Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача суми боргу за кредитним договором. Обґрунтовуючи вимоги позивач в своїй позовній заяві вказував на те, що 21.10.2009 року було укладено кредитний договір № DOH0AD40304572 відповідно до якого ПАТ КБ «Приватбанк» зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 38272, 47 гривень на термін до 19.10.2012 року, а [PERSON] зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановлених кредитним договором, у зв'язку з чим, станом на 25.11.2016 року існує заборгованість у розмірі 113046,48 грн. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 71823,11 грн., яка була задоволена 11.02.2014 року рішенням Добропільського міськрайонного суду з відповідача на користь позивача ПАТ КБ «Приватбанк». Позивач просить задовольнити його позовні вимоги у розмірі 43534,54 грн. в повному обсязі та стягнути з відповідача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1600,00 грн. Представник позивача Щирий А.М., який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні зазначив, що заборгованість в розмірі 43534,54 грн. складається з суми 41223,37 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 250,00 грн. штраф (фіксована частина); 2061,17 грн. штраф (процентна складова). Також пояснив, що позовну заяву та розрахунки надані до суду складав не він, тому не може надати обґрунтовані пояснення суду. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти стягнення з нього заборгованості, зазначивши, що отримав кредит для придбання автомобіля. Вартість автомобіля становила близько 30000,00 грн., сплативши перший внесок в розмірі 7000,00 грн. зобов'язувався сплачувати решту приблизно по 1300,00 грн. в місяць. Після припинення сплати кредиту відав автомобіль представнику ПриватБанку для реалізації та з метою направлення коштів на погашення кредиту. Як стало згодом відомо, авто продали за 10 000,00 грн., в 2014 році дізнався про стягнення з нього згідно рішення Добропільського міськрайонного суду заборгованості в розмірі 71 823,11 грн. Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи судом встановлено наступне. ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 21.10.2009 року уклали кредитний договір № DOH0AD40304572, згідно якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 38272, 47 гривень на термін до 19.10.2012 року, а [PERSON] зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором № DOH0AD40304572. таким чином, у порушення умов кредитного договору відповідач станом на 25.11.2016 року має заборгованість - 113046,48 грн., яка складається з наступного: 19412,38 - заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 6437,40 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1829,29 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 85367, 41 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Також, в судовому засіданні було встановлено, що згідно рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 11.02.2014 року у справі № 227/7211/13-ц, яка була надана до матеріалів справи, з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» було стягнуто суму заборгованість за кредитним договором № DOH0AD40304572 станом на 10.12.2013 року в розмірі 71823,11 грн. Вказана сума складається з таких сум: -19412,38 грн. - заборгованість за кредитом (тіло кредиту); -6437,40 грн. - заборгованість по відсотками за користуванням кредитом; -1829,29 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредиту; -40458,80 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; Згідно визначеного в даній позовній заяві розрахунку суми боргу, зазначено наступні її складові: -19412,38 грн. - заборгованість за кредитом (тіло кредиту); -6437,40 грн. - заборгованість по відсотками за користуванням кредитом; -1829,29 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредиту; -85367,41 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; Таким чином позивач зазначає, що від суми заборгованості відповідача по кредитному договору станом на 25.11.2016 р. в розмірі 113046,48 грн. віднімається сума заборгованості, яка була стягнута рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 11.02.2014 року в розмірі 71823,11 грн. Різниця становить 41223,37 грн., яка, як зазначив представник позивача є пенею за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 250,00 - штраф (фіксована частина); 2061,17 грн. - штраф (процентна складова), разом заборгованості до стягнення становить 43534,54 грн. Тіло кредиту, заборгованість по відсоткам за користування кредитом, заборгованість по комісії за користування кредитом стягнуті з відповідача згідно рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 11.02.2014 року у справі № 227/7211/13-ц. Правовідносини по даному позову регулюються Цивільним Кодексом України, Законом України «Про банки й банківську діяльність». Визначення поняття зобов'язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (ст.ст. 530, 631 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Зі статуту публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" вбачається, що ПАТ КБ "Приватбанк" є правонаступником закритого акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк". Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з вимогами ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що відповідач зареєстрований за адресою [ADDRESS], що підтверджується копією паспорта відповідача. Враховуючи наведене, суд вважає, що на договірні правовідносини між сторонами у справі розповсюджується дія Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Відповідно до ст. 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що проводять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р, до таких населених пунктів віднесено і смт. Святогорівка Добропільського р-ну Донецької області, де зареєстрований та проживає відповідач. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення пені та штрафів за період з 14.04.2014 року по 25.11.2016 року задоволенню не підлягають на підставі ст. 2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Що стосується суми заборгованості за пенею за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, яка можливо виникла в період з 11.02.2014 року по 14.04.2014 року, то позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження зазначеної обставини. Отже, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 41223,37 грн. та штрафи (фіксована частина та процентна складова) в розмірі 2311,17 грн. були нараховані неправомірно, оскільки їх нарахування суперечить вимогам Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», а отже стягненню з відповідача не підлягають. Зважаючи на викладене, позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed