Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

02.10.2013 р. позивач ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 08.08.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" (правонаступник АТ "УкрСиббанк") та [PERSON] було укладено кредитний договір № 11381450000, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 250 000,00 доларів США з розрахунку 13,50 % річних на строк з 08.08.2008 року по 08.08.2025 року. Виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечується порукою відповідно до укладеного Договору поруки № 222438 від 08.08.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та [PERSON], згідно з умовами якого поручитель поручається перед кредитором за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором №11381450000 від 08.08.2008 року. 08.12.2011 року між ПАТ "УкрСиббанк" та ПАТ "Дельта Банк" було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого АТ "УкрСиббанк" передає АТ "Дельта Банк" права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ "Дельта Банк" замінює АТ "УкрСиббанк" як кредитора у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АТ "УкрСиббанк" до АТ "Дельта Банк" права вимоги до боржників, до АТ "Дельта Банк" переходить право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Акціонерний комерційний інноваційний банк "УкрСиббанк" виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, а позичальник [PERSON] та поручитель [PERSON] в свою чергу зобов'язання за договором кредиту та договором поруки не виконують. Внаслідок чого, станом на 15.07.2013 року утворилась заборгованість по кредиту в сумі 2 910 521,22 грн., яку позивач просив стягнути солідарно з відповідачів, а також понесені судові витрати. В процесі розгляду справи, після скасування заочного рішення суду від 11.02.2014 року, позивач подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по кредиту, яка утворилась станом на 28 травня 2014 року в розмірі 4698720,45 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту становить 2774896,35 грн.. заборгованість по відсотках становить 1923824,00 грн. та судові витрати у справі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги та заяву про збільшення позовних вимог підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідачів - [PERSON], який діє від імені відповідачів на підставі Договору про правову допомогу, в судовому засіданні позовні вимоги та заяву про збільшення позовних вимог не визнав. У письмових запереченнях зазначив, що заявлений позов є безпідставним і таким, що не підлягає до задоволення. Вказав, що позивачем не надано належних доказів, які достовірно підтверджують перехід права вимоги щодо кредитного зобов'язання відповідачів, а також позивачем пропущено строк позовної давності для заявлення таких вимог. Просив у позові відмовити. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Перевіряючи обставини у справі судом встановлено, що 08.08.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" (правонаступник АТ "УкрСиббанк") та [PERSON] було укладено кредитний договір № 11381450000, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 250 000,00 доларів США з розрахунку 13,50 % річних на строк з 08.08.2008 року по 08.08.2025 року (а.с. 6-13). Відповідно до п. 1.2.2. Кредитного договору, позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку № 1 до Договору, але в будь-якому випадку не пізніше 08 серпня 2025 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього Договору та/або згідно умов відповідної угоди сторін. Відповідно до п.п. 1.3.1.,1.3.3., 1.3.4. нарахування процентів за цим Договором здійснюється щомісяця в останній робочий день поточного місяця, методом факт/360 відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України та чинного законодавства України. Термін сплати процентів з 01 по 10 число кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані банком такі проценти. Виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечується порукою відповідно до укладеного Договору поруки № 222438 від 08.08.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та [PERSON]. Згідно з умовами даного договору поручитель поручається перед кредитором за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором № 11381450000 від 08.08.2008 року (а.с.20-22). Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Також судом встановлено, що 08.12.2011 року між ПАТ "УкрСиббанк" та ПАТ "Дельта Банк" було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого АТ "УкрСиббанк" передає АТ "Дельта Банк" права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ "Дельта Банк" замінює АТ "УкрСиббанк" як кредитора у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АТ "УкрСиббанк" до АТ "Дельта Банк" права вимоги до боржників, до АТ "Дельта Банк" переходить право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами (а.с. 34-35). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника,якщо інше не встановлено договором або законом. З наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості позичальника [PERSON] станом на 8 липня 2010 року вбачається, що порушення зобов'язання по сплаті тіла кредиту виникло у березні 2009 року, а по сплаті процентів за кредитом у вересні 2009 року, всього заборгованість становила 2171175,03грн. (а.с.166-169, 172). Отже, з наведено слід дійти висновку, що порушення позичальником [PERSON] взятих зобов'язань за Договором кредиту від 08.08.2008 року мало місце ще при первинному кредитору ПАТ «УкрСиббанк» і існувала на час укладення Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами між ПАТ "УкрСиббанк" та ПАТ "Дельта Банк" від 08.12.2011 року. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Як вбачається із матеріалів справи, ПАТ «УкрСиббанк» повністю виконав перед [PERSON] свої зобов'язання, передбачені умовами кредитного договору, а остання в свою чергу порушила умови кредитного договору, відповідно до яких зобов'язувалась погашати кредит та проценти за користування ними на умовах та в порядку, визначених договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Частиною другою ст. 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором. В обґрунтування заявленого у жовтні 2013 року позову до позичальника [PERSON] та поручителя [PERSON] позивач послався на те, що зобов'язання за укладеним 08.08.2008 року кредитним договором позичальник не виконує, а направлені ПАТ "Дельта Банк" 27.03.2013р. повідомлення (вимоги) за адресами відповідачів, які зазначені в договорі кредиту та договорі поруки (а.с.30-31) про порушення зобов'язань за кредитним договором та дострокове повернення кредиту і плати за кредит (а.с.32-33), були залишені відповідачами без задоволення. За наданим позивачем розрахунком станом на 28 травня 2014 року розмір заборгованості за кредитним договором № 11381450000 від 08.08.2008 року становить 4 698 720,45 грн., яка складається з тіла кредиту в розмірі 2 774 896,35 грн. та відсотків за користування кредитом в розмірі 1923824,00 грн. (а.с.108). Суд не приймає до уваги посилання представника відповідачів, щодо неповідомлення відповідачів про відступлення права вимоги за кредитним договором позивачем, оскільки як вбачається з списку згрупованих рекомендованих відправлень такі були направлені відповідачам 12.01.2012 р. та 20.01.2012 року за адресами для листування, які були зазначені у договорі. (а.с.173-176). Крім цього, суд вважає помилковим твердження представника відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з даною вимогою, який ним відраховується з 21 серпня 2010 року зважаючи на таке. За умовами договору ПАТ «УкрСиббанк» надав [PERSON] споживчий кредит в сумі 250 000 доларів США з відсотковою ставкою 13,5 % річних терміном до 8 серпня 2025 року. Разом з тим, ПАТ «УкрСиббанк» було використано закріплене в кредитному договорі право банку, як кредитодавця, на імперативне та безвідкличне встановлення іншого строку дії цього договору. У відповідності до п.3.4.3 Договору, позичальник зобов'язується достроково повернути Банку в повному розмірі всю суму кредиту та повністю сплатити плату за кредит у разі застосування Банком права вимоги дострокового повернення кредиту в порядку, визначеному розділом 6 Договору. Відповідно до пункту 6.1.2 Договору, банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав згідно п. 1.2.2 Договору, та вимагати від позичальника дострокового повернення всієї суми кредиту та повної сплати плати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення. Судом встановлено, що ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовною заявою до відповідачів про стягнення всієї суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені, згідно вхідного штампу суду 18 жовтня 2010 року (а.с.132). Дані вимоги на підставі ухвали суду від 24.11.2011 року були залишені без розгляду (а.с.137-138). Отже, суд вважає, що ПАТ «УкрСиббанк» скористався своїм правом вимоги дострокового повернення кредиту, передбаченим пунктами 1.2.2, 6.1.2 Договору, та визнав терміни повернення кредиту та сплати плати за кредит такими, що настали саме з дня подачі позову до суду, а саме з 18 жовтня 2010 року, а не з дати складання кредитором позовної заяви 21.08.2010 р., яка тільки через два місяці була подана до суду. Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу За приписом ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється в три роки. Частиною 5 ст. 261 ЦК України передбачено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Таким чином, суд вважає, що перебіг позовної давності для звернення банку до суду з вимогою до відповідача [PERSON] про захист свого порушеного цивільного права за Договором про надання споживчого кредиту № 11381450000 від 8 серпня 2008 року розпочався з 18 жовтня 2010 року. Відповідно до матеріалів справи, повторно позов до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним Договором було подано позивачем, як новим кредитором 2 жовтня 2013 року, тобто в межах трирічного строку, а тому твердження позивача, що строк закінчився 21 серпня 2013 року є помилковим. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачі не виконують своїх зобов'язань по Договору про надання споживчого кредиту № 11381450000 від 08.08.2008 року і протягом тривалого часу не розраховуються з позивачем, внаслідок чого, станом на 28 травня 2014 року утворилась заборгованість по кредиту в сумі 4 698 720,45 грн., а саме: заборгованість за кредитом в розмірі - 2 774 896,35 грн., заборгованість за відсотками - 1 923 824,00 грн., яка підлягає до солідарного стягнення з відповідачів. Враховуючи те, що зобов'язання не виконуються з вини відповідача, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved