Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON], публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра», третьої особи відділу ДВС Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області, про звільнення з-під арешту належного на праві власності [PERSON] цілого житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що знаходиться в м. Борщеві по вул. Чубинського, 26 Тернопільської області, та який перебуває в іпотеці банку на підставі договору іпотеки №ТЕО0GК00520046 від 27 вересня 2007 року. Вказав, що арешт на майно накладений 21 грудня 2012 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Борщівського районного управління юстиції [PERSON] на виконання виконавчого листа №1902/769 виданого судом 18 квітня 2012 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» 48662,93 грн., а також оголошено заборону на відчуження такого майна №35192229. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 27 вересня 2007 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № ТЕО0GК00520046, відповідно до умов якого остання отримала кредит в розмірі 65000 доларів США. В забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором з відповідачем [PERSON] був укладений договір іпотеки №ТЕО0GК00520046 від 27 вересня 2007 року, відповідно до умов якого [PERSON] передала в іпотеку позивачу цілий житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який знаходиться в м. Борщеві по вул. Чубинського, 26 Борщівського району Тернопільської області. Вартість предмета іпотеки складає 430000 грн. Рішенням Борщівського районного суду від 11 липня 2011 року в справі № 2-304/11 позивачу надано право реалізації заставного майна шляхом укладення від імені відповідача договору купівлі-продажу з будь-якою собою покупцем та наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, а арешт накладений відділом ДВС Борщівського РУЮ унеможливлює виконання вказаного рішення. Сторони в судове засідання не прибули. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в письмовій заяві просить розгляд справи провести у його відсутності та задовольнити позов з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON], представник відповідача публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра», та представник третьої особи - відділу ДВС Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області, будучи повідомленими про час та місце слухання справи, причин неявки не повідомили, заяви про відкладення судового засідання не подали. Письмове заперечення на позовну заяву від імені відповідача публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» подане за підписом [PERSON], який не підтвердив своїх повноважень від імені відповідача, а тому суд до розгляду таке заперечення не приймає. За наявних обставин суд ухвалив слухання справи проводити у відсутності сторін, провівши заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27 вересня 2007 року між публічним акціонерним товариство комерційний банк "Приватбанк" та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № ТЕО0GК00520046 відповідно до умов якого остання отримала кредит в розмірі 79581,72 доларів США зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 11,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач, як позичальник, зобовязалася повернути кредит згідно графіку, кінцевий термін погашення кредиту 23 вересня 2027 року. В забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором між публічним акціонерним товариство комерційний банк "Приватбанк" та відповідачем [PERSON] укладено договір іпотеки №ТЕО0GК00520046 від 27 вересня 2007 року, відповідно до умов якого [PERSON] передала в іпотеку позивачу цілий житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який знаходиться в м. Борщеві по вул. Чубинського, 26 Борщівського району Тернопільської області. Рішенням Борщівського районного суду від 18 липня 2011 року задоволено позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON], в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ТЕО0GК00520046 від 27 вересня 2007 року в розмірі 101858 (сто однієї тисячі вісімсот п»ятидесяти восьми) доларів 73 центів США, що за курсом 7,93 відповідно до службового розпорядження НБУ № 417\\74 від 25 лютого 2011 року складає 807739,73 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами загальною площею 91,2 кв.м, що знаходиться за адресою: 48743, Тернопільська область, місто Борщів, вулиця Чубинського, буд.26, іпотекодавцем, якого у відповідності до договору іпотеки від 27 вересня 2007 року є [PERSON], [INFO], ІПН:[NUMBER], і належить останній на підставі договору купівлі-продажу року, посвідченого приватним нотаріусом Борщівського районного нотаріального округу [PERSON] 6 вересня 2007 року за № реєстру 2677, зареєстрованого в Борщівському районному бюро технічної інвентаризації в книзі № 9 «г», номер запису 1725, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Судом також встановлено, що у боржника [PERSON] у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язання по кредитному договору, утворилась заборгованість перед ПАТ «Комерційний банк «Надра» у розмірі 48662,93 грн. Даний факт встановлений з постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21 грудня 2012 року. Відповідно до даних Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців від 19 серпня 2015 року №108368522: - 27 вересня 2007 року зареєстровано обтяження домоволодіння в м. Борщеві по вул. Чубинського, 26 Борщівського району Тернопільської області у виді заборони на нерухоме майно на підставі договору іпотеки від 27 вересня 2007 року, кукладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON]; - того ж дня на підставі того ж договору іпотеки зареєстроване обтяження цього ж домоволодіння у виді іпотеки; - 21 грудня 2012 року зареєстровано обтяження, в тому числі, того ж домоволодіння у виді арешту нерухомого майна на підставі постанови державного виконавця відділу ДВС борщівського РУЮ в Тернопільській області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21 грудня 2012 року ВП № 35192229. Відповідно до ст.ст.572,575 ч.1 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Застава, як правовий інститут цивільного законодавства виконує забезпечувальну функцію, тобто спрямована на те, щоб гарантувати кредитору - заставодержателю задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна, незалежно від майнового стану боржника, і наявності у нього заборгованості перед іншими кредиторами, отже застава встановлюється для гарантування майнових інтересів кредитора-заставодержателя. Відповідно до ст.3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Відповідно до ч.3 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Згідно з ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно п. 4\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 27 серпня 1976 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису»\~за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним і відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно. Згідно\~Інструкції «Про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15 грудня 1999 року, на майно, щодо якого встановлено іпотеку чи накладено заборону на відчуження, не може бути звернено стягнення для задоволення вимог стягувачів, які не є іпотекодержателями згідно із Законом України "Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати". Із матеріалів справи вбачається, що\~\~право застави\~у позивача\~виникло 27 вересня 2007 року, а постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження були\~ винесені пізніше, 21 грудня 2012 року, ніж\~було укладено договір застави та прийнято судом рішення 18 липня 2011 року про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу вказаного предмету іпотеки Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Станом на 24 вересня 2013 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» складала 319151,45 доларів США, що значно перевищує вартість предмета застави, який на момент укладення договору іпотеки (п.10) становив 430000 грн. За таких обставин, позивач має пріоритет на задоволення своїх вимог за рахунок предмета застави. Державний виконавець не вправі звертати стягнення на заставне майно на користь\~третьої особи, яка не є стягувачем-заставодержателем. Судові витрати у справі слід стягнути з відповідачів в рівних частках в користь позивача. На підставі ст.ст.572,575 УК України, ст.16 Закону України «Про заставу», ст.3 Закону України «Про іпотеку», ст.ст.54,60 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved