Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ КБ «Надра» відділення № 2399 ПАТ «КБ Надра» про стягнення суми вкладу та процентів. Свій позов обґрунтовує тим, що 6 січня 2015 року між нею та ПАТ «КБ «Надра» було укладено договір №2098959 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлений в рамках Пакету послуг «ПУ «Перший», відповідно до умов якого вона передала банку, а банк прийняв грошову суму в розмірі 4099,80 доларів США строком на 1 місяця, тобто до 6 лютого 2015 року. 8 січня 2015 року між нею та ПАТ «КБ «Надра» було укладено договір №2099697 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлений в рамках Пакету послуг «ПУ «Перший», відповідно до умов якого вона передала банку, а банк прийняв грошову суму в розмірі 6255,97 доларів США строком на 1 місяця, тобто до 8 лютого 2015 року. 9 січня 2015 року між нею та ПАТ «КБ «Надра» було укладено договір №2101643 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлений в рамках Пакету послуг «ПУ «Перший», відповідно до умов якого вона передала банку, а банк прийняв грошову суму в розмірі 2256,46 доларів США строком на 1 місяця, тобто до 9 лютого 2015 року. По закінченню строків дії договорів, вона звернулася до відповідача з проханням повернути їй грошові кошти, але отримала відмову. Оскільки грошові кошти їй не повернуті, просила суд стягнути з відповідача на її користь 12612, 23 доларів США та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача, посилаючись на те, що Фондом гарантування вкладів фізичних осіб була повернута частина грошових коштів, позовні вимоги зменшив, просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 7103,06 доларів США, що станом на 6 травня 2015 року є еквівалентом 150087 грн. 74 коп. Представник позивача зменшені позовні вимоги підтримав, надав суду заяву, в якій справу просив розглянути в його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надіслала до суду заяву, в якій проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що уповноважена особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ КБ «Надра» не може бути відповідачем по справі, оскільки між сторонами не викало будь яких правовідносин. Крім того, в заяві вказала на те, що позивачу виплачена максимальна сума, гарантована ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Інші вимоги позивач є кредиторськими та задоволенню не підлягають відповідно до ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» до закінчення дії тимчасової адміністрації. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. 6 січня 2015 року між [PERSON] та ПАТ «КБ «Надра», що є учасником Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було укладено договір №2098959 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлений в рамках Пакету послуг «ПУ «Перший», відповідно до умов якого [PERSON] передала банку, а банк прийняв грошову суму в розмірі 4099,80 доларів США строком на 1 місяця, тобто до 6 лютого 2015 року. Як вбачається з квитанції №1222 від 6 січня 2015 року [PERSON] внесла на депозитний рахунок кошти в сумі 4099,80 доларів США. 8 січня 2015 року між [PERSON] та ПАТ «КБ «Надра», що є учасником Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було укладено договір №2099697 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлений в рамках Пакету послуг «ПУ «Перший», відповідно до умов якого [PERSON] передала банку, а банк прийняв грошову суму в розмірі 6255,97 доларів США строком на 1 місяця, тобто до 8 лютого 2015 року. Як вбачається з квитанції №9650 від 8 січня 2015 року [PERSON] внесла на депозитний рахунок кошти в сумі 6255,97 доларів США. 9 січня 2015 року між [PERSON] та ПАТ «КБ «Надра», що є учасником Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було укладено договір №2101643 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлений в рамках Пакету послуг «ПУ «Перший», відповідно до умов якого [PERSON] передала банку, а банк прийняв грошову суму в розмірі 2256,46 доларів США строком на 1 місяця, тобто до 9 лютого 2015 року. Як вбачається з квитанції №5684 від 9 січня 2015 року [PERSON] внесла на депозитний рахунок кошти в сумі 2256,46 доларів США. Загальна сума внесених коштів складає 12612,23 доларів США. 12 лютого 2015 року позивачка звернулася до ПАТ КБ «Надра» з заявами, в яких просила повернути їй грошові кошти в сумі 12612,23 доларів США. Вказані вимоги отримані представником банка 12 лютого 2015 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В судовому засіданні встановлено, що термін дії депозитних договорів закінчився, але внесені грошові кошти до теперішнього часу не були повернуті. Згідно ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Пунктом 3.3.постанови правління НБУ №516 від 3 грудня 2003 року «Про затвердження Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами передбачено, що банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно із частиною першою статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Частиною 3 пункту 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК , частина третя статті 533 ЦК ; Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 ( 15-93 ) "Про систему валютного регулювання і валютного контролю"). Пунктом 1 частини 1 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" передбачено, що іноземна валюта - це іноземні грошові знаки у вигляді банкнотів, казначейських білетів, монет, що перебувають в обігу та є законним платіжним засобом на території відповідної іноземної держави. А відповідно до ч.2 зазначеногоДекрету резиденти і нерезиденти мають право бути власниками валютних цінностей, що знаходяться на території України. Резиденти мають право бути власниками також валютних цінностей, що знаходяться за межами України, крім випадків, передбачених законодавчими актами України. Резиденти і нерезиденти мають право здійснювати валютні операції з урахуванням обмежень, встановлених цим Декретом та іншими актами валютного законодавства України. Частиною 2 статті 192 ЦК України передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Частина третя статті 533 ЦК України визначає, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Таким чином, позивач, здійснюючи вклад у іноземній валюті, а банк, що має право на здійснення валютних операцій , приймаючи даний вклад на депозитний рахунок, діяли в межах існуючого законодавства про систему валютного регулювання і валютного контролю, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про стягнення депозитних вкладів саме в іноземній валюті. Як вбачається з розрахунку наданого позивачем, та враховуючи що фондом гарантування вкладів фізичних осіб позивачці сплачено 200000 грн., чого не заперечував в судовому засіданні представник позивача, заборгованість ПАТ КБ «Надра» перед позивачкою за депозитним договорами становить 7103,06 доларів США, що станом на 6 травня 2015 року є еквівалентом 150087 грн. 74 коп. Рішення виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 5 лютого 2015 року, розпочато з 6 лютого 2015 року процедуру виведення ПАТ «КБ «Надра» з ринку, шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації. Тимчасову адміністрацію запроваджено строком на три місяці з 6 лютого 2015 року по 5 травня 2015 року включно. Призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» Стрюкову І.О. Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків. Відповідно до ч.2 ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб'єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії, що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду. Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку. Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку. Частиною 3 статті 34 Закону передбачено, що виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно. Відповідно до ч.1 ст. 35 Закону тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду, яка має високі професійні та моральні якості, бездоганну ділову репутацію, повну вищу освіту в галузі економіки, фінансів чи права (не нижче кваліфікаційного рівня "спеціаліст") та професійний досвід, необхідний для виконання заходів у межах здійснення тимчасової адміністрації. Аналізуючи вказані норми закону, суд приходить до висновку що заборгованість в сумі 7103,06 доларів США, що станом на 6 травня 2015 року є еквівалентом 150087 грн. 74 коп. слід стягнути саме з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в особі уповноваженої особи фонду на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» відділення № 2399 ПАТ «КБ Надра». У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі ст. ст. 526, 610, 625, 1058,1060,1061 ЦК України, Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»,

Outcome: approved