Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

В травні 2016 року до суду звернувся позивач з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому ставить питання про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за кредитним договором у сумі 193 760,27 грн. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 26 грудня 2012 року між ПАТ "Всеукраїнський Банк Розвитку " та [PERSON] було укладено кредитний договір № IKIPG3.81348.001, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 156 500,00 грн. строком до 25 грудня 2032 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,0 % річних, а також зі сплатою комісії за надання кредитних ресурсів у розмірі - 0,20 % від суми кредиту по договору, щомісяця в період сплати. Відповідач, в свою чергу, зобов'язався щомісячно, в період сплати передбачений кредитним договором, надавати Банку кошти для погашення заборгованості у розмірі, встановленому графіком погашення заборгованості. В якості забезпечення належного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором № IKIPG3.81348.001 від 26.12.2012 року, між банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № PX029031.81350.001, згідно п.1 якого, [PERSON] поручилася перед позивачем за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором та зобов'язується нести солідарну майнову відповідальність перед Банком за виконання позичальником в повному обсязі зобов'язань за кредитним договором. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, відповідно до цього Банк нарахував заборгованість за кредитом на загальну суму 193760,27 грн., яка складається з наступного: поточна заборгованість за кредитом у сумі 145 117,21 грн., прострочена заборгованість по тілу кредиту - 3142,65 грн.; поточна заборгованість за процентами - 1814,87 грн.; прострочена заборгованість за процентами - 38 364,54 грн.; прострочена заборгованість за комісією - 5 321,00 грн. В позові ставиться питання про солідарне стягнення вказаної суми заборгованості за кредитом на користь позивача та суми судового збору на користь держави. Представник позивача в судове засідання не прибув, надав до суду заяву з проханням справу слухати за його відсутністю, заявлені вимоги підтримав повністю, наполягав на їх задоволенні. Відповідачі в судове засідання не прибули з невідомої суду причини, про день та час слухання справи були повідомлені належним чином. Справа розглядається на підставі ст. 224 ЦПК України - заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Так, 26 грудня 2012 року між ПАТ "Всеукраїнський Банк Розвитку " та [PERSON] було укладено кредитний договір № IKIPG3.81348.001, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 156 500,00 грн. строком до 25 грудня 2032 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,0 % річних, а також зі сплатою комісії за надання кредитних ресурсів у розмірі - 0,20 % від суми кредиту по договору, щомісяця в період сплати. Відповідач, в свою чергу, зобов'язався щомісячно, в період сплати передбачений кредитним договором, надавати Банку кошти для погашення заборгованості у розмірі, встановленому графіком погашення заборгованості (а.с. 13-15). В якості забезпечення належного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором № IKIPG3.81348.001 від 26.12.2012 року, між банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № PX029031.81350.001, згідно п.1 якого, [PERSON] поручилася перед позивачем за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором та зобов'язується нести солідарну майнову відповідальність перед Банком за виконання позичальником в повному обсязі зобов'язань за кредитним договором ( а.с. 21). Однак, в порушення умов договору відповідач [PERSON] несвоєчасно сплачував суми кредиту, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість за кредитом. У зв'язку з цим суд зазначає, що відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім цього, відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема сплата комісії банку, пені, штрафу. Суд перевіривши розрахунок заборгованості за договором № IKIPG3.81348.001 від 26.12.2012 року, укладеного між ПАТ "Всеукраїнський Банк Розвитку " та [PERSON], встановив, що станом на 26.04.2016 року утворилась заборгованість на загальну суму 193760,27 грн., яка складається з наступного: поточна заборгованість за кредитом у сумі 145 117,21 грн., прострочена заборгованість по тілу кредиту - 3142,65 грн.; поточна заборгованість за процентами - 1814,87 грн.; прострочена заборгованість за процентами - 38 364,54 грн.; прострочена заборгованість за комісією - 5 321,00 грн. В той же час відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, суми комісії, які нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р до зазначених населених пунктів належить Дзержинськ. В подальшому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р. Згідно із пунктом 23 додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року до зазначених населених пунктів належить м. Дзержинськ. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачу, який проживає у м. Донецьку, суму заборгованості за комісією нараховано після 14 квітня 2014 року (а.с. 4-12). Таким чином є підстави для застосування вимог ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Проведене позивачем нарахування комісії у загальному порядку після 14.04.2014 року є неправомірним. У зв'язку з цим суд вважає необхідним скасувати нараховану банком суму комісії відповідачу. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Відповідно до вимог ст.ст. 610, 554 ЦК України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники. Отже, заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення виконання грошового зобов'язання повинна бути стягнена солідарно з відповідачів. Згідно зі ст. 32 ЦПК України позов може бути пред'явлений до кількох осіб. Участь у справі кількох відповідачів допускається, якщо предметом спору є спільні права та обов'язки кількох відповідачів, предметом спору є однорідні права та обов'язки. Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Таким чином, суд вважає позовні вимоги частково доведеними, тому підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial