Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

Позивач за первісним позовом [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в уточненій редакції якого, просила: визнати за нею право власності на 1/2 частину майна, що знаходилося у спільній сумісній власності - садибного (індивідуального) житлового будинку, загальною площею 58,9 кв.м., житловою - 29,7 кв.м., розташованого за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпродзержинськ, 2-й Молдавський провулок, будинок № 29"А"/17; визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину відкритої спадщини - садибного (індивідуального) житлового будинку, загальною площею 58,9 кв.м., житловою - 29,7 кв.м., розташованого за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпродзержинськ, 2-й Молдавський провулок, будинок № 29"А"/17, в розмірі 1/10 частини кожному, що у грошовому еквіваленті складає 13056,20 грн. кожному; зобов'язати ОКП "Дніпродзержинське БТІ" та Реєстраційну службу Дніпродзержинського міського управління юстиції відмінити реєстрацію права власності [PERSON] [PERSON] на житловий будинок № 29"А"/17 по 2-му Молдавському провулку в місті Дніпродзержинську Дніпропетровської області; стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на її користь витрати на незалежну експертизу оцінки майна у сумі 750 грн., а також суму сплаченого нею судового збору у розмірі 980 грн. В обґрунтування первісних позовних вимог позивач в позовній заяві зазначила, що з серпня 2005 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах (цивільному шлюбі) з [PERSON]. Вони мешкали разом та вели спільне господарство у її будинку № 83 по вул. Ювілейній в с. Суворівське Криничанського району Дніпропетровської області. 30 листопада 2007 року вони зареєстрували шлюб з [PERSON] Від спільного проживання 06 червня 2006 року у них народився син [PERSON]. 28 червня 2009 у віці 57 років помер її чоловік [PERSON], не залишивши заповіту. Після смерті чоловіка [PERSON] відкрилася спадщина, а саме: земельна ділянка, площею 134 кв.м., і садибний (індивідуальний) житловий будинок, загальною площею 58,9 кв.м, в т.ч. житловою - 29,7 кв.м, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ (нині м. Кам'янське), пров. 2-й Молдавський № 29"А"/17. Зазначений житловий будинок та земельна ділянка за адресою: м Дніпродзержинськ (нині м. Кам'янське), пров. 2-й Молдавський, № 29"А"/17 належать спадкодавцеві за рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 27 грудня 2007 року. У встановлений законом шестимісячний строк з питання вступу в спадщину вона звернулася до Криничанської державної нотаріальної контори, однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане нерухоме майно їй було відмовлено у зв'язку з тим, що житловий будинок, розташований за адресою: м. Дніпродзержинськ (нині м. Кам'янське), пров. 2-й Молдавський, будинок № 29"А"/17 був зареєстрований за [PERSON] (дочка від першого шлюбу її померлого чоловіка), на підставі договору дарування від 12 вересня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] У зв'язку з цими обставинами, нею був поданий позов до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська про визнання недійсним зазначеного договору дарування житлового будинку. Рішенням Дніпровського районного суду м Дніпродзержинська від 14 вересня 2011 року договір дарування житлового будинку, розташованого за адресою: м Дніпродзержинськ, 2-й Молдавський пров., буд. № 29"А"/17, укладений 12 вересня 2009 року між [PERSON] і [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 2305, визнано недійсним, а у визнанні права власності [PERSON] на житловий будинок відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2012 року рішення суду від 14 вересня 2011 року залишено без змін. Оскільки право власності на будинок по пров. 2-го Молдавському № 29"А"/17 у м Дніпродзержинську (нині м. Кам'янське), що знаходиться на земельній ділянці площею 134 м кв., її померлий чоловік [PERSON] придбав за рішенням Дніпровського районного суду від 27 грудня 2007 року, тобто в період шлюбу і спільного проживання з нею - [PERSON], вона вважає, що дане майно є об'єктом права їх спільної сумісної власності, як подружжя. 1/2 частина в зазначеному об'єкті спільної сумісної власності належить їй і повинна бути визнана такою, тож після смерті її чоловіка [PERSON] відкрилася спадщина лише на іншу 1/2 частину домоволодіння по 2-му пров. Молдавському № 29"А"/17 у м Дніпродзержинську (нині м. Кам'янське). Оскільки спадкодавець не залишив заповіту, то спадкоємцями першої черги за законом на 1/2 частину зазначеного домоволодіння є вона - [PERSON], а також діти померлого: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та онука - дочка померлого сина [PERSON] - [PERSON], [INFO], в особі матері [PERSON]. Частка кожного із зазначених спадкоємців першої черги на 1/2 частину успадкованого названого майна становить по 1/10 частині. За звітом про незалежну експертну оцінку, проведеним Криничанським колективним підприємством "УКС" Дніпропетровської області, ринкова вартість земельних поліпшень, у т.ч. садибного (індивідуального) житлового будинку, загальною площею 58,9 кв.м., в т.ч. житловою - 29,7 кв.м, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ (нині м. Кам'янське), 2-й пров. Молдавський, буд. 29"А"/17, становить 130562 грн. Таким чином, у грошовому вираженні частина кожного із зазначених спадкоємців становить 13056,20 грн., виходячи з розрахунку: 130562 : 2 = 65281 грн.; 65281 : 5 = 13056,2 грн. У травні 2012 року вона знову зверталася до Криничанської державної нотаріальною контори з метою прийняття спадщини, в чому їй було відмовлено. Вважає, що строк позовної давності нею не порушено, позов є обгрунтованим. Судом встановлено, що 03 квітня 2015 року рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], представника неповнолітньої [PERSON] - [PERSON], треті особи - Криничанська районна державна нотаріальна контора, Комунальне підприємство "Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації", Реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції України в Дніпропетровській області, про визнання права власності на частину спільного сумісного майна та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину спільного майна подружжя [PERSON] та [PERSON], померлого 30 червня 2009 року, а саме домоволодіння № 29"А"/17 по 2-му Молдавському провулку в місті Дніпродзержинську Дніпропетровської області, загальною площею 58,9 кв.м., житловою - 29,7 кв.м. Визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після померлого 30 червня 2009 року [PERSON] на 1/10 частину домоволодіння № 29"А"/17 по 2-му Молдавському провулку в місті Дніпродзержинську Дніпропетровської області, загальною площею 58,9 кв.м., житловою - 29,7 кв.м. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] сплачену нею суму судового збору в розмірі 261 (двісті шістдесят одна) гривня 12 копійок. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] сплачену нею суму судового збору в розмірі 261 (двісті шістдесят одна) гривня 12 копійок. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] сплачену нею суму судового збору в розмірі 261 (двісті шістдесят одна) гривня 12 копійок (а.с. 162-167). 27 жовтня 2015 року ухвалою колегії суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області частково задоволено апеляційну скаргу [PERSON]. Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 квітня 2015 року, скасовано. Визнано за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] за кожним окремо право власності в порядку спадкування за законом по 1/5 частині житлового будинку № 29А/17 по провулку Молдавський в м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, що складається з 1/2 частина житлового будинку А-1, загальною площею 58,1 кв.м., житловою площею 29,7 кв.м., який складається із приміщень: 1-1 площею 2,8 кв.м, 1-2-площею 3,7 кв.м., 1-3-площею 7,7 кв.м., 1-4-площею 5,7 кв.м., 1-5-площею 6,0 кв.м., 1-6-площею 18,0 кв.м., 1-7-площею 14,2 кв.м., а також господарських будівель та споруд: гараж В-1, літня кухня Б-1, вбиральня Г-1, ворота №6, огорожа №8, огорожа №11, водопровод №10, зливна яма №5, тротуар ІІ, частина тротуару І, який належав [PERSON] на праві власності на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 грудня 2007 року та зареєстрованого в Єдиному реєстрі прав власності на нерухоме майно, після смерті [PERSON], який помер 28 червня 2009 року. Стягнути із [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з кожного судовий збір по 326 грн. 67 коп. на користь [PERSON]. В решті позовних вимог відмовлено (а.с. 223-227). 31 травня 2017 року ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, задоволено касаційну скаргу [PERSON]. Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 3 квітня 2015 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с. 32-35 т. 2). 23 червня 2017 року, ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Замковою Я.В., прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], представника неповнолітньої [PERSON] - [PERSON], треті особи - Криничанська районна державна нотаріальна контора, Комунальне підприємство "Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації", Реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції України в Дніпропетровській області, про визнання права власності на частину спільного сумісного майна та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Призначено цивільну справу до судового розгляду (а.с. 38 т. 2). 24.11.2017 року до суду надійшов позов третьої особи з самостійними вимогами [PERSON] до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи без самостійних вимог - Криничанська районна державна нотаріальна контора, Комунальне підприємство "Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації" про визнання об'єкту нерухомого майна - домоволодіння, спільним сумісним майном подружжя та відповідно поділ спільного сумісного майна подружжя. В своїх позовних вимогах, [PERSON] просила: визнати за [PERSON], [INFO], право власності на 1/2 частину домоволодіння за адресою: 2-й Молдавський провулок, 29«А»/17 у м. Дніпродзержинську (нині м.\~Кам'янське) Дніпропетровської області, що складається з 1/2 частини житлового будинку А-1, загальною площею 58,1 кв.м., житловою площею 29,7 кв.м., в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя [PERSON] 0.О та [PERSON]. померлого 28.06.2009 року; визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], за кожним окремо право власності в порядку спадкування за законом по 1/10 частині домоволодіння за адресою: 2-й провулок Молдавський № 29А/17 у м.\~Кам'янське (м. Дніпродзержинськ) Дніпропетровської області, що складається з 1/2 частини житлового будинку А-1, загальною площею 58,1 кв.м., житловою площею 29,7 кв.м., 1/2 частка якого на праві спільної сумісної власності належала [PERSON], померлого 28 червня 2009 року. В обґрунтування своїх позовних вимог, [PERSON] зазначила, що знаходилась з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 1975 року. Від спільного шлюбу подружжя [PERSON] та [PERSON] на даний час мають двох спільних дітей: доньку [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], а також мали сина [PERSON], який помер 30 вересня 2001 року. 23 січня 1973 року між виконкомом Дніпродзержинської міської ради та сестрою [PERSON] - [PERSON] (в подальшому прізвище було змінено на [PERSON]) було укладено договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки площею 600 кв.м. для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності по провулку 2-й Молдавський 29/17 у м. Дніпродзержинську (нині м. Кам'янське), а відповідно до договору, укладеного 19 липня 1977 року між цим виконкомом та [PERSON] було змінено умови договору від 23 січня 1973 року щодо надання земельної ділянки та включено [PERSON] до числа співзабудовників житлового будинку по провулку 2-й Молдавський. 29/17 у м. Дніпродзержинську (нині м. Кам'янське). 16 серпня 1985 року зазначений житловий будинок був прийнятий до експлуатації, про що було складено акт прийомки індивідуального домоволодіння, а 22 листопада 1985 року цей житловий будинок був зареєстрований Дніпродзержинським БТІ за [PERSON] та [PERSON] Вказує, що оскільки шлюб між відповідачкою [PERSON] та [PERSON] укладено було лише 30 листопада 2007 року й відповідно будинок не є об'єктом спільної сумісної власності цього подружжя, то в даному випадку [PERSON] цілком на законних підставах вважає, що вищевказаний будинок, котрий є предметом судового розгляду в даній цивільній справі належить [PERSON] та [PERSON] (колишньому подружжю) на праві спільної сумісної власності подружжя в рівних частках по 1/2 частині кожному. З цих підстав вважає, що частка спадкового майна після смерті [PERSON] складається виключно із 1/2 частини спірного домоволодіння та з урахуванням того, що спадкоємців (за законом) першої черги є 5 (п'ять) осіб, кожний із цих спадкоємців має право на 1/5 частину 1/2 частини домоволодіння за адресою: 2-й Молдавський, 29«А»/17 у м. Дніпродзержинську, тобто по 1/10 частини кожному із спадкоємців (а.с. 72а-75 т. 2). 24.01.2018 року до суду надійшов зустрічний позов [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - [PERSON], треті особи без самостійних вимог - Криничанська районна державна нотаріальна контора, Комунальне підприємство "Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації", про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому позивачі просили визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], за кожним окремо право власності в порядку спадкування за законом по 1/10 частині домоволодіння за адресою: 2-й провулок Молдавський № 29А/17 у м.\~Кам'янське (м. Дніпродзержинськ) Дніпропетровської області, що складається з 1/2 частини житлового будинку А-1, загальною площею 58,1 кв.м., житловою площею 29,7 кв.м., 1/2 частка якого на праві спільної сумісної власності належала [PERSON], померлого 28 червня 2009 року. На обґрунтування заявлених зустрічних позовних вимог, позивачі зазначили, що визнають право спільної сумісної власності подружжя [PERSON] і [PERSON] в рівних частках по 1/2 частині кожному, а також погоджуються з тим, що частка спадкового майна після смерті [PERSON] складається виключно із 1/2 частини спірного домоволодіння та з урахуванням того, що спадкоємців (за законом) першої черги є 5 (п'ять) осіб, кожний із цих спадкоємців має право на 1/5 частину 1/2 частини домоволодіння за адресою: 2-й провулок Молдавський, 29«А»/17 у м. Дніпродзержинську, тобто по 1/10 частини кожному із спадкоємців (а.с. 119-121 т. 2). 07.02.2018 року до суду надійшов відзив [PERSON] на зустрічну позовну заяву і позовну заяву третьої особи із самостійними вимогами, в якому [PERSON] просила відмовити у задоволенні всіх позовних вимог вказаних позовів. На обґрунтування відзиву зазначила, що її чоловік [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 1975 року по 2007 рік. Чоловік [PERSON] приймав участь у будівництві домоволодіння № 29 "А"/17 по провулку 2-й Молдавський лише після армії 3 роки з 1977 по 1980 рр. та за цей час збудував 21% домоволодіння, а 79 % домоволодіння було побудовано до 24.12.1976 року. З технічного паспорту на спірне домоволодіння вбачається, що спірний спадковий будинок був збудований не за рахунок спільних коштів під час подружнього життя з [PERSON] З цих підстав, вважає, що розподілу підлягає 21% спірного домоволодіння, а тому [PERSON] має право на 10% спірного будинку. Звертає увагу на те, що розлучення [PERSON] та [PERSON] відбулось 28.11.2007 року, [PERSON] помер 28.06.2009 року та питання про розподіл будинку між [PERSON] та [PERSON] позивач не ставила. Також, вказує, що за час подружнього життя [PERSON] та [PERSON] право власності на спірне спадкове домоволодіння не було оформлено (а.с. 128-134 т. 2). 09\~лютого 2018\~року ухвалою\~Дніпровського районного\~суду м.\~Дніпродзержинська,\~у звязку з набранням чинності новою редакцією Цивільного процесуального кодексу України (Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII), відповідно до п.п.9 п. 1 розділу 13 Перехідних положень цього Кодексу, розгляд справи\~продовжено в\~порядку загального\~позовного провадження,\~ призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні (а.с. 149 т. 2). 05 березня 2018 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська за наслідками проведеного підготовчого засідання, постановлено прийняти зустрічний позов\~ [PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON] до\~[PERSON],\~третя особа,\~яка заявляє\~самостійні вимоги\~на предмет\~спору -\~[PERSON],\~треті особи\~без самостійних\~вимог -\~Криничанська районна\~державна нотаріальна\~контора,\~Комунальне підприємство\~"Дніпродзержинське\~бюро технічної\~інвентаризації",\~про визнання\~права власності\~в порядку\~спадкування за\~законом,\~а також\~позов третьої\~особи з\~самостійними вимогами\~[PERSON] до\~відповідачів [PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON],\~треті особи\~без самостійних\~вимог -\~ \~Криничанська районна\~державна нотаріальна\~контора,\~Комунальне підприємство\~"Дніпродзержинське\~бюро технічної\~інвентаризації"\~про визнання\~об'єкту\~нерухомого майна\~-\~домоволодіння,\~спільним сумісним\~майном подружжя\~та відповідно\~поділ спільного\~сумісного майна\~подружжя та об'єднати їх в одне провадження із первісним позовом\~[PERSON] до [PERSON], [PERSON], представника неповнолітньої [PERSON] - [PERSON], треті особи - Криничанська районна державна нотаріальна контора, Комунальне підприємство "Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації", Реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції України в Дніпропетровській області, про визнання права власності на частину спільного сумісного майна та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Крім того було витребувано з обласного комунального підприємства "Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації" (51925,\~Дніпропетровська\~область,\~м.\~Камянське,\~вул.\~Кірова,\~9)належним\~чином завірені\~матеріали інвентарної\~справи \~на домоволодіння\~№ 29\~"А"/17,\~пров 2-й\~Молдавський м.Дніпродзержинська\~(нині\~ м.\~Кам'янське)\~наявні до\~1985\~року (а.с.\~177-178).\~ Під час\~розгляду справи,\~05.07.2018\~року в\~судовому засіданні\~представник позивача\~[PERSON]\~відмовилась від\~раніше заявленого\~нею клопотання\~про витребування з Обласного комунального підприємства "Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації" належним чином завірених матеріалів інвентарної справи на домоволодіння № 29 "А"/17, пров 2-й Молдавський м.Дніпродзержинська (нині м. Кам'янське) наявних до 1985 року (а.с. 177-178). В судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали первісні позовні вимоги, пояснили обставини зазначені в первісному позові. Свої доводи аргументували тим, що право власності на спірне спадкове домоволодіння було оформлено під час спільного життя [PERSON] і [PERSON] Померлий [PERSON] за час шлюбу з [PERSON] збудував 21% домоволодіння не за спільні кошти подружжя, а тому [PERSON] має право на поділ 10% спільного майна подружжя. З приводу долі дітей спадкоємця заперечень не мають, вважають, що дітям, онучці і [PERSON] належить кожному право на 1/10 частину 1/2 частини спірного домоволодіння, а 1/2 частина спірного домоволодіння як спільне майно подружжя повинна бути визнана за [PERSON] Заперечували проти визнання права на спільне сумісне майно подружжя за [PERSON] [PERSON] і представник відповідачів та третьої особи з самостійними вимогами - [PERSON] в судовому засіданні своїми поясненнями підтримали зустрічну позовну заяву та позовну заяву третьої особи з самостійними вимогами [PERSON] пояснивши обставини згідно заявлених позовів. Заперечували проти задоволення первісного позову. Свої доводи аргументували, тими обставинами, що [PERSON] з чоловіком [PERSON] і дітьми з часів побудови будинку по 2-му пров. Молдавський, 29А/17, проживали в цьому будинку і продовжують там проживати зараз. Будинок був збудований подружжям [PERSON] і [PERSON] за спільні кошти та введений в експлуатацію і зареєстрований в 1985 році під час їх шлюбу. [PERSON] ніколи не мешкала в спірному будинку та факт оформлення [PERSON] права власності на спірний будинок після розлучення з [PERSON] не надає [PERSON] права на його поділ в порядку спільного сумісного майна подружжя. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, обєктивно та всесторонньо дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду даної справи і вирішення її по суті, приходить до наступних висновків. Щодо обсягу спільного майна подружжя [PERSON] і [PERSON] та подружжя [PERSON] і [PERSON], яке підлягає поділу, суд вважає необхідним зазначити наступне. У період з 20 вересня 1975 року по 27 серпня 2007 року [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі зареєстрованому Североморським міським бюро ЗАГС Мурманської області, актовий запис № 322, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 16 т.2 ), витягом з рішення суду від 09.08.2007 року у цивільній справі № 2-202/07 (а.с. 15 т.2). Як встановлено судом, у період шлюбу [PERSON] з [PERSON], відділом комунального господарства виконкому Дніпродзержинської міської ради у безстрокове користування для будівництва індивідуального житлового будинку була виділена її чоловіку та його сестрі [PERSON] земельна ділянка, розташована по 2-му пров. Молдавському, 29/17 у м. Дніпродзержинську (нині м. Кам'янське) . Так, 23 січня 1973 року між виконкомом Дніпродзержинської міської ради та сестрою [PERSON] [PERSON] (в подальшому прізвище було змінено на [PERSON]) було укладено договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки площею 600 кв. м для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності за адресом: 2-й провулок Молдавський, 29/17 у м. Дніпродзержинську (нині м. Кам'янське) , а відповідно до договору, укладеного 19 липня 1977 року між цим виконкомом та [PERSON], було змінено умови договору від 23 січня 1973 року щодо надання земельної ділянки та включено [PERSON] до числа співзабудовників житлового будинку по провулку 2-й Молдавський, 29а/17 у м. Дніпродзержинську (нині м. Кам'янське) . 16 серпня 1985 року зазначений житловий будинок був прийнятий до експлуатації, про що було складено акт прийомки індивідуального домоволодіння, а 22 листопада 1985 року цей житловий будинок був зареєстрований Дніпродзержинським БТІ за [PERSON] та [PERSON] Ці обставини встановлені рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 27 грудня 2007 року в цивільній справі № 2-3487/2007 рік (а. с. 12, 13, 62-63 т.1). Отже, [PERSON], її чоловіком [PERSON] та його сестрою [PERSON] господарським способом за сімейні кошти було зведено житловий будинок, який 16 серпня 1985 року було прийнято до експлуатації. Житловий будинок був зареєстрований за [PERSON] та [PERSON] на праві особистої власності без визначення часток кожного, в Комунальному підприємстві Дніпродзержинське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 22 листопада 1985 року і записано у реєстрову книгу № 103 за реєстровим № 18814 (а.с. 62-63 т.1). Також, як встановлено судом і визнано сторонами у справі, з часу побудови будинку за адресом: 2-й провулок Молдавський, 29/17 (в подальшому 29А/17) до моменту смерті [PERSON], в ньому зареєстровані і проживають по теперішній час колишня дружина [PERSON] та їх спільні з [PERSON] діти - [PERSON] і [PERSON] В той час як, [PERSON], ніколи не мешкала, не утримувала, не ремонтували та не поліпшувала житлових умов у вказаному домоволодінні. Враховуючи викладене спірний житловий будинок, якому в подальшому було присвоєно нову адресу, а саме 2-й провулок Молдавський, 29«А»/17 у м. Дніпродзержинську (нині м. Кам'янське), як самостійний обєкт нерухомого майна, належав на праві власності померлому [PERSON] з 1985 року і входив до обсягу спільного майна першої дружини [PERSON], а оскільки шлюб між первісною позивачкою [PERSON] та [PERSON] укладено було лише 30 листопада 2007 року то цей будинок не є обєктом спільної сумісної власності цього подружжя, у звязку з чим доводи [PERSON] є обґрунтованими та доведеними, а доводи первісного позивача про набуття померлим [PERSON] за час шлюбу із [PERSON] цього майна є безпідставним та таким, що не ґрунтується на законі. Крім того, за час життя [PERSON] 27.09.2007 року ним на ім'я [PERSON] було складено довіреність за якою останній [PERSON] надав право розпорядження домоволодінням за адресою: 2-й провулок Молдавський № 29А/17 у Дніпродзержинську (нині м. Кам'янське) , але за час життя чоловіка [PERSON] не виконала надані їй повноваження, що підтверджується рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 14.09.2011 року (а.с. 14-17). Виходячи з наведеного, судом встановлено, що спірний житловий будинок, якому в подальшому було присвоєно нову адресу, а саме 2-й провулок Молдавський, 29А/17, як самостійний обєкт нерухомого майна, належить на праві спільної сумісної власності в рівних частках померлому чоловікові [PERSON] та його першій дружині [PERSON] з часу державної реєстрації нерухомості у 1985 році. Доводи [PERSON] і її представника [PERSON] з приводу того, що чоловік [PERSON] приймав участь у будівництві домоволодіння № 29 "А"/17 по пров 2-й Молдавський лише 3 роки з 1977 по 1980 рр. і за цей час збудував 21% домоволодіння та не за рахунок спільних коштів під час подружнього життя з [PERSON], не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні через їх не доведеність та безпідставність. Також, не знайшли свого підтвердження і доводи первісного позивача про те що, житловий будинок та земельна ділянка за адресою: м Дніпродзержинськ (нині м. Кам'янське), 2-й пров. Молдавський, № 29"А"/17 належать спадкодавцеві за рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 27 грудня 2007 року, оскільки як встановлено судом будинок № 29/17 по 2-му провулку Молдавському був побудований, введений в експлуатацію і отримав державної реєстрації в 1985 році, а в 2007 році був лише поділений на дві частини за вказаним рішенням суду між [PERSON] і його сестрою [PERSON] з подальшим присвоєнням цьому будинку окремих поштових адрес, зокрема і адреси 29А/17. Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з ч. 1, 4 ст. 82 ЦПК України, обставини,\~які визнаються\~учасниками справи,\~не підлягають\~доказуванню,\~якщо суд\~не має\~обґрунтованого сумніву\~щодо достовірності\~цих обставин\~або добровільності\~їх визнання.\~Обставини,\~які визнаються\~учасниками справи,\~зазначаються в\~заявах по\~суті справи,\~поясненнях учасників\~справи,\~їхніх представників.\~Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі. Статтями 22 та 28 КпШС України, які були чинними на момент набуття [PERSON] права власності на спірного домоволодіння , передбачено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. У пункті 9 Постанови № 16 від 12 червня 1998 року «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» (чинному на дату виникнення спірних правовідносин) Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. При цьому належить виходити з того, що відповідно до статей 22, 25, 27-1 КпШС спільною сумісною власністю подружжя є нажите ними в період шлюбу рухоме і нерухоме майно, яке може бути об'єктом права приватної власності (крім майна, нажитого кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу). Тлумачення норм КпШС України свідчить, що законом встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний обєкт, в тому числі в судовому порядку, але тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Таким чином, судом встановлено обсяг спільного сумісного майна подружжя [PERSON] і [PERSON] з урахуванням джерела і часу набуття права власності на домоволодіння за адресою: 2-й провулок Молдавський № 29А/17 у м.\~Кам'янське Дніпропетровської області, у зв'язку з чим суд вважає позовні вимоги третьої особи з самостійними вимогами доведеними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В той же час, первісні позовні вимоги, доводи і аргументи [PERSON] та її представника [PERSON] щодо поділу спільно нажитого майна подружжя [PERSON] і [PERSON] у вигляді домоволодіння за адресою: 2-й провулок Молдавський № 29А/17 у м. Кам'янське, суд вважає не обґрунтованими та не доведеними, оскільки сам факт поділу цього домоволодіння у 2007 році між [PERSON] і його сестрою [PERSON]Ф,під час його шлюбу з [PERSON], не створює для останньої майнових прав на вказаний об'єкт нерухомості, у зв'язку з чим вищенаведені первісні позовні вимоги не підлягають задоволенню в цій частині. Встановивши загальний обсяг спільного сумісного майна подружжя [PERSON] і [PERSON], що підлягає поділові, врахувавши позиції сторін у справі щодо порядку та способу його поділу, на підставі належних і допустимих доказів, суд вважає можливим здійснити поділ спільного майна подружжя [PERSON] і [PERSON] у спосіб, що запропонований [PERSON] тобто в рівних частках шляхом визнання за нею права власності на 1/2 частину спірного сумісного будинку, оскільки такий поділ не суперечить вимогам Закону та відповідає принципам справедливості, добросовісності та розумності. Щодо кола спадкоємців після померлого [PERSON], судом встановлене наступне. Від спільного подружнього життя [PERSON] та [PERSON] мали трьох дітей: дочку [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) Т.В., дочку [PERSON], та сина [PERSON], померлого в 2001 році (а.с. 71, 72 т.1). Крім того, 06 червня 2006 року народився син [PERSON], батьками якого є: [PERSON] та [PERSON], які уклали шлюб 30 листопада 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 50 (а.с.9 т.1), свідоцтвом про шлюб, актовий запис № 82 (а.с. 8 т.1). 28 червня 2009 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис № 46 (а.с. 10 т.1). [PERSON], представником якої до досягнення нею повноліття була її мати [PERSON], являється онукою померлого [PERSON] та дочкою його сина [PERSON], померлого 30 вересня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], актовий запис № 152 (а.с. 69 т.1), свідоцтвом про одруження [PERSON] і [PERSON], актовий запис № 474 (а.с. 70 т.1), свідоцтвом про народження [PERSON], актовий запис № 2853 (а.с. 71 т.1) , свідоцтвом про смерть [PERSON], актовий запис № 851 (а.с. 72 т.1), свідоцтвом про шлюб [PERSON], актовий запис № 672 (а.с. 74). За час життя [PERSON] заповіт не складався. Ці обставини, окрім їх підтвердження вищенаведеними матеріалами справи, також повністю визнані сторонами під час розгляду справи. Таким чином, на теперішній час коло спадкоємців першої черги після померлого [PERSON] складається з його дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], онучки - [PERSON], дружини - [PERSON]. Відповідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно вимогам ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ч. 2, 3 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, а частиною 1 ст. 1266 ЦК України передбачено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Щодо розміру часток спадкоємців після померлого [PERSON], судом встановлене наступне. Відповідно ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Таким чином, з урахуванням належності 1/2 частини спільного майна колишній дружині [PERSON], судом встановлено, що після смерті [PERSON], померлого 28 червня 2009 року, відкрилося спадкове майно у вигляді іншої 1/2 частини домоволодіння № 29"А"/17 по 2-му провулку Молдавському в м. Камянське Дніпропетровської області, право на спадкування якого мають у рівних частках дружина [PERSON], троє дітей померлого і онука, тобто по 1/10 частині кожному. Розмір частки спадкоємців під час розгляду справи не оспорювався сторонами у справі та співпадає за всіма поданими позовами, у зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині за первісним позовом, позовом третьої особи з самостійними вимогами та зустрічним позовом - підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо первісних\~позовних вимог\~в частині зобов'язання ОКП "Дніпродзержинське БТІ" та Реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції відмінити реєстрацію права власності [PERSON] на житловий будинок № 29"А"/17 по 2-му Молдавському провулку в місті Дніпродзержинську Дніпропетровської області, останні не підлягають задоволенню через їх безпідставність, оскільки зазначені установи не є відповідачами по справі та як встановлено раніше рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 14 вересня 2011 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2012 року, - договір дарування, укладений 12 вересня 2009 року між [PERSON] та [PERSON], яка діяла від імені та в інтересах [PERSON], на підставі довіреності, посвідченої 27 вересня 2007 року було визнано недійсним, а тому майно повернуто у первісний стан, та зазначене рішення суду є обов'язковим для виконання вказаними установами і не потребує повторного ухвалення. З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги встановлені судом обставини і визначені виниклі спірні правовідносини, суд вважає, що первісний позов підлягає частковому задоволенню в частині визнання за спадкоємцями за кожним окремо права власності в порядку спадкування за законом по 1/10 частині домоволодіння за адресою: 2-й провулок Молдавський № 29А/17 у м. Кам'янське. Позов третьої особи із самостійними вимогами та зустрічний позов підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог за первісним позовом, зустрічним позовом та позовом третьої особи з самостійними вимогами, а також стягнути понесені судові витрати при оскарженні рішень судів в апеляційній та касаційній інстанціях. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: partial