Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

24 жовтня 2014 року позивач звернулася до суду із позовною заявою про виключення з акту опису майна та звільнення з-під арешту. Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що постановою про відкриття виконавчого провадження від 19.03.2012 року було відкрито виконавче провадження з виконання наказу № 14/5005/16933, виданого господарським судом Дніпропетровської області, про стягнення з ФОП [PERSON] заборгованість на користь ПП "Галагроімпорт" у розмірі 14089,35грн. Актом опису та арешту майна від 01 серпня 2013 року складеного головним державним виконавцем Руденко О.Я. при виконанні постанови-доручення Самарського ВДВС Дніпропетровського МУЮ, при примусовому виконанні наказу № 14/5005/16933, був описаний та накладено арешт на автомобіль Dadi Shuttl, державний номер [NUMBER], який належить [PERSON]. Актом опису та арешту майна від 29.07.2013 року складеного державним виконавцем Гончаренко Г.М. при виконанні постанови-доручення Самарського ВДВС Дніпропетровського МУЮ при примусовому виконанні наказу № 14/5005/16933 був описаний та накладено арешт на ЗАЗ 110307 держаний номер [NUMBER], який належить [PERSON]. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09 серпня 2013 року визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину автомобілю DADІ SHUTTLE, двигун № [NUMBER], шасі № [NUMBER], державний номер [NUMBER], а також право власності на 1/2 частину автомобілю ЗАЗ 110307 двигун № [NUMBER], шасі [NUMBER] державний номер [NUMBER]. Оскільки їй належить по 1/2 частині описаних автомобілів, які є неподільними вони можуть бути виключені з акту опису майна та звільнені з-під арешту. На підставі викладеного позивач просить звільнити вказані автомобілі з-під арешту та виключити їх з акту опису й арешту майна (а.с.2-4). В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Зазначили, що автомобілі є річчю неподільною, тому необхідно звільнити з-під арешту та виключити їх з акту опису й арешту майна. Автомобілі були в кредиті але вони погашені. Машини досі не реалізовані, стоять під відкритим небом і приходять в непридатний стан. Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечував та просив їх задовольнити. Зазначив, що частково сплатив заборгованість перед ПП "Галагроімпорт". Представник третьої особи Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції [PERSON] надав до суду копії матеріалів виконавчого провадження, у судовому засіданні вважав позов незаконним та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки це затягнене виконання рішення. Представник третьої особи, ПП «Галагроімпорт», в судове засідання не з'явився, надали до суду письмові заперечення, які обґрунтовують тим, що у [PERSON] перед ними досі існує заборгованість, постанова державного виконавця, якою накладено арешт на все майно [PERSON] є чинною та ніким не оспорювалася та не скасована. За рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська за позивачем визнано право власності на 1/2 частину спірних автомобілів, а не на весь автомобіль, то суд може у даному спорі вирішити лише питання на належну 1/2 частину майна. Звільнення з-під арешту майна - автомобілів приведе до невиконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2012р. про стягнення з [PERSON] боргу на користь ПП "Галагроімпорт" та порушення інтересів підприємства, як стягувача боргу. У зв'язку з чим просять суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі за безпідставністю (а.с.29-34). Вислухавши доводи та пояснення учасників судового процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою від 19 березня 2012 року Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження з виконання наказу № 14/5005/16933, виданого господарським судом Дніпропетровської області, про стягнення з ФОП [PERSON] заборгованість на користь ПП "Галагроімпорт" у розмірі 14089,35грн. (а.с.5). 19 березня 2012 року була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою було постановлено накласти арешт на все майно, що належить [PERSON], у межах суми звернення стягнення 14089,35 грн. та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке йому належить (а.с.51). Постановою від 23 травня 2012 року було зупинено виконавче провадження з примусового виконання наказу, виданого 21 лютого 2012 року Господарським судом Дніпропетровської області, про стягнення з [PERSON] 14089,35 грн. (а.с.56). Актом опису та арешту майна від 29.07.2013 року складеного державним виконавцем Гончаренко Г.М. при виконанні постанови-доручення Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції при примусовому виконанні наказу № 14/5005/16933, виданому господарським судом Дніпропетровської області, про стягнення з ФОП [PERSON] заборгованості на користь ПП "Галагроімпорт" у розмірі 14089,35грн., був описаний та накладено арешт на ЗАЗ 110307 держаний номер [NUMBER], який належить [PERSON] (а.с.7-10). Актом опису й арешту майна від 01 серпня 2013 року, складеного головним державним виконавцем Руденко О.Я. при виконанні постанови-доручення Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, при примусовому виконанні наказу № 14/5005/16933, виданому господарським судом Дніпропетровської області, про стягнення з ФОП [PERSON] заборгованості на користь ПП "Галагроімпорт" у розмірі 14089,35грн., був описаний та накладено арешт на автомобіль Dadi Shuttl, державний номер [NUMBER], який належить [PERSON] (а.с.11-12). Рішенням Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 09 серпня 2013 року, яке набрало законної сили 20.08.2013 року иизнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину автомобілю DADІ SHUTTLE, двигун № [NUMBER], шасі № [NUMBER], державний номер [NUMBER], а також право власності на 1/2 частину автомобілю ЗАЗ 110307 двигун № [NUMBER], шасі [NUMBER] державний номер [NUMBER]. (а.с.6). Вказані вище спірні правовідносини регулюються Цивільним Кодексом України та Законом України "Про виконавче провадження". Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Другого протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 17 липня 1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, відповідно до якого кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності. Пленум Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26 грудня 2003 року № 14 в п. 16 роз'яснив що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішується шляхом пред'явлення ними позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно та звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Відповідно до ст. 316 ЦК правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зі статей 317, 319 ЦК випливає, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 328 ЦК право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Позивачем не було надано до суду як доказ, жодного з документів, що підтверджували б правомірність придбання, отримання спірного автомобілю у власність. Отже, суд обґрунтовано приходить до висновку, що позивач довів перед судом своє право власності на 1/2 частину транспортних засібів. За правилами ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. В п. 2, 4, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 27 серпня 1976 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» роз'яснено, що при розгляді позовів про виключення майна з опису про виключення майна з опису суди зобов'язані всебічно і повно з'ясовувати, наведені позивачем обставини на підтвердження своїх вимог, додержуючись при цьому неухильно як правових норм, що гарантують права осіб, що беруть участь у справі, так і правил про належність і допустимість доказів. За правилами, встановленим для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року №6 "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" при вирішенні питання про належність описаного майна слід керуватися нормами цивільного законодавства, що регулюють право власності і його захист. Власниками автомобілів DADІ SHUTTLE та ЗАЗ 110307 на даний час є [PERSON] на 1/2 частину відповідно за рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09 серпня 2013р. та на 1/2 частину [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію, з якого відповідно до рішення Господарського суду Дніпропетровської області стягнуто заборгованість. На підставі зазначеного рішення відкрито виконавче провадження та накладено арешт на автомобілі. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом неодноразово роз'яснювались учасникам процесу положення ст.ст. 10, 11, 57-60, 61 ЦПК України та наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, а також те, що суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі. Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Перевіривши та з'ясувавши всі необхідні обставини справи та оцінюючи усі наявні докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням загальних засад цивільного судочинства відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про виключення з акту опису майна та звільнення з-під арешту підлягають частковому задоволенню. Безпідставне накладення арешту на майно, яке належить позивачу обмежує її право власності, а тому таке право підлягає захисту шляхом звільнення його з-під арешту та виключення з акту опису, що відповідає вимогам ч.2 ст. 16 ЦК України, а тому позовні вимоги в частині виключення з акту опису та звільнення з-під арешту підлягають задоволенню на її частину. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 244,00грн.

Outcome: partial