Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, заперечення проти позову до судового розгляду справи суду не надали. Кредитна спілка "Християнська фортеця" звернулася до суду з позовом до [PERSON] [PERSON], в якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача основну суму боргу за кредитним договором в сумі 1400 грн, несплачені проценти за користування кредитом в сумі 1941,64 грн., оплату судового збору та витрат на правову допомогу. В обґрунтування позову посилається на те, що 26 лютого 2013 року [PERSON] був прийнятий до членів КС "Християнська фортеця" і йому було надано кредит в сумі 1400 грн. на оплату боргів на дванадцять календарних місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом із розрахунку 33,6 відсотків річних (2,88 відсотки на місяць). За умовами кредитного договору № 7568/2010 -К від 26 лютого 2013 року відповідач [PERSON] зобов'язався щомісячно сплачувати основний платіж та проценти за користування кредитом в розмірі 155,86 грн. Але [PERSON] сплачував обов'язкові платежі несвоєчасно, в зв'язку з чим виникла заборгованість. Для виконання забезпечення зобов'язань [PERSON] за кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] 26 лютого 2013 року був укладений договір поруки, за яким він зобов'язався нести відповідальність перед кредитором в повному обсязі витрат по кредитному договору, укладеному з [PERSON] За умовами кредитного договору у випадку несвоєчасного повернення чергового платежу по кредиту боржник виплачує підвищений відсоток, що становить 143,1% річних та нараховується з дня виникнення прострочення по платежу за кожен день. Станом на 12 березня 2014 року процент за користування кредитом, з урахуванням підвищеного відсотку за несвоєчасне повернення суми наданого кредиту становить 1941,64 грн. В зв'язку з тим, що в добровільному порядку, не зважаючи на звернення позивача, відповідачі заборгованість за кредитним договором не погасили, вважають, що заборгованість за кредитним договором повинна бути стягнута солідарно з відповідачів на користь позивача. Представник позивача Хрідочкін Олександр Вікторович в судове засідання не з'явився, до судового розгляду справи надав суду заяву з клопотанням про розгляді справи за його відсутності, позов по суті та за обставинами справи щодо стягнення заборгованості за кредитним договором підтримав в повному обсязі, відмовився від позовних вимог про накладення арешту на майно позивачів. , і у випадку неявки відповідачів - згоден на розгляд справи за їх відсутності при заочному розгляді справи, йому роз'яснений порядок перегляду заочного рішення за заявою відповідачів. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача. відповідно до вимог ч.2 ст.158 ЦПК України, згідно якої особа, що бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. [PERSON] та [PERSON] . в судове засідання повторно не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином згідно вимог ч. 3 ст. 74 ЦПК України судовими повістками, які направлялися їм рекомендованими поштовими відправленнями за їх зареєстрованим місцем проживання, про причини своєї неявки відповідачі суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності суду не надали. В зв'язку з тим, що суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідачів, повідомлених належним чином, які про причини своєї неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності суду не надали, суд відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, і потреба дачі особистих пояснень відповідачами відсутня. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних чи доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв'язку з тим, що представник позивача не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідачів, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом досліджені письмові докази по справі: - розрахунок заборгованості за відсотками за користування кредитом з урахуванням додаткового відсотку за несвоєчасну сплату нарахованої суми (а.с. 6), яким підтверджується сума заборгованості за кредитним договором станом на 11 березня 2014 року в сумі 3341,64 грн., яка складається із заборгованості на кредитом в сумі 1400 грн. та заборгованості за відсотками в сумі 1941,64 грн.; - кредитний договір № 7568/2010-к від 26 лютого 2013 року ( а.с. 7-8), яким підтверджується факт укладення кредитного договору між позивачем та [PERSON], умови надання кредиту, порядок, умови, обов'язки та права сторін, термін повернення кредитних коштів та відповідальність за порушення умов договору; - копія паспорту [PERSON] ( а.с. 9-10), копія паспорту [PERSON] ( а.с. 1), якими підтверджуються їх особи громадян України; - договір поруки (а.с. 12), яким підтверджуються умови договору поруки № 7568-П від 26 лютого 2013 року, укладеного між КС "Християнська фортеця" та відповідачем [PERSON]; - податковий касовий ордер від 26 лютого 2013 року (а.с. 13), яким підтверджується факт отримання [PERSON] кредитних коштів від позивача в сумі 1400 грн. - повідомлення (а.с. 17,18), якими підтверджується факт звернення позивача до відповідачів з вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором; - Статут КС "Християнська фортеця" (а.с. 20-27), яким підтверджується порядок створення спілки, здійснення та припинення діяльності позивача. Вивчивши письмові докази та матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що дійсно 26 лютого 2013 року між [PERSON] та кредитною спілкою "Християнська фортеця" був укладений кредитний договір № 7568/2010 -К, за умовами якого [PERSON] були надані кредитні кошти в розмірі 1400 грн. на оплату боргів, на дванадцять календарних місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом із розрахунку 333,6 відсотків річних (2,88 відсотки на місяць). За умовами кредитного договору відповідач [PERSON] зобов'язався щомісячно сплачувати основний платіж та проценти за користування кредитом в розмірі 155,86 грн.. (а.с. 7-8 - кредитний договір, а.с. 13 - видатковий касовий ордер). Для забезпечення сплати (повернення) [PERSON] кредитних коштів та відсотків за користування ними між позивачем з відповідачем [PERSON] 26 лютого 2013 року був укладений договір поруки № 7568 -п (а.с. 12), відповідно до якого С [PERSON], який діяв з власної волі, взяв на себе обов'язок солідарно з позичальником відповідати за всіма його зобов'язаннями по кредитному договору ( а.с. 11). Але отримавши кредитні кошти, [PERSON] порушив умови кредитного договору і основні платежі та відсотки не сплачував. Згідно п.п. 3.6 та 3.7 кредитного договору у випадку несвоєчасного повернення чергового платежу по кредиту позичальник повинний виплатити позивачу підвищений відсоток в розмірі 143,1 відсотків річних, який нараховується з дня виникнення прострочення платежу за кожен день прострочення. В зв'язку з неповерненням [PERSON] кредитних коштів та відсотків за користування цими коштами, станом на 112 березня 2014 року виникла заборгованість по кредиту та про процентам за користування кредитом, з урахуванням підвищеного відсотку за несвоєчасне повернення суми наданого кредиту, в розмірі 3341,64 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 1400 грн. та заборгованості на відсотками в сумі 1941,64 грн. ( а.с. 6 - розрахунок заборгованості). Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1058 цього кодексу. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно своєчасно не сплачував обов'язкові платежі за кредитним договором, і тому нарахування підвищеного відсотку за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором, є відповідальністю за порушення взятих на себе зобов'язань, за відмову від їх виконання, а тому стягнення відсотків за користування кредитом з урахуванням підвищеного відсотку за несвоєчасну сплату обов'язкових платежів, не суперечить чинному цивільному законодавству. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ст. 554 ЦК України ). Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. В зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] відповідно до договору поруки взяв на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями [PERSON]., що випливають із Кредитного договору від 26 лютого 2013 року, суму заборгованості за нарахованими відсотками за кредитним договором, що був укладений між КС "Християнська фортеця" та [PERSON]., належить стягнути у солідарному порядку з обох відповідачів у справі, так як відповідно до ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і будь-кого з них окремо. Тому суд доходить до висновку, що з відповідачів на користь позивача належить солідарно стягнути суму заборгованості за кредитним договором в повному обсязі. Належить стягнути з відповідачів сплачений позивачем і витрати, які складаються із судового збору в сумі 51,00 грн. та витрат на інформаційне-технічне за без судовий збір по 121,80 грн. з кожного, так як відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підтвердження понесених витрат позивач надав платіжні доручення про сплату судового збору ( а.с. 1). На підставі ст. ст. 525, 526, 527, 530, 543, 553, 554, ч.2 ст. 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved