Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк", звернулося до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 330 938 грн. 78 коп.; за договором відновлюваної кредитної лінії у розмірі 34 860 грн. 79 коп. та судові витрати, посилаючись на те, що відповідно до укладеного 30.11.2007 року між Акціонерно- комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк", правонаступником якого з 14.06.2010 року є ПАТ "Укрсоцбанк", та [PERSON] кредитного договору № 319-46775-К, останній отримав кредит у розмірі 194 000 грн., строком погашення не пізніше 29.11.2012 року зі сплатою 14,75 % річних за користування кредитом. 30.11.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк", правонаступником якого з 14.06.2010 року є ПАТ "Укрсоцбанк", та [PERSON] було укладено договір відновлюваної кредитної лінії № 319-46775-ВКЛ, відповідно до якого останній отримав грошові кошти в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 16 274 грн. зі сплатою 15,00 % річних та кінцевим терміном погашення заборгованості 29.08.2012 року. В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 319-46775-К та за договором відновлюваної кредитної лінії № 319-46775-ВКЛ між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк", правонаступником якого з 14.06.2010 року є ПАТ "Укрсоцбанк", та [PERSON] було укладено договір застави № 319-46775-З. Предметом договору застави є рухоме майно - автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель S 500, двигун № [NUMBER], кузов № [NUMBER], державний номер [NUMBER]. 30.11.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк", правонаступником якого з 14.06.2010 року є ПАТ "Укрсоцбанк", та [PERSON] і [PERSON] було укладено договір поруки № 319-46775-П. [PERSON] порушує вимоги кредитного договору, а саме, не виконує в обумовлені строки зобов'язання щодо сплати кредиту та відсотків, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Позивач просить стягнути з [PERSON] та [PERSON] суму заборгованості за договором кредиту - 330 938 грн. 78 коп., заборгованість за договором відновлюваної кредитної лінії - 34 860 грн. 79 коп., сплачений судовий збір - 3 654 грн. 00 коп. У судове засідання представник позивача -Магда В.Ю. не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, надав суду заяву, в якій просив на підставі ч.2 ст.158 Цивільно-процесуального кодексу України розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] повідомлені судом належним чином про час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з'явились і не повідомили суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причини неявки відповідачів, повідомлених належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 Цивільно-процесуального кодексу України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. За вимогами ч.3 ст.10, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.57, 58, 59 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 30.11.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк", правонаступником якого з 14.06.2010 року є ПАТ "Укрсоцбанк", та [PERSON] було укладено кредитний договір № 319-46775-К (а.с. 8-16). Відповідно до змісту п.п. 1.1, 1.2., 1.3.1 вказаного кредитного договору, банк зобов'язаний надати [PERSON] однією сумою грошові кошти у сумі 194 000 грн., а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати, повернути позивачу кредит та сплатити 14,75 % процентів річних (з 01-10 число кожного місяця, наступного затим, за який були нараховані проценти) за його користування у розмірі, в порядку і на умовах, визначених кредитним договором, терміном не пізніше 29.11.2012 року. Факт видачі 30.11.2007 року [PERSON] кредитних коштів у розмірі 194 000,00 гривень підтверджується заявою на видачу готівки № 1 та розпорядженням від 30.11.2007 року (р/р 22034319467751) (а.с. 52). Таким чином, позивач виконав свої зобов'язання перед відповідачем за кредитним договором у повному обсязі. В свою чергу, [PERSON] зобов'язався відповідно до змісту п. 3.3.8 кредитного договору № 319-46775-К від 30.11.2007 року використати кредит, повернути одержаний кредит та сплатити нараховані позивачем проценти та інші платежі у порядку та терміни, встановлені кредитним договором. Відповідно до п.4.1 зазначеного кредитного договору у разі прострочення позивальником термінів сплати відсотків, визначених в п. 2.4 кредитного договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п. 1.1 відповідач сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у період прострочення. Однак, [PERSON] вимоги кредитного договору № 319-46775-К від 30.11.2007 року не виконує, в обумовлені строки кредит та відповідну платню по ньому не сплачує. Станом на 28.07.2014 року у [PERSON] виникла заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 330 938 грн. 78 коп., з яких: 161 598 грн. 24 коп. - заборгованість за кредитом, 126 886 грн. 15 коп. - заборгованість за відсотками, 23 399 грн. 42 коп. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 16 569 грн. 40 коп. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків, інфляційні витрати за кредитом - 1 454 грн. 38 коп., інфляційні витрати за відсотками - 1 031 грн. 18 коп.(а.с. 33-38). 30.11.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк", правонаступником якого з 14.06.2010 року є ПАТ "Укрсоцбанк", та [PERSON] було укладено договір відновлюваної кредитної лінії № 319-46775-ВКЛ (а.с. 39-45). Згідно п.п. 1.1.1, 3.3.6, 3.3.7 договору відновлюваної кредитної лінії банк зобов'язаний надати [PERSON] транші, зі сплатою 15,0 % річних за кредитом в межах максимального ліміту заборгованості позичальника за кредитом в сумі 16 274,00 грн., з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 29.08.2012 року. Крім того, позичальник зобов'язався сплачувати кредитору проценти в строки, встановлені п. 2.4 (не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним) та сплачувати кредитору неустойку (пеню, штраф) в строк, встановлений п. 2.6 цього договору (останній робочий день поточного місяця за період з дня виникнення простроченої заборгованості за кредитом та нарахованими процентами за передостанній робочий день поточного місяця). Відповідно до п. 4.1 договору відновлюваної кредитної лінії № 319-46775-ВКЛ, у разі прострочення позичальником строків погашення кредиту та сплати процентів, зазначених в п.п. 1.1.1, 1.1.3, 3.3.13, 2.4,2.5, 2.14 відповідач сплачує банку пеню в національній валюті в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у невиконання зобов'язання за даним договором, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, починаючи з наступного дня за днем прострочення. У зв'язку з невиконанням вимог договору відновлюваної кредитної лінії № 319-46775-ВКЛ, станом на 27.08.2014 року виникла заборгованість у розмірі 34 860 грн. 79 коп., яка включає: 14 623 грн. 54 коп. - заборгованість за кредитом, 17 762 грн. 73 коп. - заборгованість за відсотками, 2 212 грн. 86 коп. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків, 131 грн. 61 коп. - інфляційні витрати за кредитом, 130 грн. 05 коп. - інфляційні витрати за відсотками (а.с. 47- 51). В якості забезпечення наданого кредитного договору № 319-46775-К від 30.11.2007 року Банком прийнято у якості застави - рухоме майно - автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель S 500, двигун № [NUMBER], кузов № [NUMBER], державний номер [NUMBER]., згідно договору застави; а поручителем є [PERSON], згідно договору поруки (а.с. 30-32). Згідно ст.514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ч.1 ст.516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язані здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.1056-1 Цивільного кодексу України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Частиною 2 ст.1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. На підставі ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі змістом ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. На підставі ч.1 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, згідно ч.2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом. Частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позичку частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України. На підставі ст.617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Статтею 554 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно зі ст.543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Таким чином, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON] є поручителем перед позивачем за виконання [PERSON] умов кредитного договору № 319-46775-К від 30.11.2007 року і умов договору відновлюваної кредитної лінії № 319-46775-ВКЛ від 30.11.2007 року та солідарним боржником. У зв'язку з невиконанням позичальником вимог зазначених договорів у позивача виникло право вимагати від [PERSON] виконання зобов'язань по договорам, які останній ігнорує. Тому, суд вважає, що є підстави для солідарного стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу по несплаченим кредитам, процентів та пені відповідно до приведених позивачем розрахунків, які суд визнає належним доказом по справі. Відповідно до ч.1 ст.88 Цивільно-процесуального кодексу України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved