Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

У серпні 2020 року позивач товариство з обмеженою відповідальністю "Київська комунальна компанія" (далі - ТОВ "Київська комунальна компанія") звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 10 листопада 2014 року між ТОВ "Київська комунальна компанія" та [PERSON] укладено договір про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд, прибудинкових територій та сприяння у отриманні комунальних послуг № 14/02/03/390. За умовами вказаного договору ТОВ "Київська комунальна компанія" зобов`язалось надавати [PERSON] послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкових територій, а також забезпечувати отримання [PERSON] послуг з централізованого опалення, гарячого та холодного водопостачання та водовідведення, електропостачання, послуг з охорони за адресою: [ADDRESS] , а відповідач взяла на себе обов`язок своєчасно сплачувати за надані послуги. Як стверджував позивач, [PERSON] належним чином не виконує договір про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд, прибудинкових територій та сприяння у отриманні комунальних послуг від 10 листопада 2014 року № 14/02/03/390, допустила заборгованість з оплати за житлово-комунальні послуги у сумі 12129,35 грн. З цих підстав ТОВ "Київська комунальна компанія" просило суд стягнути з [PERSON] указану заборгованість, а також пеню за прострочення виконання зобов`язань за договором у сумі 70,18 грн, втрати від інфляції у сумі 169,26 грн, три проценти річних від простроченої суми у розмірі 166,49 грн. Відповідач відзив на позовну заяву ТОВ "Київська комунальна компанія" до суду не подала. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена, подала заяву, у якій просила суд розглядати справу за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась, про причини неявки в судові засідання суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року № 1875-IV (у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) та Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII (введений в дію з 01 травня 2019 року, крім: ст. 1, ч. 1 ст. 2, ст. ст. 3-7, 9, 11, 12, ч. 2 ст. 26, ст. 27 та 29 (в частині регулювання послуги з управління багатоквартирним будинком), ч. 2 ст. 2, ч. ч. 3 та 4 ст. 8, ч. ч. 2 та 3 ст. 10, ст. 15, ч. ч. 1, 3 та 5 ст. 16, ст. 18, ч. 5 ст. 28, які введені в дію 10 червня 2018 року). Суб`єктами Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року № 1875-IV є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення, балансоутримувач та управитель (ст. 1, ч. 2 ст. 3, ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року № 1875-IV). Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року № 1875-IV залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Ч. 1 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року № 1875-IV передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. За положеннями п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року № 1875-IV та ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно з зазначеними законодавчими нормами споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. 10 листопада 2014 року між ТОВ "Київська комунальна компанія" (виконавець) та [PERSON] (споживач) укладено договір про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд, прибудинкових територій та сприяння у отриманні комунальних послуг № 14/02/03/390, за умовами якого ТОВ "Київська комунальна компанія" зобов`язалось своєчасно надавати [PERSON] послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкових територій, а також забезпечувати отримання споживачем послуг з централізованого опалення, гарячого та холодного водопостачання та водовідведення, електропостачання, послуг з охорони за адресою: [ADDRESS] , а відповідач взяла на себе обов`язок своєчасно сплачувати за надані послуги (а. с. 10-15). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Усупереч наведеним законодавчим приписам відповідач [PERSON] у строк, визначений договором про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд, прибудинкових територій та сприяння у отриманні комунальних послуг від 10 листопада 2014 року № 14/02/03/390, своєчасно не сплатила за надані житлово-комунальні послуги, допустивши заборгованість у сумі 12129,35 грн, що складається з заборгованості за надані послуги з утримання будинку, споруд, прибудинкової території у сумі 7575,55 грн, заборгованості за надані послуги охорони у сумі 1225,90 грн, заборгованості за надані послуги з водовідведення холодної води у сумі 1511,38 грн, заборгованості за надані послуги з постачання холодної води у сумі 1708,52 грн, заборгованості за надані послуги за технічне обслуговування та ремонт системи контролю доступу та системи відеоспостереження у сумі 107,00 грн (а. с. 21). Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "Київська комунальна компанія" заборгованість з оплати за житлово-комунальні послуги у сумі 12129,35 грн. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошоаого зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Ч. 1 ст. 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Згідно з п. 2.6 договору про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд, прибудинкових територій та сприяння у отриманні комунальних послуг від 10 листопада 2014 року № 14/02/03/390 за несвоєчасне здійснення власником (користувачем) оплати за надані послуги, починаючи з 21 числа місяця, наступного за розрахунковим, нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка буде діяти на момент прострочення оплати, за весь період прострочення. У випадку нарахування пені, кошти, що надійшли від власника (користувача), розподіляються в наступному порядку: першочергово погашається сума нарахованої пені, в другу чергу погашається заборгованість. У випадку наявності у власника (користувача) заборгованості за декілька періодів, зарахування коштів здійснюється на погашення боргу, який виник раніше, незалежно від зазначеного призначення платежу. За приписами ч. 1 ст. 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги. Пеня за прострочення виконання [PERSON] зобов`язань за договором, нарахована позивачем, складає 70,18 грн. Ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що у разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки ст. 625 ЦК України розміщена в розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Передбачене ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування втрат від інфляції та трьох процентів річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Таким чином, стягненню з відповідача [PERSON] на користь ТОВ "Київська комунальна компанія" підлягають втрати позивача від інфляції у сумі 169,26 грн та три проценти річних від простроченої суми у розмірі 166,49 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2102,00 грн.

Outcome: approved