Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

ПАТ "Альфа-Банк" звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ "Альфа-Банк" заборгованість у розмірі 24144,43грн. за кредитним договором № 46-22/2006 від 24.01.2006 року та судові витрати у розмірі 243,60 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 17 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило ПАТ «Альфа-Банк» права вимоги до кредитних договорів укладених між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичними особами. Відповідно до договору та чинного законодавства покупець набув усі права вимоги по відступленим кредитним договорам включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісій, нарахованих штрафних санкцій. Згідно вищезазначеного договору відбулося відступлення права вимоги за договором про іпотечний кредит № 46-22/2006 від 24.01.2006 року, що було укладено між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON], на користь ПАТ "Альфа-Банк". Таким чином, на даний час усі права кредитора за вищевказаним договором про іпотечний кредит належать ПАТ "Альфа-Банк". 24.01.2006 року ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON], уклали договір про іпотечний кредит № 46-22/2006. Відповідно до умов вищевказаного Кредитного договору, Банк зобов'язується надати Боржнику кредит у сумі 8 000,00 доларів США, а відповідач зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором про іпотечний кредит. Банк свої зобов'язання за договором про іпотечний кредит виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у сумі 8 000,00 дол. США. В свою чергу, відповідач, неналежно виконує взяті на себе зобов'язання, чим порушує істотні умови кредитного договору, в результаті чого станом на 20.07.2015 р., має прострочену заборгованість: за кредитом в розмірі 908,37 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 19997,7 грн., по відсотках в розмірі 79,12 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 1741,82 грн. У зв'язку з систематичним порушенням Боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого Кредитного договору йому була нарахована неустойка: пеня - 109,24 дол. США, що по курсу НБУ на дату розрахунку складає - 2404,91 грн. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника, що випливають з Договору, відповідно до ст. 553 ЦК України 24.01.2006 року ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» і [PERSON], уклали договір поруки № 48-22/2006. На виконання умов договору відповідачам була направлена вимога про досудове врегулювання спору, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачами зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з відповідачів заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками, пеню за невиконання умов договору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судові засідання у справі не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. За таких обставин на підставі ст. 74 ЦПК України та ч. 4 ст. 169 ЦПК України відповідачі вважаються повідомленими про день та час судового засідання, що є підставою для вирішення справи на підставі наявних у ній даних і доказів і постановлення заочного рішення. З урахуванням викладеного суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по справі на підставі наявних у ній даних і доказів, згідно ч. 2 ст. 158, ст. ст. 169, 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно іпотечного договору № 46-22/2006 від 24.01.2006 року [PERSON] отримав від ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» кредит у сумі 8000 доларів США, та відповідач зобов'язався повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором про іпотечний кредит. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника, що випливають з договору, 24.01.2006 року ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» [PERSON], уклали договір поруки № 48-22/2006. На виконання умов договору відповідачам була направлена вимога про досудове врегулювання спору, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана (а.с.6-38). На теперішній час, відповідач свої зобов'язання за вказаним кредитним договором не виконує, та станом на 20.07.2015 р., має прострочену заборгованість: за кредитом в розмірі 908,37 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 19997,7 грн., по відсотках в розмірі 79,12 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 1741,82 грн., пеня 109,24 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 2404,91грн., що підтверджується розрахунком заборгованості ПАТ "Альфа-Банк" (а.с.19) Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Згідно зі статтею 543 Цивільного Кодексу України Позичальник і Поручитель несуть солідарну відповідальність за невиконання зобов'язань за Договором, а тому Банк має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників (Позичальника / Поручителів) разом, так і будь-кого з них окремо. Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник який прострочив виконання зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів на встановлений договором або законом. З урахуванням викладеного, з відповідачів солідарно на користь позивача має бути стягнуто заборгованість за кредитним договором. Відповідно ст.88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача необхідно також стягнути судові витрати у справі.

Outcome: approved