Відповідно до частини 3 статті 12 та частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зважаючи на те, що будь-яких переконливих і безспірних доказів на підтвердження обставин, з якими як з юридичним фактом пов`язувались матеріально-правові вимоги, позивачем та її представником не надано, не містять їх і матеріали справи, а обставини, на які позивач посилалася, не є достатніми для висновку про наявність цивільно-правових підстав для визнання звільнення незаконним та поновлення її на роботі. Інші доводи позивача та її представника цих висновків не спростовують. Оскільки під час розгляду справи порушень прав позивача під час звільнення за строковим трудовим договором, які б були підставою для її поновлення на роботі не встановлено, відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Поряд з цим судом встановлено, що позивач [PERSON] перебувала у трудових відносинах за строковим трудовим договором з юридичною особою Комунальним закладом "Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів с. Богдан Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області", тому саме ця юридична особа є належним відповідачем у справі, а не Відділ освіти, культури, сім`ї, молоді та спорту Богданської сільської ради. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, суд відносить судові витрати у справі за рахунок держави.

Outcome: dismissed