Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

Представник позивача в позовній заяві просить стягнути в користь позивача з відповідача 47997,29 гривні заборгованості за кредитним договором №R53100475334B від 22.10.2013 року та судові витрати по справі, що складаються із судового збору в розмірі 2102 гривні, покликаючись на те, що відповідно до вищевказаного договору та договору №1 від 08.05.2014 року про внесення змін до договору №R53100475334B від 22.10.2013 року відповідач отримав кредит в розмірі 35000 гривень на термін по 22.10.2018 року із сплатою процентів в розмірі 10% річних за користування кредитом. Відповідач зобов`язався щомісячно надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Представник позивача зазначає, що позивачем зобов`язання за вказаним кредитним договором виконано у повному обсязі - надано відповідачу кредит у розмірі передбаченому умовами договору, шляхом безготівкового перерахування. Відповідач у свою чергу не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов кредитного договору, таким чином не виконав зобов`язання за договором. Тому, представник позивача вважаючи, що відповідач порушив зобов`язання, має право вимоги до нього про повернення всієї суми кредиту. У зв`язку з вищевказаними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 27.12.2019 року має заборгованість 47997,29 грн., яка складається із: заборгованості по тілу кредиту - 15739,78 грн; заборгованості по відсоткам - 4912,84 грн; заборгованості по комісії - 15379,00 грн; пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором - 11965,67 грн. Представник позивача у своїй письмовій заяві просить суд слухати справу у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідно до ст.211 ч.3 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Ухвалою суду 14.01.2021 року про відкриття провадження у справі відповідачу надано строк для подання відзиву на даний позов та роз`яснено наслідки його неподання без поважних причин. Відповідач відзиву на даний позов у визначений судом строк не подав, в судове засідання не з`явився і не повідомив суд про причини неявки, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, а, тому, справу слід розглянути заочно без його участі, так як, представник позивача у своїй письмовій заяві не заперечує проти цього. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що справу слід вирішити за наявними матеріалами та задовольнити позов, виходячи із наступного: Відповідно до ст.207 ч.1, 2 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ст.638 ч.1 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1054 ч.1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.1048 ч.1 ЦК України). Частиною другою вищевказаної статті ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). 22.10.2013 року між ПАТ "ВТБ Банк" та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №R53100475334B. 08.05.2014 року між сторонами укладено договір про внесення змін №1 до кредитного договору №R53100475334B від 22.10.2013 року. Згідно вищевказаних кредитного договору та договору про внесення змін відповідач отримав кредит в розмірі 35000 гривень на термін по 22.10.2018 року із сплатою процентів в розмірі 10% річних за користування кредитом та зобов`язався щомісячно надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. ПАТ "ВТБ Банк" виконав свої зобов`язання згідно з договором та видав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі передбаченому умовами договору, шляхом безготівкового перерахування. 27.03.2017 року між ПАТ "Таскомбанк" та ПАТ "ВТБ Банк" укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами (споживчі кредити) №270317нв. Відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору, відповідно до якого зобов`язався щомісячно надавати банку кошти згідно графіку погашення кредиту для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по тілу кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. Пунктом 5.1 кредитного договору №R53100475334B від 22.10.2013 року передбачено сплату відповідачем пені у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов`язань за кожен день порушення виконання зобов`язань. Відповідно до ст.1048 ч.1 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 551 ч.1, 2 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із положеннями ст.1050 ч.1 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до положень ст.1050 ч.2 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Тому, суд вважає, що відповідач [PERSON] порушив зобов`язання щодо повернення суми кредиту, тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав у судовому порядку - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та сплати заборгованості за відсотками, комісією та пенею, що передбачені кредитним договором №R53100475334B від 22.10.2013 року, які становлять станом на 27.12.2019 року 47997,29 грн та складаються із: заборгованості по тілу кредиту - 15739,78 грн; заборгованості по відсоткам - 4912,84 грн; заборгованості по комісії - 15379,00 грн; пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором - 11965,67 грн. А тому, враховуючи, що в даному випадку має місце порушення прав позивача АТ "Таскомбанк", суд вважає, що вони підлягають захисту шляхом стягнення заборгованості із відповідача в розмірі 47997,29 гривні. Суд також вважає, що в користь позивача з відповідача слід стягнути 2102,00 гривні сплаченого позивачем при подачі позову до суду судового збору, а всього стягнути з відповідача в користь позивача 50099,29 гривні.

Outcome: approved