Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача суми боргу за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 06.03.2008 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір б\\н, за яким останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту у розмірі 5000,00 гривень зі сплатою 24% річних за користування кредитом. У зв'язку з неналежним виконанням умов договору у відповідача перед банком виникла заборгованість, яка станом на 07.10.2014 року становить 28908,64 грн, з яких: 2613,98 грн - заборгованість за кредитом; 12890,12 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 11551,75 грн - заборгованості з пені та комісії за користування кредитом; 500,00 грн - штрафу (фіксована частина); 1352,79 грн - штрафу (процентна складова). З огляду на зазначене позивач просив позов задовольнити та стягнути на свою користь з відповідача вказану заборгованість та суму судових витрат в розмірі 289,09 грн. В судовому засіданні представник позивача - Щирий А.М. підтримав позовні вимоги в повному обсязі і просив задовольнити їх з підстав викладених в позовній заяві, а також заявив, що він не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи належним чином був повідомлений, шляхом опублікування оголошення про виклик відповідача в газеті «Урядовий кур»єр» від 14 січня 2015 року (а.с.34-35). Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з викладеним, враховуючи заяву представника позивача, який не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача по матеріалам, які є в наявності в справі і постановити заочне рішення, направивши за місцем мешкання відповідача копію рішення суду для відома. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Між сторонами склалися кредитні правовідносини. Визначення поняття зобов'язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (ст.ст. 530, 631 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Судом встановлено, що 06.03.2008 року між сторонами укладено кредитний договір, який складається із Заяви позичальника, Пам»ятки клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів банку, згідно з яким відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 5000,00 грн на платіжну карту № [NUMBER] зі сплатою за користування кредитом 2 % в місяць на суму залишку заборгованості та зі сплатою щомісячної комісії у розмірі 3,5% (а.с.9 зворотня сторона) При оформленні кредиту позичальник був ознайомлений і погодився з Умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, що підтверджується його підписом на заяві про видачу (а.с.9). Позичальнику 12.03.2008 року була видана відповідна платіжна картка за № [NUMBER] зі строком її дії до 01.2012 року, вказане підтверджується довідкою позивача від 23.01.2015 року. Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. В заяві CASH-кредит (а.с.9), відповідач зазначив про свою згоду з тим, що вказана заява разом з Пам»яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банка складають договір, укладений між ним і банком про надання банківських послуг. Таким чином відповідачем укладено кредитний договір, що не суперечить положенням статей 627, 639 ЦК України. Підписавши заяву CASH-кредит, відповідач приєднався до запропонованих банком Умов та Правил надання банківських послуг, які є загальними і їх підписання позичальником не є обов"язковим ( ч. 1 ст. 634 ЦК України). Довідкою ПАТ КБ "ПриватБанк" від 23.02.2015 року підтверджується, що відповідачу був встановлений кредитний ліміт в розмірі 5000,00 грн, який в подальшому не змінювався. Згідно п.6.6. Умов та правил надання банківських послуг вбачається, що у разі невиконання зобов»язань за договором позичальник на вимогу банку зобов»язаний виконати зобов»язання з повернення кредиту, оплатити винагороди банку. Відповідно до п.8.6. Умов та правил надання банківських послуг. При порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов»язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов»язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач належним чином умови договору не виконував, у зв'язку із чим станом на 07.10.2014 року має заборгованість у розмірі 28908,64 грн, з яких: 2613,98 грн - заборгованість за кредитом; 12890,12 грн - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом; 11551,75 грн. - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом, 500,00 грн - штраф (фіксована частина); 1352,79 грн - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.5-8). Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з вимогами ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд,

Outcome: approved