Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги, що 05.12.2012 року між АТ "Банк "Фінанси та Кредит" та відповідачем було укладено договір № 006-Z/055502 про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки миттєвого випуску Visa Elektron Instant Issue При укладенні даного договору сторони домовились, що його метою є відкриття на ім`я позичальника карткового рахунку, видача платіжної карти та її обслуговування, покладене на банк (п. п. 1.1.-1.2. договору-1). Враховуючи домовленості, викладені у розділі 1 Договору-1 банк свої зобов`язання виконав, на ім`я позичальника відкрито картковий рахунок № [NUMBER] та емітовано (видано) відповідну платіжну картку № [NUMBER] , про що отримано відповідну розписку позичальника. 05.12.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 017-036832/12-00938-вкл-к про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту, згідно якого банк відкриває на картковий рахунок позичальника, на якому обліковуються операції, здійснені з використанням картки Visa Elektron Instant Issue № [NUMBER] на умовах забезпеченості, зворотності, строковості та платності відновлювальну кредитну лінію з розміром ліміту овердрафту в сумі 16 666,67 гривень із сплатою процентів за користування кредитними ресурсами в розмірі процентної ставки 60% річних, а позичальник зобов`язується повернути отримані в рахунок відновлювальної кредитної лінії кредитні ресурси в строк до 06.12.2015 року та сплатити проценти за користування кредитними ресурсами в розмірі та у строки, передбачені договором. Вказують, що банк свої зобов`язання за договором виконав повністю, однак, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого за кредитним договором № 017-036832/12-00938-вкл-к від 05.12.2012 року виникла заборгованість, яка станом на 23.04.2015 року становить 31 451,10 грн., з яких: заборгованість за кредитним договором - 4 166,75 грн.; заборгованість прострочена (несанкціонована) за кредитним договором - 7 545,63 грн.; нараховані відсотки по заборгованості - 12 829,05 грн.; нараховані відсотки по простроченій (несанкціонованій) заборгованості - 0,00 грн.; пеня - 6 909,67 грн. У зв`язку з вищевикладеним, просять суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Договором про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту № 017-036832/12-00938-вкл-к від 05.12.2012 року в сумі 31 451,10 гривень та судові витрати у сумі 314,51 грн. Ухвалою суду від 03.04.2020 року замінено первісного позивача - Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. До суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити частково з врахуванням поданого відзиву. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що 05.12.2012 року між АТ "Банк "Фінанси та Кредит" та відповідачем було укладено договір № 006-Z/055502 про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки миттєвого випуску Visa Elektron Instant Issue, при укладенні даного договору сторони домовились, що його метою є відкриття на ім`я позичальника карткового рахунку, видача платіжної карти та її обслуговування, покладене на банк ( п. п. 1.1.-1.2. договору-1). Враховуючи домовленості, викладені у розділі 1 Договору-1 банк свої зобов`язання виконав, на ім`я позичальника відкрито картковий рахунок № [NUMBER] та емітовано (видано) відповідну платіжну картку № [NUMBER] , про що отримано відповідну розписку позичальника. Крім того, 05.12.2012 року між АТ "Банк "Фінанси та Кредит" та відповідачем було укладено договір № 017-036832/12-00938-вкл-к про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту, згідно якого банк відкриває на картковий рахунок позичальника, на якому обліковуються операції, здійснені з використанням картки Visa Elektron Instant Issue № [NUMBER] на умовах забезпеченості, зворотності, строковості та платності відновлювальну кредитну лінію з встановленим розміром ліміту овердрафту із сплатою процентів за користування кредитними ресурсами, а позичальник зобов`язується повернути отримані в рахунок відновлювальної кредитної лінії кредитні ресурси в строк до 06.12.2015 року та сплатити проценти за користування кредитними ресурсами в розмірі та у строки, передбачені договором. Встановлено, що банк свої зобов`язання за договором виконав, однак відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого за кредитним договором № 017-036832/12-00938-вкл-к від 05.12.2012 року виникла заборгованість. Наведені обставини підтверджуються копіями Договору № 006-Z/055502 від 05.12.2012 року, договору № 017-036832/12-00938-вкл-к від 05.12.2012. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями ст.ст. 610-612 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором Згідно ч. 1 ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ч.2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). З розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем нараховано пеню в розмірі 6 909,67 гривень за період з 23 квітня 2014 року по 23 квітня 2015 року, однак, до суду з позовом Банк звернувся лише 25 серпня 2015 року. Згідно ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи викладені положення законодавства, а також заявлену відповідачем вимогу про застосування наслідків спливу позовної давності за період до 25 серпня 2015 року, з урахуванням положень ч. 4 ст. 267 ЦК України, суд відмовляє позивачу у задоволенні позовної вимоги про стягнення пені за період з 23 квітня 2014 року по 25 серпня 2014 в розмірі 6909,67 грн. Відповідно до п. 6.1. Договору про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту № 017-036832/12-00938-вкл-к від 05.12.2012р., за прострочення повернення кредитних ресурсів і/або сплати процентів, Позичальник сплачує банку пеню в розмірі 60% річних від простроченої суми за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення Позичальником строків платежів, передбачених п.3.2., 2.1.1., 4.3.,4.4. цього Договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених цим Договором. За змістом ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Розмір заборгованості та штрафних санкцій (розмір неустойки), їх співмірність, обставини, які дають суду право застосувати або не застосувати ч. 3 ст. 551 ЦК України, є фактичними обставинами справи, встановлення яких судом відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 214 ЦПК Україна є обов`язковою умовою при розгляді справи та ухваленні судового рішення у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до положень Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016р. (ч. 2. ст. 21), у договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Як вбачається з позовної заяви, розмір пені, станом на дату подачі позову складав 6909,67грн., в той час як сума заборгованості за кредитним Договором становить 4 166, 75 грн., а сума простроченої заборгованості 7545,63 грн. Крім того, відповідачем з 26.01.2012р. по 27.01.2014р. було сплачено 18090,00 грн., що стверджується квитанцією, яка міститться в матеріалах справи. Щодо нарахування та стягнення процентів від суми позики (кредиту) після пред 'явлення вимоги в порядку ч. 2 cт. 1050 ЦК України та після спливу строку кредитування. Умовами кредитного договору передбачено строк кредитування (п. 3.2. Договору) а саме до 06.12.2015р. Як вбачається з матеріалів справи, 05.02.2014р. первісним Позивачем було направлено Вимогу № 9-221000/2495, якою банком було вказано про існування простроченої заборгованості у розмірі 1064,19 грн., а також було повідомлено, що AT «Банк Фінанси і кредит» заявляє, що в разі непогашення відповідачем простроченої заборгованості протягом 15 днів з дати отримання цієї Вимоги, строк погашення заборгованості і повної сплати за кредитом буде визнано банком таким, що вже настав, а кредит - обов`язковим до повернення в повному обсязі до завершення строку кредитування, вказаному у договорі. Як вбачається з виписки по рахунку номер [NUMBER] , за період з 06.12.2012р. по 25.10.2017р., відсотки за кредитом продовжували нараховуватись Позивачем і після пред`явлення первісним Позивачем Вимоги № 9-221000/2495 від 05.02.2014р., а також і після закінчення терміну кредитування. Велика палата Верховного суду у Постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 сформувала правову позицію щодо сплати процентів за кредитним договором. Так в п.п. 48-50, 53-55 вищевказаної Постанови, Великою Палатою Верховного суду зроблено наступний висновок. Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦK України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості строін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме, необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в розмірі 4166,75 грн. та простроченої (несанкціонованої) заборгованості за кредитним договором в розмірі 7545,63 грн, а всього - 11 712,38 грн. В силу ст. 141 ЦПК України, судовий збір суд покладає на відповідача. На підставі ст. ст. 256, 551, 525, 526, 610, 611, 612, 1046, 1048 ЦК України, ст.ст. 4,12,81,263-268 ЦПК України суд,-

Outcome: approved