Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з вищевказаним позовом до Звиняченської сільської ради Горохівського району Волинської області, зазначаючи у позовній заяві про те, що [INFO] року померла [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно. 31 травня 2007 року [PERSON] отримав в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, а саме на пайовий фонд майна ПСП "Звиняче" та грошові заощадження із відповідними відсотками, що знаходяться на рахунках в Горохівському ТВБВ Ощадбанку. На момент смерті [PERSON] належав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], про існування якого позивач дізнався пізніше. Оскільки правовстановлюючих документів на земельну ділянку на підставі вищевказаного сертифіката виготовлено не було, а нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі йому свідоцтва про право на вищевказану спадщину, то позивач просив визнати за ним право на вищевказану земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] у судовому порядку. Представник відповідача - Звиняченської сільської ради Горохівського району Волинської області у судове засідання не з'явився, однак скерував письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи. Причину неявки суду не повідомив. У судове засідання представник позивача [PERSON] - [PERSON] не з'явився, однак скерував до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує повністю. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Дублікатом сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданим 15 березня 2017 року Горохівською районною державною адміністрацією Волинської області (а.с.13), стверджується, що [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності селянської спілки "Звиняче" Горохівського району Волинської області розміром 2,97 умовних кадастрових гектарів. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого [INFO] року Звиняченською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.7), [PERSON] померла [INFO] року в с.Красів Горохівського району Волинської області і після її смерті відкрилася спадщина. Згідно довідки № 56 від 19 січня 2017 року, виданої Звиняченською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.12), [PERSON] проживала до [INFO] року у с.Звиняче Горохівського району Волинської області разом із [PERSON] і після її смерті залишилось спадкове майно. Єдиним спадкоємцем майна [PERSON] за заповітом є [PERSON], який вступив у фактичне володіння майном до шести місяців шляхом спільного проживання зі спадкодавцем у [ADDRESS]. З 1 січня 2004 року набрав чинності новий Цивільний Кодекс України (далі - ЦК України) в новій редакції. Відповідно до п.п.4,5 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Отже, до спірних правовідносин слід застосовувати законодавство, що діяло на час відкриття спадщини, тобто Цивільний Кодекс 1963 р.(далі - ЦК 1963 р.), обговорюючи питання про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Згідно з ч.1 ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно з ст.527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно ч.1 ст.534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Згідно ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При житті [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON], що вбачається із заповіту, посвідченого 16 березня 2000 року Звиняченською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.8), який в подальшому в частині спадкового майна, що є предметом позову, не скасовувався та не змінювався, що стверджується інформаційною довідкою із реєстру заповітів та спадкових договорів № 47660547 від 11 травня 2017 року, виданою Горохівською державною нотаріальною конторою (а.с.37), та копією заповіту, посвідченого 28 березня 2000 року Звиняченською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.49). Матеріалами спадкової справи № 236, заведеної 31 травня 2007 року Горохівською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] (а.с.39-48), стверджується, що крім [PERSON], із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори ніхто не звертався. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії [NUMBER], виданого державним нотаріусом Горохівської державної нотаріальної контори 31 травня 2007 року (а.с.9), [PERSON] є спадкоємцем майна померлої [PERSON], а саме права на пайовий фонд майна ПСП "Звиняче" та грошових заощаджень. Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем, який відповідно до ч.1 ст.549 ЦК УРСР прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном. Як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної Горохівською державною нотаріальною конторою 07 березня 2017 року за № 460/02-31 (а.с.14), [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на право на земельну частку (пай) у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючих документів. Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON] за заповітом та має право на спадкування її майна, прийняв спадщину в установленому порядку, але у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючих документів не може оформити спадщину в нотаріальному порядку, а тому суд визнає за позивачем право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Селянської спілки "Звиняче" Горохівського району Волинської області, розміром 2,97 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі згідно дублікату сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого 15 березня 2017 року Горохівською районною державною адміністрацією Волинської області, після померлої [INFO] року [PERSON].

Outcome: approved