Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

12.07.2019 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до акціонерного товариства «Львівгаз», ТзОВ «Львівгаззбут» про порушення прав споживача, а саме просила - зобов`язати відповідачів забезпечити право споживача на якісне та безпечне постачання та розподіл природного газу, відповідно до закону України « Про ринок природного газу»; - зобов`язати відповідачів здійснити компенсацію недотримання гарантованих стандартів якості надання послуг газопостачання відповідно до постанови НКРЕКП ві 21.09.2018 року № 1156 в розмірі 9 тис. грн.; - зобов`язати відповідачів відшкодувати заподіяну моральну шкоду кожним відповідачем окремо відповідно до ЗУ «Про захист прав споживачів» по 1 000 грн. В процесі розгляду справи, позивачкою тричі уточнялись позовні вимоги ( 18.07.2019 року, 20.08.2019 року, 23.10.2019 року) та остаточно просила стягнути з АТ «Львівгаз» та ТзОВ «Львівгаз Збут» моральну шкоду з кожного по 10 000 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила про те, що вона проживає за адресою: [ADDRESS] та є споживачем природного газу. 18.07.2019 року відповідачами її будинок було відключено від мережі газопостачання у звязку із наявною заборгованістю за спожитий газ. Зазначає, що відключення за заборгованість здійснюється відповідно до Кодексу систем розподілу природного газу, однак порушення нормативно правових документів визнано НКРЕКП листом від 20.09.2019 року № 1296\\16\\8-19, на підставі чого відповідач АТ «Львівгаз» виконав вимогу зазначеного листа та 04.10.2019 року здійснив безкоштовне підключення до газотранспортної мережі. Вважає, що відповідачі в період з 18.07.2019 року по 04.10.2019 року порушили нормативно-правові акти, а саме ЗУ «Про ринок природного газу», «Правила роздрібного ринку природного газу із змінами», Кодекс системи розподілу природного газу із змінами та залишили її незаконно без газопостачання. Залишення її без газопостачання призвело до погіршення самопочуття, дані факти зафіксовані належними медичними довідками. У зв`язку з тим, що діями відповідачів їй завдано моральну шкоду, на відшкодування якої просить стягнути з відповідачів по 10 000 грн. з кожного. Ухвалою судді від 15.07.2019 року позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків. 18.07.2019 року позивачем на виконання ухвали судді від 15.07.2019 року подана уточнена позовна заява. Ухвалою судді від 19.07.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до підготовчого слухання. Ухвалою судді від 05.08.2019 року заява позивача про забезпечення позову повернута позивачу. 07.08.2019 року відповідачем АТ "Львівгаз" подано відзив на позовну заяву. Ухвалою суду від 08.08.2019р. в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовлено. 20.08.2019 року позивачем подано до суду уточнену позовну заяву. 30.08.2019 року відповідачем АТ "Львівгаз" подано відзив на уточнену позовну заяву, в якому позовні вимоги заперечив, щодо вимоги про стягнення моральної шкоди зазначив, що відповідно до ч.4 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» - захист прав споживачів природного газу - фізичних осіб регулюється цим Законом, Законом України "Про захист прав споживачів" та іншими нормативно-правовими актами. Згідно п.5 ч.1 ст.4, ст.16 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Отже, позивач як побутовий споживач природного газу має право лише на відшкодування моральної шкоди, що завдана її внаслідок недоліків продукції. Враховучи, що АТ «Львівгаз» здійснювало розподіл природного газу позивачу належної якості відповідно до умов типового договору розподілу природного газу та чинного законодавства, тому відшкодування моральної шкоди застосовуватися не може. Крім того, вважає, що товариством правомірно припинено розподіл природного газу позивачу. Ухвалою суду від 02.09.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 23.10.2019 року позивачкою через канцелярію суду подано уточнену позовну заяву. 04.11.2019 року позивачкою в судовому засіданні подано пояснення на уточнену позовну заяву. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги, які викладені в уточненій позовній заяві від 23.10.2019 року підтримала та дала аналогічні пояснення тим, які викладені в даній уточненій позовній заяві та письмових поясненнях від 04.11.2019 року. Представник відповідача АТ «Львівгаз» в судовому засіданні уточнені позовні вимоги від 23.10.2019 року заперечив, дав аналогічні пояснення тим, які викладені у відзиві на уточнену позовну заяву та додатково пояснив, що в основу уточнених позовних вимог покладено лист НКРЕКП від 20.09.2019р., в якому вказано на порушення АТ «Львівгаз» та зобов`язано АТ «Львівгаз» привести свої дії у відповідність до вимог нормативно-правових актів шляхом безкоштовного відновлення газопостачання за адресою проживання позивачки, за умови відсутності порушень вимог нормативно-правових актів, зокрема Правил безпеки та погашення споживачем заборгованості за спожитий природний газ. АТ «Львівгаз» жодного права позивача не порушило. Просить у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача ТОВ "Львівгаз Збут" в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, 12.09.2019 року до суду подано заяву про розгляд справи за відсутності відповідача ТОВ "Львівгаз Збут", в якій представник відповідача ТОВ "Львівгаз Збут" Станько М.М. повідомив суд, що проти позову заперечуть з підстав викладених у відзиві АТ «Львівгаз» на уточнену позовну заяву, за таких обставин, суд вважає, що справу можна слухати у відсутності представника відповідача ТОВ "Львівгаз Збут". Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтеюст. 61 цього Кодексу. Відповідно до статті 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України). За ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнавала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї, чи близьких родичів. Судом встановлено, що позивач [PERSON] проживає у [ADDRESS] та є споживачем послуг ТОВ «Львівгаз Збут» (а.с.77). Оскільки у позивача була наявна заборгованість за послуги з газопостачання перед відповідачем ТОВ «Львівгаз Збут» в розмірі 11 455, 75 грн., останній направив позивачу повідомлення про припинення газопостачання (а.с. 88, 89). Після чого, ТОВ «Львівгаз Збут» звернулося до АТ «Львівгаз» із дорученням припинити позивачу газопостачання (а.с. 93). 18 липня 2019 року належний позивачу будинок було відключено від мережі газопостачання у звязку із наявною заборгованістю за спожитий газ в розмірі 11 455, 75 грн. (а.с. 98). Згідно листа Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 20.09.2019 року № 1296\\16.2\\8-19 зобов`язав АТ «Львівгаз» привести свої дії у відповідність до вимог нормативно-правових актів шляхом безкоштовного відновлення газопостачання за адресою проживання позивачки, за умови відсутності порушень вимог нормативно-правових актів, зокрема Правил безпеки та погашення споживачем заборгованості за спожитий природний газ. Як вбачається із копії договору № 10 про погашення заборгованості побутового споживача за послуги з газопостачання від 30.09.2019 року між відповідачем ТОВ «Львівгаз Збут» та позивачем укладено договір про погашення заборгованості в розмірі 14 953, 46 грн. до 31.03.2020 року. На підставі вищезазначеного, згідно акту від 04.10.2019 року відновлено газопостачання до будинку позивача. Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в спорах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому саме полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визнаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Пункт 5 Постанови встановлює, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру. За яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. У позовній заяві відповідні докази відсутні. Згідно п. 2 Постанови спори про відшкодування заподіяної фізичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, коли встановлена відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Ст.1 ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачено визначення поняття «послуга» - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення особистих потреб. За приписами п.5 ч.1 ст.4, ст.16 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Відповідно пп. 31 п.1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 року, природний газ, нафтовий (попутний) газ, газ (метан) вугільних родовищ та газ сланцевих товщ, газ колекторів щільних порід, газ центрально-басейнового типу (далі-природний газ) суміш вуглеводнів та невуглеводневих компонентів, що перебуває у газоподібному стані за стандартами і є товарною продукцією. Будь-яких доказів того, що природний газ, який постачався за адресою позивача мав наявні недоліки або дефекти до позовної заяви не додано. Крім того, розділяючи поняття «продукція» та «послуга», закон передбачає відшкодування моральної шкоди лише за постачання небезпечної для життя та здоров`я продукції. Теоретичне припущення позивача, без обґрунтування належними доказами, вимоги про стягнення моральної шкоди, з посиланням на вищезазначений Закон, є невірним, оскільки вимоги ЗУ «Про захист прав споживачів» не пов`язують право споживача на відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок неправомірного відключення належного йому домоволодіння від газопостачання та не доведена вина відповідачів і причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою моральною шкодою і виною заподіювача. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (у тому числі інтелектуальної), прав наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. У позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходить, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується. Позивачем не обґрунтовано належними та достовірними доказами наявність моральної шкоди, а також не доведено протиправність діяння ТОВ «ЛьвівгазЗбут» та АТ «Львівгаз». Відсутній причинний зв`язок між шкодою і протиправним діянням та виною відповідачів. Крім того, Правилами постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496, які набрали чинності 27.11.2015, Кодексом газорозподільних систем, затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015, ЗУ «Про ринок природного газу», Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2500, зареєстрована у Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1386/27381 і Типовим договором розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498, зареєстрована у Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1384/27289, не передбачено відшкодування Споживачу моральної та/або майнової шкоди. Тому із врахуванням вищезазначеного, покликання позивача на те, що у зв`язку з відключенням газу в неї погіршилось здоров`я не є підставою для задоволення позову. За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки вони є необґрунтованими та не підтверджуються належними доказами.

Outcome: dismissed