Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Духота І.В. 16.10.2014 року звернувся до суду з цим позовом із вимогою стягнення на користь ПАТ "Дельта Банк" з відповідача [PERSON] заборгованість за укладеним між сторонами кредитним договором №004-01083-180211 від 18.02.2011 року на загальну суму 5576,71 грн. та судовий збір в розмірі 243,60 грн., посилаючись на неналежне виконання відповідачем власних зобов'язань. Представник позивача ПАТ "Дельта Банк", будучи належно повідомленим про час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, однак, в прохальній частині позовної заяви просив провести розгляд справи без його участі, про відмову від позову чи зміну позовних вимог надалі не заявляв. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України, в судове засідання черговий раз не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин, чи розгляд справи у його відсутності не представив. Виходячи з наведеного суд дійшов висновку про можливість постановлення рішення в порядку заочного розгляду справи, так як відповідно ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Даний спір належить до категорії цивільно-правових спорів позовного провадження загальної підсудності, що за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача (а.с.14) є підсудним Жмеринському міськрайонному суду. Згідно положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу; якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу; якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень ч.1,2 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. У відповідності до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В судовому засіданні установлено, що ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] уклали договір №004-01083-180211 від 18.02.2011 року, що підтверджується копією останнього (а.с.3) відповідно до розділу 1 якого останньому було відкрито картковий рахунок №26250904345536 в національній валюті України - гривні, надано платіжну картку, а також ПІН-код до картки, на умовах, викладених в тарифному пакеті "Лояльна пропозиція 24 (2)", та згідно умов надання картки і правил; надано кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної лінії в загальному розмірі 30000 грн. та на день укладення кредитного договору встановлено ліміт кредитної лінії в сумі 4719,53 грн. Відповідно до п.2.1. договору моментом надання банком держателю кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів, передбачених Тарифами, за умови відсутності на рахунку власних коштів Держателя. У відповідності до п.3.6. кредитного договору, держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у виді обов'язкового мінімального платежу, складові якого зазначаються в Тарифах, обов'язковими складовими якого є частка погашення заборгованості, овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. Згідно п.3.7. Договору у разі порушення держателем строків сплати заборгованості та інших платежів, що є складовими обов'язкового мінімального платежу держатель сплачує банку пеню, в розмірі, в строки та в порядку, що визначені Правилами та Тарифами. Відповідно до змісту п.5.1 даного Договору підписанням останнього держатель засвідчує, що він ознайомлений з Правилами, Тарифами та погоджується вважати їх обов'язковими для застосування до відносин, що виникли на підставі цого договору, що в даному конкретному випадку слід вважати приєднанням відповідача до визначених позивачем умов зазначеного договору в порядку ст.364 ЦК України. Згідно п.5.8 кредитного договору невиконання або неналежного виконання держателем зобов'язань заборгованості за цим договором понад 91 календарний день банк має право в односторонньому порядку достроково розірвати цей договір, що не звільняє клієнта від обов'язку погасити у повному обсязі заборгованість, що була нарахована до дати розірвання договору, включаючи пеню. У відповідності до положень Тарифів на обслуговування платіжних карток тарифний пакет "Лояльна пропозиція 24 (2)", затверджених позивачем (а.с.4) щомісячний обов'язковий мінімальний платіж складається з частки обов'язкового погашення тіла кредиту в розмірі 4,17% від суми кредитного ліміту за наявності використаних коштів станом на день розрахунку, але не більше ніж сума використаних коштів; процентів за користування кредитною лінією в розмірі 0,00001% річних, щомісячної плати за обслуговування креитного ліміту в розмірі 1,5% від суми кредитного ліміту, у разі наявності використаного кредиту, станом на день нарахування; овердрафту; процентів за недозволений овердрафт в розмірі 0,00001% річних, штрафу за прострочену заборгованість обов'язкового мінімального платежу в розмірі 0,01% непогашеної частки останнього, але не менше та/або не більше 100 грн. за кожен факт прострочення; а також суми заборгованостей минулих періодів. З представленого позивачем розрахунку (а.с.8) вбачається відсутність станом на 06.08.2014 року зняття відповідачем [PERSON] готівки за кредитним договором №004-01083-180211 від 18.02.2011 року, а також не вказано про здійснення ним будь-яких безготівкових розрахунків з відкритого йому позивачем в межах вказаного договору карткового рахунку. За таких обставин суд доходить висновку, що недоведення позивачем вказаних обставин представленими доказами, виключно на підставі яких підлягає вирішенню в порядку заочного провадження заявлений спір, визначає також відсутність підтвердження початку перебігу надання оспорюваного кредиту, моментом чого згідно вказаних положень п.2.1. двостороннього правочину сторін є саме здійснення операції за допомогою картки або день утримання передбачених тарифами платежів, однак, умовами такого утримання в обсязі обов'язкового мінімального платежу, у тому числі частки обов'язкового погашення тіла кредиту, стягнення загальної суми якого є предметом позову, серед іншого також застережено безумовну наявність використаних коштів. При цьому зазначений у розрахунку іще за період січня 2013 року розмір тіла кредиту у заявленому до остаточного стягнення розмірі 5576,91 грн. надалі не містить обрахунку частки обов'язкового його погашення, що власне спростовує використання відповідачем вказаних коштів, оскільки будь-яких підстав нездійснення такого обов'язкового нарахування за наявності використаних коштів позивачем суду не вказано, а тому представлений останнім розрахунок позовних вимог судом до уваги не приймається. З урахуванням викладеного суд доходить висновку про недоведеність позивачем належними та допустимими доказами обгрунтування заявлених позовних вимог, обов'язок доказування правомірності яких за відсутності підтверджень визнання даних обставин відповідачем покладається відповідно на суб'єкта звернення, внаслідок чого даний позов підлягає залишенню без задоволення. Пропорційно відхиленої частини позовних вимог не підлягає присудженню позивачу сплачена ним в розмірі 243,60 грн. (а.с.1) сума судового збору.

Outcome: dismissed