Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Дельта банк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 002-05001-220407 від 22.04.2007 року та просить стягнути 1568,95 грн. заборгованості за кредитним договором та витрати по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн.. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 22.04.2007 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №002-05001-220407, на підставі якого банк надав відповідачеві кредит на придбання певного майна на суму 1542,00 грн. на строк 12 місяців. Відповідно до п.2.3 договору за користування кредитом відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 5 % в рік, а також згідно п.2.5 договору сплачує за ведення кредитної справи плату в розмірі 2,5 % в місяць. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 1542,00 грн., про що свідчить меморіальний ордер №13201415 від 22.04.2007 року та рахунок-фактура № ФК-1505 від 22.04.2007 року. Відповідач умови кредитного договору порушив і зобов'язання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 03.03.2014 року заборгованість за кредитним договором складає 1568,95 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту - 1159,29 грн., заборгованість за відсотками - 24,16 грн.; заборгованість за комісіями 385,50 грн.. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, згідно поданої заяви (а.с.22) просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася повторно. У відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, засновані на договорі. Так, 22.04.2007 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та [PERSON] укладений кредитний договір № 002-05001-220407 (а.с.3-4). Позивачем виконано зобов'язання та надано кредит у сумі 1542,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 13201415 від 23.04.2007 року (а.с.9) та рахуноком-фактурою № ФК-1505 від 22.04.2007 року. Отримання відповідачем майна підтверджується видатковою накладною № ФК-1098 від 22.04.2007 року (а.с.8). Відповідно до статуту ПАТ "Дельта банк" є правонаступником ТзОВ "Комерційний Банк "Дельта" (а.с.12-13). Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк чи інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 03.03.2014 року утворилась заборгованість перед банком у розмірі 1568,95 грн., в т.ч. заборгованість за сумою кредиту - 1159,29 грн., заборгованість за відсотками - 24,16 грн., заборгованість за комісією - 385,50 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с.10-11). Враховуючи, що відповідач належним чином свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, тому позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 1568,95 грн. заборгованості по кредитному договору підлягає задоволенню. Оскільки відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 20.11.2013 року у справі №6-126 цс13 інститут позовної давності застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленою ним до винесення рішення, тому підстави для застосування позовної давності відсутні. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved