Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

В квітні 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачка з метою отримання банківських послуг підписала заяву від 03 вересня 2011 року. Відповідно до виявленого бажання відповідачці було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. Для користування кредитним картковим рахунком відповідачка отримала кредитну картку. В подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 9000,00 гривень. Внаслідок порушення зобов`язань за кредитним договором відповідачка, станом на 22 березня 2020 року має заборгованість за кредитом в сумі 27092,65 грн. Тому просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. 25 травня 2020 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання. Відповідачка ухвалу про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви та додані до неї документи отримала. Подала відзив на позов в якому зазначила, що в анкеті-заяві просила встановити кредитний ліміт у розмірі 1000,00 гривень. Хоча в подальшому кредитний ліміт був збільшений до 9000,00 гривень незрозуміло звідки взялась заборгованість у розмірі 16774,23 гривень. Позивач просить стягнути з неї заборгованість за простроченим тілом кредиту, заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, а також пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту. Однак у підписаній нею анкеті-заяві від 03 вересня 2011 року процентна ставка не зазначена, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на витяг з тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" та витяг з умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, що розміщені на сайті банку, як невід`ємні частини спірного договору. Однак без наданих підтверджень про конкретні запропоновані їй умови та правила банківських послуг на час її звернення з анкетою-заявою, відсутність в ній домовленості про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком витяг з тарифів та витяг з умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма встановлена до кредитного договору, оскільки вони достовірно не підтверджують вказаних обставин та не містять її підпису про ознайомлення з ними. 03 липня 2019 року Великою Палатою Верховного суду в постанові в аналогічній справі зроблено правовий висновок про те, що надані позивачем правила надання банківських послуг в АТ КБ "Приватбанк" з огляду на їх мінливий характер не можна вважати складовою кредитного договору, оскільки вони не підписані та не визнаються позичальником, а також якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві підписаній позичальником, бо лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання його до запропонованого договору. Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з умов та правил надання банківських послуг, які містяться в матеріалах справи без її підпису не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між нею та позивачем шляхом підписання заяви-анкети. За таких умов вважала, що стягненню підлягає заборгованість за тілом кредиту в розмірі 9 000,00 гривень. Підстав для стягнення відсотків, пені та штрафів немає. Позивач надіслав відповідь на відзив в якому зазначив, що відповідачкою підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, в якій зазначено, що підписавши заяву вона ознайомилась та згодна з умовами та правилами надання банківських послуг, в тому числі з умовами та правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку, тарифами банку, які разом з цією заявою складають договір банківського обслуговування. Крім цього зазначено, що відповідачці було надано для ознайомлення умови та правила в письмовому вигляді, ознайомлення з цим засвідчується власним підписом в заяві про приєднання. Підписавши заяву банк та клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати умови, викладені в умовах та правилах надання банківських послуг, тарифах банку - договорі банківського обслуговування в цілому. Отже заява про приєднання до умов та правил з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами, що розташована на офіційному сайті банку складають договір про надання банківських послуг. На підставі вказаного договору відповідачці було відкрито картковий рахунок ключем до якого є пластикова картка отримана відповідачкою. З копії анкети-заяви від 03 вересня 2011 року вбачається, що персональні дані, адреса проживання та інша інформація, необхідна для отримання кредитної картки заповнена особисто відповідачкою. Також вбачається, що відповідачка висловила згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки "Універсальна" та особистим підписом засвідчила, що заява разом з пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами становлять між нею та банком договір про надання банківських послуг; що вона ознайомилась і згодна з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку, наданими їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Довідка про умови кредитування власноруч підписана відповідачкою і з неї чітко вбачається, що їй встановлена поточна процентна ставка у розмірі 2,5% (30%) на рік, вказано розміри комісій та штрафів. Тобто при укладенні договору сторонами обговорені всі істотні умови. З виписки з карткового рахунку чітко прослідковується, що відповідачці встановлено кредитний ліміт і що вона користувалась грошима. Відповідно до п.2.1.1.12.1 під борговим зобов`язанням за кредитом сторони узгодили зобов`язання клієнта з повернення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальну заборгованість клієнта. У зв`язку з цим обставини на які посилається відповідачка в своїх запереченнях не відповідають дійсності, тому позов підлягає задоволенню. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується копіями анкети-заяви, довідки про умови кредитування, витягу з умов і правил надання банківських послуг, новою редакцією статуту АТ КБ "Приватбанк" (а.с.40-74, 80-81). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.9) станом на 22 березня 2020 року заборгованість по кредитному договору відповідачки становить 27092,65 грн., з яких 16774,23 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 4538,66 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України, 4013,44 грн. - пеня, 1766,32 грн. - штраф. Підстав вважати, що наданий розрахунок заборгованості невірний немає, оскільки відповідачкою він не спростований. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 Велика Палата Верховного Суду вважає, що витяг з тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" та витяг з умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, які не визнаються відповідачкою та не містять її підпису не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами, шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Обгрунтовуючи заперечення проти позову відповідачка зазначила, що кредитними коштами у розмірі 16774,23 грн. вона не користувалась, що підтверджується випискою по рахунку (а.с.30-37) з якого вбачається, що останнє використання позивачкою кредитних коштів відбулось 01 листопада 2016 року, шляхом оплати послуг через Приват 24. Внаслідок чого заборгованість за тілом кредиту збільшилась до 9304,47 грн. Позивачем зазначені обставини не спростовані, належних та допустимих доказів, що підтверджують користування відповідачкою кредитними коштами суду не надано. Таким чином, суд вважає доведеним наявність заборгованості за кредитним договором в розмірі, що виникла станом на 02 листопада 2016 року в розмірі 9304,47 грн. Підстав вважати, що зазначена заборгованість відповідачкою погашена немає, оскільки зарахування позивачем сплачених відповідачкою коштів на погашення відсотків, комісій, штрафів та інших платежів, відповідно до Тарифів банку, витягу з умов та правила надання банківських послуг відповідачкою не оспорюється, зазначені дії позивача неправомірними не визнавались. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Оскільки штраф та пеня є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача штраф у розмірі 500 гривень (фіксована частина) Таким чином з відповідачки необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 10749,70 грн.: з яких 9304,47 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 945,23 грн. - відсотки за період з 03 листопада 2016 року по 22 березня 2020 року (3% річних за 1236 днів прострочення), 500,00 грн. - штраф. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 2102,00 гривень.

Outcome: partial