Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк ", 5 грудня 2013 року звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його тим, що 20 серпня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українській промисловий банк " та відповідачкою [PERSON] був укладений договір № 346-023/ФК-08, згідно якого Банк надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 12555 грн. зі сплатою процентів в сумі 10,00 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 20 серпня 2008 року по 20 серпня 2010 року. В забезпечення виконання всіх зобов'язань за кредитним договором між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українській промисловий банк" та відповідачем [PERSON] 20 серпня 2008 року. було укладено договір поруки №346-023/Zфпор-08. Відповідно п. 1 вказаного договору, поручитель прийняв на себе зобов'язання, у випадку невиконання позичальником боргових зобов'язань перед банком за кредитним договором, здійснити виконання грошових зобов'язань в обсязі, заявленій банком претензії не пізніше 5-ти днів з моменту її отримання. 30 червня 2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрпромбанк ", Акціонерним товариством "Дельта Банк" та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпромбанк " на користь Акціонерного товариства "Дельта Банк" прав вимоги за кредитами, відповідно до якого, Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрпромбанк " відступило на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" своє право вимоги заборгованості за договором кредиту № 346-023/ФК-08 від 20 серпня 2008 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українській промисловий банк " та відповідачкою [PERSON] Відповідачка умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлялася, в тому числі, і шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язання згідно умов кредитного договору. Однак зобов'язання не виконуються, у зв'язку з чим, відповідачка, станом на 20 листопада 2013 року, допустила заборгованість в сумі 11677 грн. 52 коп., яка складається із : суми заборгованості за тілом кредиту - 6190 грн. 22 коп., сума заборгованості за відсотками - 2223 грн., сума заборгованості по комісії - 3264 грн. 30 коп. Просили стягнути солідарно з відповідачів на їх користь заборгованість за кредитним договором в сумі 11677 грн. 52 коп. та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не прибув, однак надав суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував, щодо винесення заочного рішення . Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, а саме через засоби масової інформації. Заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не поступало. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази та матеріали справи, прийшов до наступного: Згідно кредитного договору між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українській промисловий банк " та відповідачкою [PERSON] 20 серпня 2008 року був укладений договір № 346-023/ФК-08, згідно якого, банк надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 12555 грн. зі сплатою процентів в сумі 10,00 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 20 серпня 2008 року по 20 серпня 2010 року. В забезпечення виконання всіх зобов'язань за кредитним договором, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українській промисловий банк" та відповідачем [PERSON] 20 серпня 2008 року. було укладено договір поруки №346-023/Zфпор-08, Відповідно п. 1 вказаного договору, поручитель прийняв на себе зобов'язання, у випадку невиконання позичальником боргових зобов'язань перед банком за кредитним договором, здійснити виконання грошових зобов'язань в обсязі, заявленій банком претензії не пізніше 5-ти днів з моменту її отримання. 30 червня 2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрпромбанк ", Акціонерним товариством "Дельта Банк" та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпромбанк " на користь Акціонерного товариства "Дельта Банк" прав вимоги за кредитами, відповідно до якого, Товаритство з обмеженою відповідальністю "Укрпромбанк " відступило на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" своє право вимоги заборгованості за договором кредитом № 346-023/ФК-08 від 20 серпня 2008 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українській промисловий банк" та відповідачкою [PERSON] Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Станом на 20 листопада 2013 року, відповідачка допустила заборгованість в сумі 11677 грн. 52 коп., яка складається із: сума заборгованості за тілом кредиту - 6190 грн. 22 коп., сума заборгованості за відсотками - 2223 грн., сума заборгованості по комісії - 3264 грн. 30 коп. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства,а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, розмір яких визначається сторонами у кредитному договорі з урахуванням вимог ст. 1056-1 ЦК України. У результаті неналежного виконання відповідачкою [PERSON] умов договору, в останньої виникла заборгованість по сплаті кредиту. Таким чином, відповідно до умов договору та надання кредитних коштів, банк має право вимагати погашення заборгованості за кредитом і нарахованими відсотками за користування ним та стягувати штрафні санкції, а позичальник, у випадку невиконання або неналежного виконання ним умов цього договору, зобов'язаний повернути кредит та сплатити штрафні санкції. Отже, кредитор (банк) має право вимагати виконання зобов'язання за договором від боржника [PERSON] оскільки строк дії договору закінчився і боржник порушив його умови, що виразилося в неналежному виконанні договірних зобов'язань, а саме, в неповерненні кредитних коштів у визначений договором строк. Разом з тим, суд вважає, що в даному випадку передбачених законом підстав для стягнення заборгованості за договором із відповідача [PERSON], як поручителя і солідарного боржника немає, при цьому суд виходить з того, що: Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до положень ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. За змістом наведених норм закону у разі, якщо в договорі поруки не встановлено строк його дії, то кредитор має право пред'явити вимогу до поручителя як солідарного боржника лише протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, а у разі непред'явлення такої вимоги протягом зазначеного строку порука припиняється. Строк пред'явлення кредитором вимоги до поручителя про повернення отриманих у кредит коштів обчислюється з моменту настання строку виконання основного зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Згідно з положеннями ст. 252 ЦК України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Разом з тим, із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251 ЦК України та ч. 2 ст. 252 ЦК України). 20 серпня 2008 року між банком та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір № 346-023/ФК-08, згідно якого банк надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 12555 грн. з розрахунку 10,00 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 20 серпня 2008 року по 20 серпня 2010 року, тобто остаточний строк повернення наданих банком коштів банком боржнику витік 20 серпня 2010 року. За таких обставин у банка виникло право пред'явити вимогу до поручителя [PERSON] про виконання порушеного зобов'язання боржника [PERSON], щодо повернення кредиту, починаючи з 20 серпня 2010 року, протягом наступних 6 місяців. Таку вимогу до поручителя банк пред`явив лише 5 листопада 2013 року, тобто вже після спливу встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку. Будь-яких належних та допустимих доказів, відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України, про пред'явлення банком після настання строку виконання основного зобов'язання у повному обсязі (20 серпня 2010) вимоги до відповідача [PERSON] про повернення кредитних коштів в матеріалах позовної заяви немає і в ході її розгляду позивачем надано не було. Жодних причин пропуску, передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦК України, шестимісячного строку на пред'явлення вимоги до поручителя, та причин, які унеможливлювали пред'явлення такої вимоги, позивачем не наведено. Так як банк не дотримався встановленого законом строку для пред'явлення вимог до поручителя, то в результаті цього, порука і разом з нею обов'язок поручителя відповідати за зобов'язаннями основного боржника припинилися в силу закону. Таким чином, позовні вимоги банку в частині стягнення з відповідача [PERSON], як солідарного боржника заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягають. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідачки [PERSON] на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою ним при пред'явленні позову 229 грн. 40 коп. судового збору. Крім того, підлягають стягненню з відповідачки [PERSON] на користь позивача, витрати понесені позивачем, пов`язані з викликом відповідача в судове засідання через оголошення в газеті "Урядовий кур'єр " в сумі 460 грн.

Outcome: approved