Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

22 вересня 2014 року публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (далі - ПАТ "Дельта Банк") звернулось в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 18 червня 2013 року ПАТ "Дельта Банк" та відповідач шляхом акцептування Банком пропозиції клієнта уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 004-02004-180613. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши відповідачу картковий рахунок [NUMBER] та встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 13 400 грн. Відповідач скористалась кредитом, проте не виконує належним чином свої зобов'язання за договором, у зв'язку з чим станом на 23 червня 2014 року виникла заборгованість на загальну суму 16 556 грн., з них: 10 390 грн. - тіло кредиту, 2 714 грн. - прострочене тіло кредиту, 3 452 грн. - заборгованість за комісіями. Просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованість за кредитною лінією у сумі 16 556 грн. та судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у позовній заяві просить розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що кредитний договір із ПАТ "Дельта Банк" був укладений нею 18 червня 2013 року в інтересах третьої особи [PERSON]. у зв'язку з тяжкими життєвими обставинами, що склалися у останньої, якій вона передала отримані у відділенні банку кредитні кошти в розмірі 13 200 грн. За домовленістю між ними [PERSON]. мала погашати кредит, однак, у зв'язку із збігом тяжких сімейних обставин та скрутним матеріальним становищем на даний час не має можливості здійснювати повернення кредиту. Заслухавши пояснення відповідача, показання свідка [PERSON]., дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Судом встановлено, що 18 червня 2013 року між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] шляхом акцептування Банком пропозиції (оферти) відповідача було укладено кредитний договір № 004-02004-180613 (далі - договір) на умовах, визначених у пропозиції, та відповідно до Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ "Дельта Банк" і Тарифів Банку, що є невід'ємною частиною пропозиції (а.с.3). За умовами договору ПАТ "Дельта Банк" відкрив відповідачу поточний рахунок [NUMBER] з використанням платіжної картки в національній валюті України - гривні, із встановленням ліміту кредитної лінії на рахунку в розмірі 13 400 грн. на строк 364 календарних дні. Відповідно до п. 2.4 ч. 3 договору кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до пропозиції. Пунктом 2.1 ч. 3 договору передбачено, що моментом прийняття (акцепту) Банком пропозиції відповідача щодо укладення договору, а отже моментом укладення договору на умовах, описаних в пропозиції та Правилах, вважається дата відкриття Банком рахунку. Відповідач у судовому засіданні не заперечувала факту укладення договору із позивачем, підписання нею договору та отримання кредитних коштів ПАТ "Дельта Банк" в розмірі 13 200 грн. Згідно із ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Враховуючи викладене, саме відповідач [PERSON] з огляду на її заперечення проти позову повинна виконувати зобов'язання по поверненню кредиту за укладеним нею із ПАТ "Дельта Банк" договором від 18 червня 2013 року. Станом на день розгляду справи на виконання умов договору [PERSON] сплачено 3 934 грн. заборгованості, що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями (а.с.42-44). Разом з тим, ст.ст. 10,11,60 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Обов'язок доказування і подання доказів у цивільному процесі покладено на сторони. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається із матеріалів справи, як доказ в підтвердження розміру заборгованості [PERSON] по кредитному договору № 004-02004-180613 від 18 червня 2013 року в сумі 16 556 грн., з них: 10 390 грн. - тіло кредиту, 2 714 грн. - прострочене тіло кредиту, 3 452 грн. - заборгованість за комісіями, позивачем надано розрахунок ціни позову (а.с.8). Однак, із даного розрахунку не можливо встановити правильність нарахування позивачем заборгованості відповідача по тілу кредиту, простроченому тілу кредиту та комісії, адже він є незрозумілим. Так, з врахуванням відображеної в розрахунку сплати відповідачем суми тіла кредиту - 1708 грн., заборгованість по тілу кредиту мала б становити 11 492 грн., а не 13 104 грн. як вказано в розрахунку з врахуванням суми простроченого тіла кредиту (10390+2714). Крім того, незрозумілим є не врахування позивачем прострочки сплати відповідачем кредиту та комісії в листопаді 2013 року. Інші докази в підтвердження суми заборгованості відповідача в розмірі, заявленому позивачем до стягнення, в матеріалах справи відсутні. Для дачі особистих пояснень щодо механізму розрахунку заборгованості відповідача ухвалою суду явка представника позивача у судове засідання визнавалась обов'язковою, однак, представник позивача у судове засідання не з'явився, належних доказів в підтвердження заборгованості [PERSON] в розмірі 16 556 грн. не подав, а тому у зв'язку із недоведеністю позивачем обставин, що мають значення у справі, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову повністю. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, судові витрати у справі слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed