Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

В листопаді 2014 р. ПАТ "ВТБ Банк" звернулося з позовом до суду до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 18.08.2012 року між ПАТ " ВТБ Банк " та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №53100313538В, за яким позивач надав [PERSON] кредит в розмірі 50 000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 34,5% на рік, терміном до 18.08.2015 р.. Позивач виконав свої зобов'язання та надав відповідачу кредит в обумовлений договором сумі, але відповідач, всупереч умовам кредитного договору, не здійснює погашення сум кредиту та відсотків по ньому, в зв'язку з чим, у нього виникла заборгованість, загальна сума якої станом на 02 червня 2014 року складає 148 722,46 грн., яка складається з: поточної заборгованості за кредитом - 26 624,55 грн., заборгованості за простроченим кредитом - 21 552,20 грн., інфляційних витрат - 2870,47 грн., 3% відсотків річних - 463,54 грн.; простроченої заборгованості по відсоткам - 26 233,28 грн., заборгованості за відсотками за період з 18.05.2014 року по 02.06.2014 року - 725,82 грн., інфляційних витрат - 3592,06 грн., 3% річних - 622,01 грн.; заборгованості по пені - 66 038,53 грн.. Посилаючись на наявність кредитної заборгованості у [PERSON], позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором - 148 722,46 грн. та 1 487,23 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв про розгляд справи за його відсутності або про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст.224 ЦПК України). Зважаючи на відсутність заперечень представника позивача, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення по справі, яким позов задовольнити частково у зв'язку з наступним. З матеріалів справи вбачається, що 18.08.2012 року між ПАТ " ВТБ Банк " та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №53100313538В, за яким позивач надав [PERSON] кредит в розмірі 50 000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 34,5% на рік, терміном до 18.08.2015 р. на споживчі потреби. Відповідно до п.3.9 кредитного договору, кредит надавався шляхом безготівкового перерахунку коштів на поточний рахунок відповідача, операції за яким здійснювалися з використанням спеціальних платіжних засобів [NUMBER] у Дарницькому відділенні ПАТ «ВТБ Банк». Як вбачається з розрахунку, наданого банком, відповідач не здійснював погашення заборгованості по кредиту, а відтак станом на 02 червня 2014 р. розмір поточної заборгованості по тілу кредиту відповідача становить 26624,55 грн., простроченої заборгованості по кредиту становить 21 552,20 грн., відсотків нарахованих за несплату простроченої заборгованості по кредиту склала 26 233,28 грн. та відсотків нарахованих за несплату поточної заборгованості по тілу кредиту - 725,82 грн. (а.с. 17, 18). Відповідно до п.7.1. Кредитного договору, відповідач зобов'язувався, у випадку порушення умов кредитного договору, сплачувати на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'язань, включаючи день погашення. Як вбачається з наданих позивачем розрахунків, відповідачу було нараховано пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 66 038,53 грн. за період з 19 вересня 2012 року по 2 червня 2014 року (а.с. 19). Аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Вказана позиція відображена в постанові Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року №6-116цс13, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою до застосування. Таким чином, пеня може бути нарахована за період 12 місяців від дати звернення з позовом до суду, тобто з 14 листопада 2013 року. Надані позивачем розрахунки дають можливість вирахувати пеню за період з 19 листопада 2013 року по 02 червня 2014 року, а відтак її розмір становить 37 998,01 грн.. Крім того, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, на суму заборгованості по сплаті кредиту банком було нараховано 3% річних у сумі 463,54 грн. та 2870,47 грн. інфляційних витрат, а також на суму простроченої заборгованості по сплаті відсотків у розмірі 622,01 грн. як 3% річних та 3592,06 грн. інфляційних витрат (а.с. 17,18). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, а з відповідача потрібно стягнути на користь позивача 51 510,76 грн. заборгованості за кредитним договором з урахування індексу інфляції та 3% річних, 31 173,17 грн. заборгованості по відсоткам з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, 37998,01 грн. - пені, що разом становить 120 681,94 грн. В решті позовних вимог позивачу потрібно відмовити. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а відтак, з [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача 1206,82 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 266, 258, 526, 1049, 1054 ЦК України, та

Outcome: partial