Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, у якій просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подання заяви і до закінчення сином [PERSON] навчання, але не більше ніж до досянення ним 23-річного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що рішенням Яворівського районного суду Львівської області стягнено з [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON] до досягнення ним повноліття. [INFO] стягнення аліментів припинено у зв`язку із повноліттям [PERSON] . Оскільки, [PERSON] навчається на денній формі навчання, не працює, а коштів позивача не достатньо для забезпечення належного утримання, навчання та розвитку сина, а тому просить позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на повнолітню дитину [PERSON] , який продовжує навчання. Ухвалою від 11.10.2019 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, так як згідно з вимогами ч. 6 ст. 19 ЦПК України поданий спір є малозначним, а тому у відповідності до ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився із невідомих причин, про розгляд справи був належним чином повідомлений, у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України, заяви про розгляд справи у його відсутності не надходило. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 07.06.2016 у справі № 460/1089/16-ц з відповідача було вирішено стягувати аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.03.2016 і до досягнення повноліття. Відповідно до довідки виданої НУ "Львівська політехніка" № 266 від 20 грудня 2019, встановлено, що [PERSON] є студентом другого курсу денної форми навчання освітньо-кваліфікованого рівня "Бакалавр" Інституту енергетики та систем керування НУ "Львівська політехніка" та закінчує навчання в червні 2022 року. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Вимогами ст. 199 СК України зазначено, що якщо повнолітні діти продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальну допомогу, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що можуть надавати таку матеріальну допомогу. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Приписами ст. ст.12,81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, враховуючи, що відповідач є працездатною особою, законом встановлено його обов`язок надавати матеріальну допомогу сину, оскільки останній продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька, обставин, які б свідчили про відсутність можливості надавати таку допомогу, відповідачем не доведено, тому виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подання заяви і до закінчення сином [PERSON] навчання, але не більше ніж до досянення ним 23-річного віку. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. Оскільки позивач при подачі позову звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», а тому із відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved