Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

АТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], у якому просить в рахунок погашення заборгованості за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії №935/6-155 від 26 червня 2007 року, яка станом на 20 листопада 2017 року становить - 32 954,01 дол.США та складається із заборгованості за кредитом -13 857,97 дол. США, заборгованості за відсотками - 19096,04 дол.США, звернути стягнення на предмети іпотеки, а саме на житловий будинок з надвірними та побутовими будівлями, що зазначений у плані під літерами "А-1", стіни із піноблоку обкладені цеглою, житловою площею 12,3 кв.м., загальною пл.46,8 кв.м., примикає "К1" свердловина із металевих труб, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку, кадастровий номер [NUMBER], загальною пл. 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд за адресою: село Радянська Слобода Чернігівського району Чернігівської області шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження» за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності /незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій та судові витрати у сумі 13 660 грн. 30 коп. Позов обґрунтовується тим, що 26 червня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" та [PERSON] укладено кредитний договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 935/6-155, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у сумі 16 000 доларів США зі сплатою 13,35% річних та комісії за відкриття позивачкою рахунку у розмірі 0,99% від суми кредиту з кінцевим терміном повернення 20 червня 2017 року. 26 червня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" та [PERSON] було укладено іпотечний договір відповідно до якого остання надала в іпотеку у якості забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, належне їй на праві власності нерухоме майно: житловий будинок з надвірними та побутовими будівлями, що знаходяться в [ADDRESS] та земельну ділянку, кадастровий номер [NUMBER], загальною пл. 0,10 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, за адресою: село Радянська Слобода Чернігівського району Чернігівської області. Сторони оцінили предмет іпотеки у 20 301, 78 доларів США. [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконала, тому станом на 20 листопада 2017 року сума заборгованості за кредитним договором становить 13 857, 97 доларів США, простроченої заборгованості за відсотками - 19 096, 04 доларів США. Посилаючись на норми ст.ст. 3,12,33 Закону України "Про іпотеку" позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки на вищезазначений житловий будинок та стягнути з [PERSON] судові витрати. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 13 квітня 2018 року відкрито загальне позовне провадження по справі. 26 квітня 2018 року представником відповідача [PERSON] в інтересах [PERSON] надано відзив на позовну заяву, у якому він просить застосувати строк позовної давності у три роки до позовних вимог АТ «Укрсоцбанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки та відмовити у задоволенні позовних вимог за недоведеністю. 12 липня 2018 року представник АТ «Укрсоцбанк» у підготовчому судовому засіданні надала заяву про уточнення позовних вимог, у якій просила звернути стягнення на вищезазначені предмети іпотеки та встановити спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України " Про виконавче провадження" за початковою ціною продажу квартири на рівні не нижче вартості, визначеної у Звіті про експертну оцінку ринкової вартості житлової нерухомості, визначеної у Звіті про експертну оцінку ринкової вартості нерухомості від 15 грудня 2017 року 312 094 грн. 00 коп. та земельної ділянки за початковою ціною продажу земельної ділянки на рівні не нижче вартості, визначеної у звіті про експертну оцінку ринкової вартості житлової нерухомості від 15 грудня 2017 року 75 380 грн.( а.с. 89-90). У подальшому позивачем уточнено суму боргу за кредитним договором №935/6-155 від 26 червня 2007 року. За уточненим розрахунком банку заборгованість [PERSON] та [PERSON] за кредитним договором про надання невідновлювальної кредитної лінії № 935/6-155 від 26 червня 2007 року станом на 20 листопада 2018 року складає 15 540,36 доларів США, що за курсом НБУ 26 499087 складає 411 805 грн. 35 коп. та складається з: 4 171,09 дол. США (110 530 грн. 08 коп.) - прострочена заборгованість за кредитом; 6 328,47 дол. США (167 698 грн. 68 коп.) - заборгованість по сплаті відсотків; 3 631, 75 дол. США (96 238 грн. 06 коп.) - пеня за несвоєчасність повернення кредиту; 1 409,05 дол. США (37 338 грн. 54 коп.) - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором /а.с. 138-140/. У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просила їх задовольнити з урахуванням уточненного розрахунку. У судове засідання 20 грудня 2018 року не з'явилась, наддала заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, посилаючись на пропуск позовної давності. У судове засідання 20 грудня 2018 року не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріли справи, приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «Укрсоцбанк» не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. 26 червня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" та [PERSON] укладено кредитний договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 935/6-155, відповідно до умов якого вона отримала кредит у сумі 16 000 доларів США (еквівалент у національній валюті 111 100 грн та комісії за відкриття позивачкою рахунку у розмірі 0,99% від суми кредиту, зі сплатою 13,35% річних з терміном повернення 20 червня 2017 року. Сторони встановили строк дії договору 20 червня 2017 року, а також строки виконання зобов'язань зі щомісячними платежами до 10 числа місяця, наступного за місяцем, у якому сплачені проценти, а також в день дострокового повернення заборгованості за кредитом в повній сумі( п. 2.5 Договору). 26 червня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" та [PERSON] було укладено іпотечний договір, відповідно до якого остання надала в іпотеку у якості забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, належне їй на праві власності (а.с.28-30) нерухоме майно: житловий будинок з надвірними та побутовими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] та земельну ділянку, кадастровий номер [NUMBER], загальною пл. 0,10 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, за адресою: [ADDRESS] Згідно статуту ПАТ «Укрсоцбанк» був правонаступником усіх прав та обов'язків Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк".( а.с. 31-34). Згідно статуту АТ «Укрсоцбанк» є правонаступником усіх прав та обов'язків Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк".( а.с.129-131). 10 жовтня 2008 року між АКБ соціального розвитку « Укрсоцбанк" і [PERSON] укладено додаткову угоду про внесення змін до договору кредиту № 935/6-155 від 26 червня 2007 року щодо розміру процентної ставки за договором. Умови кредитного договору відповідачкою [PERSON] належним чином не виконувались, у зв'язку з чим склалась заборгованість за кредитним догором. Останній платіж на погашення тіла кредиту та відсотків, як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідачем здійснено 12 листопада 2008 року.( а.с. 24-27) 25 листопада 2017 року на адресу відповідача банком направлялась вимога про усунення порушень за договором та вимога про добровільне виселення. ( а.с.20 ) Як вбачається із матеріалів справи рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09 жовтня 2007 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.75) Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02 жовтня 2009 року визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що є спільною сумісною власністю подружжя, розташованого по [ADDRESS] Пунктом 2.4.3 Договору іпотеки сторонами передбачено право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання іпотекодавцем зобов'язань за даним Договором та/або за кредитним договором, в порядку та на умовах передбачених даним договором. Пункт 4.5.1 договору визначає, що звернення стягнення здійснюється в тому числі на підставі рішення суду. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу). Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Якщо в зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (статті 530, 631 ЦК України). Одним з видів порушення зобов'язання є невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно із частиною першою статті 7 цього Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. У статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачені підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки. Зокрема, частиною першою цієї статті передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Отже, чинним законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Вона обчислюється за загальними правилами обчислення цивільно-правових строків. Позовна давність установлюється в законі з метою впорядкування цивільного обороту за допомогою стимулювання суб'єктів, права чи законні інтереси яких порушені, до реалізації права на їх позовний захист протягом установленого строку. Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Змістом право на позов є правомочність, що включає одну або декілька передбачених законом можливостей для припинення порушення, відновлення права або захисту права іншими способами, які можуть реалізовуватись тільки за допомогою звернення до суду. Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Зазначений трирічний строк діє після порушення суб'єктивного матеріального цивільного права (регулятивного), тобто після виникнення права на захист . Відповідно до підпункту 4.3 кредитного договору в разі невиконання позичальником зобов'язань , визначених підпунктами 3.3.2. -3.3.13 цього договору, протягом більше п'яти днів, термін погашення всіх траншів кредиту вважається таким, що настав та, відповідно позичальник зобов'язаний погасити всі транші кредиту та сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції. Таким чином, сторони у договорі врегулювали питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов'язання та визначили умови повернення коштів. Як вбачається із розрахунку відповідач до 10 грудня 2008 року не сплатила чергову частку по кредиту ( транш) та проценти за його використання відповідно до умов договору, а також не виконала зобов'язання протягом наступних п'яти днів. Останній платіж за тілом кредиту та відсотками [PERSON] здійснила 12 листопада 2008 року, а тому, враховуючи правила, визначені пунктом 4.3. договору, строк користування кредитом вважається таким, що сплив через п'ять днів, тобто 16 грудня 2008 року. До суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки ПАТ « Укрсоцбанк» звернулось 29 березня 2018 року, тобто з порушенням строку, передбаченого ст. 257 ЦК України. Вищенаведені доводи узгоджуються з правовим висновком ВСУ висловленим у постанові від 11.10.2017 у справі 6-1674цс17. Крім того, відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду висловленому у постанові від 28 березня 2018 року справа 444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечується частиною 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання. Таким чином, після спливу строку кредитування у АТ «Укрсоцбанк» було відсутнє право нараховувати проценти за кредитом, отже визначений позивачем розмір заборгованості по процентам є необґрунтованим. Таким чином, у зв'язку з пропуском трирічного строку звернення до суду з указаним позовом за захистом свого порушеного права про застосування наслідків яких просив відповідач та необґрунтованістю нарахування відсотків, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки. Судовий збір, сплачений позивачем при зверненні з позовом, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, позивачу не відшкодовується.

Outcome: dismissed