Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 04.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною зареєстрованого в реєстрі за № 6184 про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 22007,94 гривень. Свій позов мотивує тим, що 04.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. вчинений виконавчий напис (реєстровий номер 6184) про стягнення з позивача [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 22007,94 гривень. Постановою приватного виконавця виконавчого округу приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Овдієнко А.В. від 24.06.2021 відкрито виконавче провадження №65898931 з примусового виконання виконавчого напису №6184, виданого 04.06.2021. Описаний вище виконавчий напис є неправомірним та таким, що не підлягає виконанню, так як у позивача відсутні будь-які боргові зобов`язання перед АТ «Банк Форвард», а також надані нотаріусу документи не давали можливість йому встановити безспірність заборгованості [PERSON] у зв`язку з чим ним і подано відповідний позов. Позивач в судове засідання не з`явився, проте його представник подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи в судове засідання не з`явився та не надав відзив на позовну заяву у строк передбачений в ухвалі про відкриття провадження у справі. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. в судове засідання не з`явилася, проте подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Зі згоди позивача, суд на підставі наявних в справі доказів, ухвалює заочне рішення, що відповідає положенню ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову з наступних підстав. Судом установлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., 04.06.2021 було вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 6184, яким було стягнуто з позивача на користь відповідача заборгованість в сумі 22007,94 грн. У виконавчому написі зазначено, що стягнення заборгованості проводиться за період з 20.02.2018 року по 22.03.2018 та запропоновано стягнути з позивача, який є божником за кредитним договором № 101426387 від 12.11.2012, укладеним із ПАТ «БАНК РУССКИЙ СТАНДАРТ», правонаступником якого є АТ «БАНК ФОРВАРД». Сума повної заборгованості складає 20907,94 грн. в тому числі: - заборгованість за сумою кредиту становить - 14635,56 грн; заборгованість за процентами - 5822,38 грн; плата за пропуск мінімальних платежів - 450,00 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом отримано плата із стягувача в розмірі 1100,00 гривень. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь АТ «Банк Форвард» складає - 22007,94 грн (а.с.10). Постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Овдієнко А.В. від 24.06.2021 відкрито виконавче провадження №65898931 з примусового виконання виконавчого напису №6184, виданого 04.06.2021 (а.с.9). Згідно із частиною першою статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України "Про нотаріат" нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Процедуру вчинення виконавчого напису врегулювано у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок № 296/5). Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява (підпункт 2.1пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5), а нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, передбачені Переліком № 1172, та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (стаття 88 Закону України «Про нотаріат», підпункти 3.1, 3.2 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. Підпунктом 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5 передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку № 1172, а якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус має право витребувати їх у стягувача, а якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в цьому Переліку, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи (підпункт 2.2 пункту 2 та підпункт 3.6 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком № 1172, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. У відповідності до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідачем для вчинення виконавчого напису приватному нотаріусу було надано такий пакет документів: заяву № 101426387 датовану 10.11.2012; заяву на відкриття поточного рахунку датовану 10.11.2012; графік платежів датований 10.11.2012; виписка з рахунку з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором № 104242794 від 19.02.2013 згідно блоку 1 та 2 до заяви оферти № 101426387 від 12.11.2012 (а.с.11-16). Виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості банку - це єдиний на сьогодні фінансовий документ, який відображає рух грошових коштів на поточному або розрахунковому рахунку. Вона є копією записів на розрахунковому рахунку в банку, що підтверджує зарахування або списання грошових коштів. Відповідно до Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України затвердженого постановою Правління Національного банку України № 75 від 04.07.2018. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: 1) номер особового рахунку; 2) дату здійснення останньої (попередньої) операції; 3) дату здійснення поточної операції; 4) код банку, у якому відкрито рахунок; 5) код валюти; 6) суму вхідного залишку за рахунком; 7) код банку-кореспондента; 8) номер рахунку кореспондента; 9) номер документа; 10) суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); 11) суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; 12) суму вихідного залишку. Однак, надана відповідачем приватному нотаріусу виписка з рахунка боржника є неналежним чином оформлена, не відповідає Положенню про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України та з якої не можливо встановити розмір заборгованості за кредитним договором, розмір заборгованості за процентами та комісіями та строків її погашення. Приватному нотаріусу надано документи, з яких неможливо встановити наявність безспірної заборгованості, оскільки, такі документи не відображають інформацію щодо здійснення боржником останньої оплати по кредиту, не вбачається яким саме чином нараховувались відсотки за користування кредитними коштами та не можливо встановити дійсний розмір заборгованості, якщо така існує. Тобто, фактично нотаріус з таких документів не може встановити чи дійсно боржником допущено прострочення платежів та чи дотримано кредитором (стягувачем) строки звернення за вчиненням виконавчого напису. Крім того, відповідачем в різних документах зазначаються різні реквізити кредитного договору: токредитний договір № 101426387 від 12.11.2012, то заява № 101426387 від 10.11.2012, то кредитний договір № 104242794 від 19.02.2013. В заяві № 101426387 від 10.11.2012 та у графіку платежів від 10.11.2012 зазначено, що рахунок клієнта: 26206002384984, а у виписці з рахунку за 2021 рік - вже рахунок [NUMBER] . В заяві № 101426387 від 10.11.2012 та у графіку платежів від 10.11.2012 зазначено, строк кредиту з 11.11.2012 по 12.05.2014. Як вбачається з позовної заяви, [PERSON] кредит був повністю погашений, але, на жаль, квитанції не збережені, у зв`язку з тим, що пройшло вже сім років з того часу. Строк виконання зобов`язань за кредитним договором припинилося 12.05.2014 (дата останнього платежу за кредитом). Тому саме з цього моменту і лише протягом трьох років (до 12.05.2017) нотаріус мав право вчинити виконавчий напис за відповідною заявою банку у разі несплати боржником кредиту. Однак, приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис 04.06.2021, а з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років У постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 міститься правовий висновок про те, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком № 1172. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У цій постанові також зазначено, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Таким чином, з наданих документів не можливо встановити чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Звертаючись з позовною заявою позивач зазначав, що жодних боргових зобов`язань за кредитними договорами він немає. Натомість, відповідач не скористався своїм правом на спростування даних тверджень позивача шляхом подання відзиву на позовну заяву з викладеними запереченнями проти позову та не надав суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження існування безспірної заборгованості, її розміру та розрахунку такого розміру, що відповідно спростовує існування безспірної заборгованості та підтверджує порушення нотаріусом наведених вимог норм матеріального права при вчиненні виконавчого напису. Так, відповідно до ч.1 cт.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 2 ст. 13 ЦПК України передбачено, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.ст. 10, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Ч.7 ст. 81 ЦПК України передбачає, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Положеннями ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Отже, зважаючи на те, що розмір заборгованості належним чином не підтверджується, так як і наявність всіх необхідних документів для вчинення виконавчого напису, суд приходить до висновку, що виконавчий напис вчинений 04.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. (реєстровий номер 6184) про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 22007,94 грн варто визнати таким, що не підлягає виконанню. За подання позовної заяви [PERSON] було сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн., що підтверджується квитанцією про сплату №34597619 від 20.09.2021, а тому у зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі та у відповідності до ст.141 ЦПК України, така сума підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved