Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно укладеного 17 червня 2008 року Кредитного договору E/V082684, [PERSON] отримав кредит у розмірі 65034 гривні зі сплатою відсотків за користування кредитом, встановлених кредитним договором, з кінцевим терміном повернення до 16 червня 2013 року. Посилається на те, що відповідач [PERSON] порушив зобов`язання за кредитним договором і заборгованість станом на 03 грудня 2014 року становить 235042,55 гривні. Вказує на те, що з метою своєчасного повернення кредиту, за кредитним договором E/V082684, 17 червня 2008 року було укладено договір поруки з [PERSON]. При цьому, умовами укладеного договору поруки визначено, що поручитель і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність та відповідають у тому ж обсязі, що і боржник. Тому, посилаючись на вказане, просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором, а також сплачену суму судового збору. У судовому засіданні представник позивача вказав, що позов підтримує в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечуючи факту отримання [PERSON] кредитних коштів та факту невиконання грошового зобов'язання по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, заперечував щодо стягнення з нього як поручителя боржника нарахованої банком суми боргу, оскільки рішенням Кіцманського районного суду договір поруки визнано таким, що припинив свою дію, ухвалою Апеляційного суду від 26 грудня 2013 року вищевказане рішення залишено без змін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно, про що свідчить повідомлення в газеті, що передбачено ч. 9 ст. 74 ЦПК України, та вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що згідно укладеного 17 червня 2008 року Кредитного договору E/V082684, [PERSON] отримав кредит у розмірі 65034 гривні зі сплатою відсотків за користування кредитом, встановлених кредитним договором, з кінцевим терміном повернення до 16 червня 2013 року (а.с. 8-10). Дану згоду на кредит [PERSON] погодив підписанням кредитного договору разом з додатком до нього, які складенні між ним і банком, про що свідчить підпис відповідача [PERSON]. Зобов'язання, щодо своєчасного повернення кредиту та плати за його користування відповідач [PERSON] за вказаним договором належним чином не виконував, як наслідок з розрахунку заборгованості по кредиту виданої банком вбачається, що станом на 03 грудня 2014 року виникла загальна заборгованість в сумі 235042,55 гривень, з яких: заборгованість за кредитом - 60029,42 гривень; заборгованість по процентам за користування кредитом - 109523,57 гривні; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 65489,56 гривень (а.с. 4-5). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) ч.1 ст.530 ЦК України. Відповідно до ст. 625 ЦК України позичальник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а кредитний договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, як встановлено судом, з метою забезпечення виконання відповідачем [PERSON] кредитних зобов'язань, між ПАТ КБ "Приватбанк" та відповідачем [PERSON], 17 червня 2008 року укладено договір поруки (а.с. 130). Зокрема, відповідно до укладеного договору поруки №E/V082684 від 17 червня 2008 року, поручитель взяв на себе зобов'язання перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором №E/V082684 від 17 червня 2008 року. При цьому, умовами укладених договорів поруки визначено, що відповідальність поручителя настає у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, поручитель і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність та відповідає у тому ж розмірі, що і боржник. Так, згідно із положеннями ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому є обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання (ст. 541 ЦК України). У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі (ст. 543 ЦК України). Згідно рішення Кіцманського районного суду від 21 жовтня 2013 року, договір поруки укладений 17 червня 2008 року між [PERSON] і ПАТ КБ "Приватбанк" визнано таким, що припинив свою дію. Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 26 грудня 2013 року рішення Кіцманського районного суду від 21 жовтня 2013 року залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з цивільних і кримінальних справ, ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 26 грудня 2013 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 09 липня 2014 року рішенням Апеляційного суду Чернівецької області, рішення Кіцманського районного суду від 21 жовтня 2013 року - скасовано. В задоволенні позовної заяви [PERSON] до ПАТ КБ "Приватбанк", [PERSON] про визнання договору поруки припиненим - відмовлено. Разом з тим, відповідачем [PERSON], який заперечував проти стягнення з нього в солідарному порядку суми боргу за кредитним договором, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження виконання за боржника грошового зобов'язання, й відповідно відсутності обов'язку в солідарному порядку відповідати перед кредитором за невиконання боржником своїх зобов'язань щодо сплати основного боргу, процентів, неустойки та відшкодування збитків, а посилання на те, що договір поруки, укладеного між ним та банком, визнано недійсним, спростовується у судовому засіданні рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 09 липня 2014 року. За таких обставин, суд, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved