Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

11.11.2013 року позивач Прикарпатський юридичний інститут Львівського державного університету внутрішніх справ звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення витрат пов'язаних з утриманням у ВНЗ МВС України в сумі 10745,53 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до наказу Прикарпатського юридичного інституту Львівського державного університету внутрішніх справ від 27.07.2007 за № 174 відповідача було зараховано курсантом 1 - го курсу факультету громадської безпеки та кримінальної міліції. Зазначив, що між Прикарпатським юридичним інститутом Львівського державного університету внутрішніх справ та відповідачем було укладено письмовий договір № 10/292 про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України. Вказав, що відповідно до п. 3 цього Договору відповідач був зобов'язаний після закінчення навчання відпрацювати в органах внутрішніх справ не менше трьох років. Натомість, відповідача було звільнено з ОВС, за власним бажанням, наказом УМВС України в Чернівецькій області від 12.01.2012 № 4 о/с за п. 64 «ж» «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ». Зазначив що, згідно з проведеним розрахунком відповідно до довідки-розрахунок від 17.08.2012 № 82 сума фактичних витрат, пов'язаних з утриманням курсанта [PERSON] за період з 01.09.2007 по 29.06.2011 становить 10 745,53 (десять тисяч сімсот сорок п'ять грн. 53 коп.). Посилаючись на викладене просив стягнути з відповідача на користь Прикарпатського юридичного інституту Львівського державного університету внутрішніх справ, кошти в сумі 10 745,53 (десять тисяч сімсот сорок п'ять грн. 53 коп.) та суму судового збору на розрахунковий рахунок 31250272210364 в ГУДКСУ у Івано-Франківський області, МФО 836014 ЄДРПОУ 08571475 та судові витрати. Позивач явку представника у судове засідання не забезпечив, подав суду заяву в якій просить суд розглядати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає, що по справі слід постановити заочне рішення. Судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між Прикарпатським юридичного інститутом Львівського державного університету внутрішніх справ УМВС України та відповідачем було укладено письмовий договір № 10/292 про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України.Відповідно до п. 3 цього Договору відповідач був зобов'язаний після закінчення навчання відпрацювати в органах внутрішніх справ не менше трьох років. Також встновлено,що відповідача було звільнено з ОВС, за власним бажанням, наказом УМВС України в Чернівецькій області від 12.01.2012 № 4 о/с за п. 64 «ж» «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ». Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до довідки-розрахунку №82 від 17.08.2012 року сума фактичних витрат, пов'язаних з утриманням курсанта [PERSON] за період з01.09.2007 року по 29.06.2011 року становить 10745,53 грн. Як встановлено умовами п.п. 2.3.6, 3.2, 6.1, 7.3 Договору, п.1, ст. 1 постанови КМУ від 01.03.2007 року №313 "Про затвердження порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах МВС України", наказу МВС України від 14.05.2007 року №150 "Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України", наказу Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Міністерства внутрішніх справ, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 року №419/831/240/605/537/219/534 "Про затвердження Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах" та відповідно до ч.6 ст. 18 Закону України "Про міліцію" витрати, які були затрачені на утримання курсанта у вищому навчальному закладі системи МВС України підлягають відшкодуванню у судовому порядку. Згідно із статтями 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. З огляду на вказане, позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі. На відповідача слід також покласти відшкодування судових витрат, як того вимагає ст. 88 ЦПК України, оскільки такі документально підтверджені. На підставі ст. ст. 11, 169, 224, 509, 525, 526 ЦК України,

Outcome: approved