Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

ПАТ КБ ПриватБанк звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту. В обгрунтування позову позивач зазначив, що 20.01.2009 року між ЗАТ КБ ПриватБанк (правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк") та [PERSON] був укладений договір б/н (далі Договір), згідно якого вона отримала кредит у сумі 2000,0 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка надала згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Також вона зобов'язувався погашати заборгованість по кредиту та відсотках, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором, а при порушенні позичальником строків платежів більш ніж на 30 днів, вона зобов'язана сплатити штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми позову. Відповідачка свої зобовязання за договором не виконує, внаслідок чого станом на 30.11.2015 року виникла заборгованість у сумі 11702,53 грн., яка складається із заборгованості по кредиту в сумі 1553,24 грн, заборгованості по відсотках у сумі 6852,22 грн., заборгованості за пенею і комісією в сумі 2263,62 грн., штрафу (фіксована частина) в сумі 500,0 гривень, штрафу (процентна складова) в сумі 533,45 гривень, які позивач просить суд стягнути з відповідача і судові витрати по справі. Представник позивача подав до суду заяву, в якій позов підтримав і просив розглянути справу у його відсутність. Відповідачка позов визнала частково в сумі заборгованості за кредитом і заборгованості за відсотками, в іншій частині позов не визнала за строком позовної давності, і просила розглянути справу без неї, про що подала до суду заяву. У відповідності до ст.197 ЦПК України якщо розгляд справи відбувається без участі осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає часткому задоволенню з наступних підстав. Між ЗАТ КБ Приват Банк та [PERSON] укладений договір б/н від 20.01.2009 року (далі Договір), згідно якого вона отримала кредит у сумі 2000,0 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.7-13). Відповідачка надала згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт (п.3.2 та 3.3.Договору). Позичальник підтвердила свою згоду на те, що підписана Заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", складає між нею та Банком Договір, що підтверджується її підписом в Заяві. Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язувається погашати заборгованість по кредиту та відсотках, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором, а при порушенні позичальником строків платежів більш ніж на 30 днів, він зобов'язаний сплатити штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми позову (п.8.6 ). Відповідачка, користуючись кредитними коштами, свої зобовязання за договором не виконує, внаслідок чого станом на 30.11.2015 року виникла заборгованість у сумі 11702,53 гривень, яка складається із заборгованості по кредиту в сумі 1553,24 гривень, заборгованості по відсотках у сумі 6852,22 гривень, заборгованості за пенею і комісією в сумі 2263,62 грн., штрафу (фіксована частина) в сумі 500,0 гривень, штрафу (процентна складова) в сумі 533,45 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4-6). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статті 525, 526, 530 ЦК України передбачають, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. У відповідності до ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Таким чином суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість по кредиту в сумі 1553,24 грн. і заборгованість по відсотках у сумі 6852,22 грн., та заборгованість з комісії в сумі 2263,62 грн. Відповідно до ст.258 ч.2 п.1 Цивільного кодексу України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік . Доводи ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо стягнення з відповідачки штрафу ( фіксованої частини та процентної складової) суперечать вимогам п. 8.6 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, відповідно до якого при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів, позичальник повинен сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Оскільки після останнього платежу, здійсненого відповідачкою 11.02.2014 року, позивач не звернувся до суду в установлений п.1 ч.2 ст.258 ЦК України строк, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення штрафу задоволенню не підлягають. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід також стягнути судові витрати по справі пропорційно задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial