Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

18.04.2016 року позивач в особі ПАТ "ВіЕйБі Банк" звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь з відповідача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 31 110,89 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22.09.2011 року між ПАТ "ВіЕйБі Банк" та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № BLаЖГА00078319, згідно умов якого відповідачу надано кредит на поточні потреби в розмірі 20 000,00 грн. терміном повернення до 22.09.2014 року, з процентною ставкою 15 % річних на суму залишку заборгованості по кредиту. Відповідно до умов зазначеного кредитного договору відповідач прийняла на себе зобовязання здійснювати щомісячне погашення суми кредитного зобов'язання згідно графіку погашення заборгованості по кредиту та відсотках. Відповідач, в порушення умов кредитного договору, від своєчасного виконання зобов'язань ухилявся, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість, яка станом на 07.04.2016 року становить 31 110,89 грн., що складається з: заборгованості за кредитом 20 000, 00 грн.; заборгованості за відсотками 4 697,99 грн.; заборгованості за комісією в розмірі 6 412, 90 грн. У звязку з тим, що відповідач в добровільному порядку не погашає заборгованість, позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду з вимогою повернення кредиту та боргу. В судове засідання уповноважений представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, не зявилася, подала письмову заяву, в якій підтримує заявлені позовні вимоги, просить позов задовольнити, розгляд справи провести за її відсутністю. В разі неявки на судове засідання відповідача без поважної причини, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді. Відповідач на судове засідання 12.08.2016 року та 09.09.2016 року повторно поспіль не зявився, про причину неявки не повідомив, про день, час та місце проведення судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, шляхом направлення судової повістки, що підтверджується рекомендованою поштовою кореспонденцією, яку долучено до матеріалів справи, представника, якій би діяв від його імені до суду не направив, доказів, що підтверджують неявку з поважної причини, заяви про перенесення судового засідання або про розгляд справи за її відсутністю не надав. Оскільки з причини неявки відповідача неодноразово відкладалися судові засідання, суд вважає, що підстави для відкладення розгляду справи у відповідності вимог до ст. 191 ЦПК України, відсутні та продовжує розгляд справи за відсутністю відповідача. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст. 169, ст. ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, надані в обґрунтування позову, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що 22.09.2011 року між ПАТ "ВіЕйБі Банк" та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № BLаЖГА00078319, згідно умов якого відповідачу надано кредит на поточні потреби в розмірі 20 000,00 грн. терміном повернення до 22.09.2014 року, з процентною ставкою 15 % річних на суму залишку заборгованості по кредиту. Відповідно до умов зазначеного кредитного договору відповідач прийняла на себе зобовязання здійснювати щомісячне погашення суми кредитного зобов'язання згідно графіку погашення заборгованості по кредиту та відсотках. Відповідач, в порушення умов кредитного договору, від своєчасного виконання зобов'язань ухилявся, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість, яка станом на 07.04.2016 року становить 31 110,89 грн., що складається з: заборгованості за кредитом 20 000, 00 грн.; заборгованості за відсотками 4 697,99 грн.; заборгованості за комісією в розмірі 6 412, 90 грн. Вимогу позивача, направлену на адресу відповідача, з проханням погасити у встановлений строк заборгованість за кредитним договором, проігноровано, заборгованість до теперішнього часу не погашена. Відповідно до вимог ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання повинно виконуватись належним чином, згідно умов договору та вимог цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до вимог ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно з положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, та на вимогу кредитора зобовязаний сплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а якщо за порушення зобовязання встановлена неустойка (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню з боржника в повному розмірі, незалежно від стягнення збитків, передбачених ст.624 ЦК України. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення від відповідальності за порушення зобовязання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення умов договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно з положеннями ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення Відповідачем зобовязань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. З вимог з ч. 1 ст. 1054 ЦК України вбачається, що, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 року №188 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 року №63 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", відповідно до якого, з 20.03.2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк" та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк". Згідно за положеннями п. 1 ч. 3. ст. 47 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку. Таким чином суд вважає, що відповідач не виконав зобовязання і не сплатив своєчасно суму заборгованості за кредитним договором, тому вбачаються підстави для стягнення з нього на користь позивача вищезазначеної суми заборгованості. Судовий збір, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в порядку, передбаченому ч.3 ст. 88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved