Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив: - визнати недійсним договір, укладений між ТОВ "ФК "Еліт -Фактор" та [PERSON] про відступлення права вимоги до [PERSON] за кредитним договором від 19.04.2005 р. №1100-Ф; - визнати недійсним договір відступлення права вимоги за договором іпотеки, укладений 29.03.2019 року між ТОВ "ФК "Еліт -Фактор" та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Маковецьою О.А. за №1007; - скасувати державну реєстрацію іпотеки, здійснену в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Маковецькою О.А., запис №30947166 від 29.03.2019 року; - скасувати державну реєстрацію заборони на нерухоме майно, здійснену в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Маковецькою О.А., запис №30946703 від 29.03.2019 року; - стягнути з відповідачів на його користь витрати на правову допомогу. В обґрунтування позову вказав, що 16.04.2019 року йому було вручено лист приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Маковецької О.А. від 08.04.2019 р. про передачу заяви [PERSON] щодо задоволення вимог за іпотечним договором від 19.04.2005 року, посвідченим приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Воєводіною Н.М. за №1617. Разом з листом, отримав заяву-вимогу [PERSON] про усунення порушення від 08.04.2019 р., в якій було зазначено, що договором відступлення права вимоги за договорами іпотеки, укладеним 29.03.2019 р. між ТОВ "Кей-Колект" та ТОВ "ФК "Еліт-Фактор", ТОВ "Кей-Колект" відступило, а ТОВ "ФК "Еліт-Фактор" набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором, внаслідок чого відбулась заміна кредитора у зобов`язанні, та ТОВ "ФК "Еліт-Фактор" отримало всі права, що виникають з кредитного договору разом із забезпеченням. Договором відступлення права вимоги за договорами іпотеки, укладеним 29.03.2019 року між ТОВ "ФК "Еліт-Фактор" та [PERSON] , товариство відступило, а [PERSON] набув право вимоги до [PERSON] за кредитним договором, внаслідок чого відбулась заміна кредитора у зобов`язанні, та [PERSON] отримав всі права, що виникають з кредитного договору разом із забезпеченнями. ТОВ "Кей-Колект" не повідомляло його про відступлення на користь ТОВ "ФК "Еліт-Фактор" прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням, що є порушенням ст. 24 Закону України "Про іпотеку". В свою чергу, ТОВ "ФК "Еліт-Фактор" також не повідомляло його про відступлення прав вимоги на користь [PERSON] . В заяві-вимозі не зазначено розмір вимоги, яку ТОВ "Кей-Колект" відступило на користь ТОВ "ФК "Еліт-Фактор", розмір вимоги яку останнє відступило на користь [PERSON] , не зазначена сума, яку повинен сплатити, відсутні реквізити рахунку [PERSON] , відтак, він не може виконати вимогу. Вказує, що договір, укладений між ТОВ "ФК "Еліт-Фактор" та [PERSON] про відступлення прав вимоги за кредитним договором від 19.04.2005 року №1100-Ф є недійсним, оскільки укладений з порушенням вимог ч. 3 ст. 512 та ст. 1054 ЦК України. Крім того, наслідком недійсності договору, укладеного між ТОВ "ФК "Еліт-Фактор" та [PERSON] про відступлення прав вимоги за кредитним договором від 19.04.2005 року №1100-Ф є недійсність договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 31.05.2019 року забезпечено позов, заборонено вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо належного [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) житлового будинку за реєстраційним номером [NUMBER] згідно РПВН, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 02.07.2019 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. 09 грудня 2019 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Вказав, що сторонами вимоги Закону України "Про іпотеку" були виконані в повному обсязі, крім того, в позовній заяві позивач, який не є стороною оспорюваного правочину, не наводить та відповідно не доводить, які його права та законні інтереси порушуються оспорюваним ним правочином. Щодо стягнення з відповідачів витрат на правову допомогу у розмірі 15368,00 грн., позивачем не доведено перерахування коштів у розмірі 15368,00 грн. на розрахунковий рахунок адвоката Крижановського М.М. 20 грудня 2019 року представником відповідача ТОВ "ФК "Еліт-Фактор" подано відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, та проводити розгляд справи за відсутності представника. 19 лютого 2020 року представником позивача подано заяву щодо судових витрат. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20.02.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду за суттю. Представником позивача подано заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідачем [PERSON] подано заяву про розгляд справи за його відсутності, просив відмовити у задоволенні позову. Представником ТОВ "ФК "Еліт-Фактор" до відзиву подано заяву про розгляд справи за відсутності. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши заяви сторін про розгляд справи у їх відсутність, ухвалив: розглядати справу у відсутність сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. 19 квітня 2005 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" Херсонська філія та [PERSON] укладено кредитний договір №1100-Ф, за умовами якого [PERSON] отримав кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 16000,00 доларів США, терміном з 19.04.2005 р. по 19.04.2020 року (арк. справи 6-9). 19 квітня 2005 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та [PERSON] укладено договір іпотеки (житлове приміщення), за яким іпотекодавець передав в іпотеку нерухоме майно - житлове приміщення, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . П. 1.2 договору передбачено, що іпотекою забезпечується в повному обсязі виконання усіх грошових зобов`язань іпотекодавця за кредитним договором №1100-Ф від 19.04.2005 р. (арк. справи 10-12). Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 06.08.2012 року стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" заборгованість за кредитним договором №10617815000 від 19.04.2005 р., яка складається із 13919,99 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 110959,02 грн. заборгованості по поверненню кредиту та сплаті відсотків та 19298,11 грн. заборгованості по сплаті пені, а саме: 11689,56 доларів США 93179,82 грн. сума заборгованості за прострочененим кредитом; 2230,43 доларів США 17779,20 грн. сума заборгованості за простроченими процентами користування кредитом; 10582,31 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту; 8715,80 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом; вирішено питання про розподіл судових витра. Рішення набрало чинності 10.10.2012 року (арк. справи 13). 29 березня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт-Фактор" укладено договір відступлення права вимоги за договором іпотеки, за яким іпотекодержатель передає (відступає), а новий іпотекодержатель одержує набуває належні іпотекодержателю права в зобов`язанні за договорами іпотеки, укладеними між Банком та Іпотекодавцем. Вказаний договір укладено щодо іпотечного майна житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Договір посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Маковецькою О.А., зареєстровано в реєстрі за №10007 (арк. справи 90-91). За актом приймання-передачі документації від 29.03.2019 р.. на виконання п. 3.1 Договору наступного відступлення права грошової вимоги від 29.03.2019 р. ТОВ "Кей-Колект" передало, а ТОВ "ФК "Еліт-Фактор" прийняло документи, що стосуються укладання, забезпечення, виконання, обслуговування кредитного договору №1100-Ф від 19.04.2005 р. та стягнення по ньому кредитної заборгованості, а саме: оригінал кредитного договору №1100-Ф від 19.04.2006 р., укладений між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] ; оригінал договору іпотеки від 19.04.2005 р., посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Воєводіною Н.М., реєстр №1617 (арк. справи 108). 01 квітня 2019 р. за вих. №23/19 ТОВ "ФК "Еліт-Фактор" на адресу [PERSON] направлено повідомлення про зміну кредитора у зобов`язанні, у якому повідомлено, що відбулась заміна кредитора у зобов`язанні за кредитним договором №1100-Ф від 19.04.2005 р., а також за іпотечним договором від 19.04.2005 р., які забезпечують належне виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором, є їх виконання на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт-Фактор" (арк. справи 97). 29 березня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт-Фактор" та [PERSON] укладено договір відступлення права вимоги за договором іпотеки, за яким іпотекодержатель передає (відступає), а новий іпотекодержатель одержує набуває належні іпотекодержателю права в зобов`язанні за договорами іпотеки, укладеними між Банком та Іпотекодавцем. Вказаний договір укладено щодо іпотечного майна житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Договір посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Маковецькою О.А., зареєстровано в реєстрі за №1030 (арк. справи 92-93). 29 березня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт-Фактор" та [PERSON] укладено договір наступного відступлення права грошової вимоги, за п. 1.1 якого визначено, що в порядку та на умовах, визначених цим Договором, кредитор передає новому кредитору, а новий кредитор приймає право вимоги за заборгованістю [PERSON] , за зобов`язаннями боржника, які виниклиу зв`язку з невиконанням боржником умов кредитного договору №1100-Ф від 19 квітня 2005 року з додатковими угодами до нього і Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", а також право вимоги до боржника, яке виникне в майбутньому, згідно з умовами кредитного договору, в тому числі будь-які зобов`язання за договорами забезпечення, укладеними в забезпечення належного виконання боржником кредитного договору, а саме договору іпотеки від 19.04.2005 року, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Воєводіною Н.М., за реєстр. №1617. Пунктом 1.2 передбачено, що новий кредитор набуває право вимоги, обумовлене п. 1.1 договору, після сплати ціни відступлення, передбаченої цим Договором (арк. справи 88-89). За п. 2.1 договору, новий кредитор зобов`язаний сплатити на користь кредитора ціну відступлення у розмірі 275270,00 грн. протягом 3 робочих днів з дня підписання договору. У відповідності до п. 3.2 договору, у строк протягом 5 робочих днів з моменту переходу до нового кредитора права вимоги, передбаченого п. 1.1 договору, новий кредитор зобов`язаний письмово повідомити боржника про здійснену уступку новому кредитору права вимоги виконання зобов`язань, зумовлених невиконанням боржником умов кредитного договору (шляхом надсилання боржнику поштою рекомендованого листа з повідомленням про вручення та описом вкладення або вручення боржнику під розпис письмового повідомлення про здійснену уступку новому кредитору права вимоги виконання зобов`язань, зумовлених невиконанням боржником умов кредитного договору). За актом приймання-передачі документації від 29.03.2019 р.. на виконання п. 3.1 Договору наступного відступлення права грошової вимоги від 29.03.2019 р. ТОВ "ФК "Еліт-Фактор" передало, а [PERSON] прийняв документи, що стосуються укладання, забезпечення, виконання, обслуговування кредитного договору №1100-Ф від 19.04.2005 р. та стягнення по ньому кредитної заборгованості, а саме: оригінал кредитного договору №1100-Ф від 19.04.2006 р., укладений між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] ; оригінал договору іпотеки від 19.04.2005 р., посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Воєводіною Н.М., реєстр №1617 (арк. справи 115). 01 квітня 2019 р. за вих. №24/19 ТОВ "ФК "Еліт-Фактор" на адресу [PERSON] направлено повідомлення про зміну кредитора у зобов`язанні, у якому повідомлено, що відбулась заміна кредитора у зобов`язанні за кредитним договором №1100-Ф від 19.04.2005 р., а також за іпотечним договором від 19.04.2005 р., які забезпечують належне виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором, є їх виконання на користь [PERSON] (арк. справи 96). 08 квітня 2019 року [PERSON] на адресу [PERSON] направлено нотаріальну заяву-вимогу про усунення порушень, за якою повідомляв про заміну кредитора у зобов`язанні. Крім того, повідомлено про не виконання зобов`язань за кредитним договором, вимагав виконати взяті на себе кредитні зобов`язання, в разі не виконання ним буде звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Повідомлено про необхідність подання підтвердження приватному нотаріусу Маковецікій О.А. Вказана заява посвідчена приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Маковецькою О.А., зареєстровано в реєстрі за №1134 (арк. справи 94). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №166403480 від 14.05.2019 р., іпотекодержателем нерухомого майна, а саме житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] з 29.03.2019 р. є [PERSON] (арк. справи 15-16). Предметом позовних вимог є дійсність договорів відступлення права вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 1000-Ф від 19.04.2005 року та договору іпотеки, укладеного на забезпечення виконання кредитного договору. Позивач вважає, що право вимоги за кредитним договором може бути передано лише за договором факторингу, який не може бути укладено з фізичною особою, посилаючись при цьому на правову позицію, викладену у Постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 909/968/16 від 11.09.2018 р. та у Постанові від 31.10.2018 р. у справі № 465/646/11. Крім того, позивач ставить під сумнів наявність права вимоги у ТОВ «ФК «Еліт-Фактор» через відсутність документального підтвердження отримання такого права від ТОВ «Кей-Колект». Вирішуючи питання щодо визнання недійсними договорів про відступлення прав вимоги суд виходить з наступного. Глава 47 ЦК України регулює загальні положення про зобов`язання, зокрема положення щодо порядку та підстави заміни сторін у зобов`язанні. Загальні підстави та порядок заміни кредитора у зобов`язанні визначені ст. 512 ЦК України, в силу якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відступлення права вимоги (цесія) за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Договір відступлення права вимоги може бути як безоплатним, та і оплатним. У останньому випадку на відносини цесії розповсюджуються положення про договір купівлі-продажу, оскільки ст. 656 ЦК України передбачено, що предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом. Норми цивільного права не встановлюють суб`єктних обмежень як щодо договору купівлі-продажу права вимоги, так і до договору відступлення права вимоги, адже ці договори за своєю правовою суттю є цивільно-правовими зобов`язаннями сторін та не мають відношення до спеціальних галузей права, тож регулюються цивільним законодавством. Разом з тим, відносини факторингу регулюються нормами глави 73 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом статті 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Водночас щодо суб`єктного складу таких правовідносин у частині третій статті 1079 ЦК України зазначено, що фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. За змістом пункту 11 частини першої статті 4 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" факторинг є фінансовою послугою. Фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів (пункт 5 частини першої статті 1 вказаного Закону). Разом з тим, законодавець визначив факторинг, як кредитну операцію, про що зазначено у ст. 49 Закону України "Про банки та банківську діяльність". Виходячи із системного аналізу зазначених норм матеріального законодавства договір факторингу, як договір фінансової послуги, спрямований на фінансування однією стороною іншої сторони шляхом передачі в її розпорядження певної суми грошових коштів. Зазначена послуга за договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. Відмежування вказаного договору від інших подібних договорів, визначає необхідність застосування спеціальних вимог законодавства, в тому числі відносно осіб, які можуть виступати фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Сам же договір факторингу у нормі статті 1077 ЦК України визначений як фінансування під відступлення права грошової вимоги та вже передбачає, що відступлення права вимоги є наслідком та лише складовою частиною цієї господарської операції, що полягає в забезпеченні виконання зобов`язання під фінансування. Договір факторингу має на меті фінансування однієї сторони договору іншою стороною шляхом надання їй визначеної суми грошових коштів. Ця послуга згідно з договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому право грошової вимоги , передане фактору , не є платою за надану останнім фінансову послугу. Однією із відмінних ознак факторингу від інших правочинів, які передбачають відступлення право вимоги, є передача грошових коштів у розпорядження за плату, тобто взамін права вимоги, клієнт отримує послугу, що полягає в передачі грошових коштів у розпорядження на певний час, з обов`язком повернення цих коштів та оплати часу користування ними. Між договором про відступлення права вимоги та договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) є лише одна спільна риса - вони базуються на заміні кредитора у зобов`язанні (відступленні права вимоги). З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що спірний договір наступного відступлення права грошової вимоги, укладений 29 березня 2019 року між ТОВ «ФК «Еліт-Фактор» та [PERSON] є оплатним договором відступлення права вимоги, а не договором факторингу, оскільки за укладеним договором жодна із сторін не передає грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а також спірний договір від 29 березня 2019 року не є договорами про надання фінансової послуги в розумінні Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг". Посилання представника позивача на норми ч.1 ст.203 ч.1, ст. 215 ЦК України, суд вважає необгрунтвоаним, з огляду на наступне. За приписом статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Укладені 29 березня 2019 року між ТОВ «ФК «Еліт-Фактор» та [PERSON] договор є оплатними договором відступлення права вимоги, а не договором факторингу, що зумовлює відсутність передбачених статтями 203, 215 ЦК України підстав для визнання такого договору недійсними. Під час укладання оспорюваного договору було дотримано вимоги цивільного законодавства щодо змісту та форми вчинення, а представник позивача не довів факту порушення його прав, у зв`язку з укладенням вищезгаданих договорів, що є його процесуальним обов`язком. Завданням суду при здійсненні правосуддя, є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів осіб. За змістом положень норм процесуального закону розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. При цьому предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Тобто, звертаючись до суду з вимогами про визнання договорів недійсними, скасування рішення про реєстрацію прав, позивач має довести суду обставини, які б свідчили про те, що укладені відповідачами договори потягли за собою порушення його прав і законних інтересів. [PERSON] не є стороною оспорюваних договорів про відступлення права вимоги та договору про відступлення прав за іпотечним договором, в той же час позивачем не наведено жодних підстав вважати, що в результаті укладених 29 березня 2019 року договорів про відступлення прав вимоги були порушені його права чи охоронювані законом інтереси. При вирішенні даної справи суд не погоджується з твердженням позивача щодо застосування в даній справі висновку Верховного Суду в справі № 909/968/16 з наступних підстав. Правова природа договору, укладеного 29 березня 2019 року між ТОВ «ФК «Еліт-Фактор» та [PERSON] оплатними договором відступлення права вимоги, щодо якого виник спір, є іншою, а саме: він не є договором факторингу у розумінні чинного законодавства, а є договором купівлі-продажу вимоги. Окрім того, статтею 24 Закону України «Про іпотеку» передбачено відступлення прав за іпотечним договором одночасно з відступленням права вимоги за основним зобов`язанням. За умовами договору про відступлення права вимоги 29 березня 2019 року до [PERSON] перейшло право вимоги, у тому числі і за іпотечним договором. Договір про відступлення прав за іпотечним договором про відступлення права вимоги за договором іпотеки, укладений 29 березня 2019 року між ТОВ «ФК «Еліт-Фактор» та [PERSON] відповідно до вимог ст. 24 Закону України «Про іпотеку» посвідчено нотаріально, відомості про таке відступлення у встановленому законодавством порядку пройшли державну реєстрацію. Оскільки сторонами під час укладання договору про відступлення права за іпотечним договором було дотримано вимоги цивільного законодавства щодо змісту та форми вчиненого правочину, їх воля була спрямована на реальне настання правових наслідків, що обумовлені договором, а доводи позивача про визнання оспорюваних договорів недійсним не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині вимог скасування державної реєстрації прав та обтяжень, заборони на нерухоме майно від 29 березня 2019 року. Відсутність у ТОВ «ФК «Еліт-Фактор» права на наступну передачу права вимоги за кредитним договором та договором іпотеки позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено та спростовано договорами про відступлення права грошової вимоги від 29.03.2019 р., укладеного між ТОВ «Кей-Колект» та ТОВ «ФК «Еліт-Фактор» (арк. справи 106-109) та договором відступлення права вимоги за договором іпотеки між тими самими сторонами (арк. справи 110-111). Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, у разі відмови - на позивача. Таким чином, судові витрати слід залишити за позивачем. За приписами ч. 9, 10 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. Рішення в повному обсязі складене 26 червня 2020 року. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed