Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

19 січня 2016 року ПАТ "Дельта Банк" звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого, позивач посилається на те, що 29 вересня 2008 року між ТОВ "Український промисловий банк" (правонаступником якого є ПАТ "Дельта Банк") та [PERSON] укладений кредитний договір № 1775-0161027/ФКВ-08, на підставі якого банк надав відповідачу кредит в іноземній валюті у розмірі 16 659,00 дол. США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11 % річних на строк з 29 вересня 2008 року до 28 вересня 2015 року. Зі своєї сторони, банк виконав всі умови підписаного договору, і надав [PERSON] кредит у зазначеному вище розмірі, однак, відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань, своєчасно не сплачував кредит та відсотки за користування кредитом, в результаті чого станом на 23 грудня 2015 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 718 125,24 грн., яка складається з: тіла кредиту у розмірі 340 321,52 грн., відсотків у розмірі 133 709,58 грн., заборгованості за комісіями у розмірі 8 744,58 грн., пені у розмірі 222 139,56 грн., суми за ставкою 3 % від простроченого тіла кредиту у розмірі 9 094,59 грн. та суми за ставкою 3 % від прострочених доходів за кредитом у розмірі 4 115,41 грн. Зазначену суму, а також судові витрати позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач заперечень проти позову не надав, в судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив та про розгляд справи в його відсутність не клопотав, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Товариство з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк", правонаступником якого за установчими документами визнається позивач, публічне акціонерне товариство "Дельта Банк", передало 29 вересня 2008 року у власність [PERSON] 16 659,00 доларів США, на умовах укладеного ними відповідно до ст. 1054 ЦК України кредитного договору № 1775-0161027/ФКВ-08, долученого до справи в копії (а.с. 7-13). За умовами цього договору, обов'язковими для сторін згідно з ст. 629 ЦК України, [PERSON] отримав кредит в особистих цілях для придбання автомобіля з його поверненням частинами у встановлені погодженим графіком строки з кінцевим терміном повернення 28 вересня 2015 року під проценти за користування коштами в розмірі 11 % річних. Відповідач згідно ст. 525 ЦК України не вправі односторонньо відмовитися від взятого на себе за п.п. 2.4 - 2.10 і розділом 4 договору зобов'язання повертати кредит частинами та сплачувати проценти, комісії та інші платежі, дотримуючись умов про розміри, строки, цільове призначення і валюту виконання, що має виконувати згідно з ст. 526 цього Кодексу. Суд виходить з дійсності такого договору відповідно до ст. 204 ЦК України, оскільки в межах судового розгляду іншого не доведено. Строки виконання зобов'язання відповідачем за укладеним договором відповідно до ст.ст. 548, 551 ЦК України забезпечені в п. 5.2 договору пенею в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення за кожний день прострочення від суми простроченої заборгованості, в п. 5.3 договору штрафом у розмірі 0,5 % від суми кредиту за кожен випадок порушення та в п.п. 1.6, 1.7 комісією за надання кредиту у розмірі 1 % від суми кредиту та комісії за управління кредитом у розмірі 0,15 % від суми кредиту щомісячно протягом 84 місяців користування. Крім того, п. 5.4 кредитного договору передбачено, що крім сплати штрафних санкцій винна сторона відшкодовує іншій стороні в повному обсязі заподіяні збитки. Належне виконання відповідачем умов кредитного договору також забезпечені в п. 3.1 заставою рухомого майна, а саме автомобіля SUZUKI New Swift 1.3 L, чорного кольору, 2008 року випуску, д/н [NUMBER]. Суд за браком доказів підтвердження відповідачем виконання зобов'язання за правилами ч.ч. 1, 2 ст. 545 ЦК України дійшов висновку згідно з ст.ст. 10, 60 ЦПК України про відсутність сумнівів в істинності перевірених в судовому засіданні розрахунків суми грошового боргу, виконаних позивачем (а.с. 19-20), які з огляду на не спростовану вірогідність відомостей про несплачені позивачу суми безспірно спростовують добросовісність відповідача, що він не оспорював. Оскільки іншого не доведено, за внутрішнім переконанням суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] в порушення ст.ст. 529, 530, 536 ЦК України відступив від умов про повернення суми кредиту в межах ліміту і від строків виконання за договором, чим прострочив виконання згідно з ст. 612 цього Кодексу щодо повернення кредиту та сплати процентів. Таким чином, відповідач [PERSON] порушив взяте перед позивачем зобов'язання, на підставі чого з урахуванням визнаних позивачем сум, як ним отриманих, його права згідно ст. 611 ЦК України підлягають захисту з присудженням з відповідача на його користь суми в гривнях на час проведення розрахунку 23 грудня 2015 року за офіційним курсом НБУ у розмірі 718 125 грн. 24 коп., з яких: 340 321 грн. 52 коп. в еквіваленті до 14 702,72 доларів США заборгованості за кредитом, 133 709 грн. 58 коп. в еквіваленті до 5 776,58 доларів США заборгованості за відсотками за користування кредитом. Так само, позивач відповідно до ст. 550 ЦК України відповідач зобов'язаний сплатити за весь час прострочення пеню у розмірі 222 139 грн. 56 коп., комісію за користування кредитом у розмірі 8 744 грн. 58 коп., а також 3 % від простроченого тіла кредиту у розмірі 9 094,59 грн. та 3 % від прострочених доходів за кредитом у розмірі 4 115,41 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved