Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду 30.04.2013 із позовом, в якому, з урахуванням подальших уточнень, просив визнати право спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на вступний електричний кабель (кабельну лінію) 0,4кВ, що йде від ТП616, піднімається по сходових клітинах на третій поверх і заходить до електрошафи ВРУ 0,4кВ в приміщенні, що належить [PERSON] у нежитловій будівлі, розташованій за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 8 (літера А-5); визнати право спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на електрошафу ВРУ 0,4 кВ, яка розташована на третьому поверсі в приміщенні, належному [PERSON] у нежитловій будівлі за адресою м. Харків, Салтівське шосе, 8 та до якої заходить вступна електрична кабельна лінія 0,4 кВ від ТП616; визнати право спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на вступний електричний кабель (кабельну лінію) АВВГ-1кВ,4х35кв.мм, L=15м, що йде від електрошафи ВРУ 0,4кВ з приміщення, належного [PERSON], третього поверху на перший поверх в приміщення, що належить [PERSON] (приміщення коридору «25») у нежитловій будівлі літ. А-5, розташованій за адресою м. Харків, Салтівське шосе, 8; зобовязати Акціонерну Компанію «Харківобленерго» розділити дозволену потужність 35кВт трьохфазного електроживлення, виділену для нежитлового приміщення за адресою м. Харків, Салтівське шосе, 8 (літера А-5), згідно технічних умов ТУ №11/616 від 05.04.2002 між [PERSON] та [PERSON] на дві рівні частини - по 17,5 кВт кожному; зобовязати Акціонерну Компанію "Харківобленерго" укласти договір про користування електричною енергією з [PERSON] по існуючому вводу на підставі технічних умов ТУ 11/616 від 05.04.2002р., але з потужністю 17,5 кВт у виділених та зареєстрованих за ним на праві приватної власності нежитлових приміщеннях за адресою м. Харків, Салтівське шосе, 8. Під час розгляду справи судом, в зв'язку із переходом права власності на нежитлові приміщення у нежитловій будівлі літ. А-5, розташованій за адресою: місто Харків, Салтівське шосе,8 до [PERSON] згідно умов договору дарування від 18.092017, на підставі ухвали Московського районного суду від 14.12.2017 проведено заміну позивача на [PERSON] як нового власника нежитлових приміщень. \~ Позивач\~[PERSON],\~уточнивши 05.01.2018\~позовні вимоги,\~просила суд\~визнати право спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на вступну електричну кабельну лінію 0,4 кВ, що йде від ТП616, піднімається по сходових клітинах на 3-й поверх і заходить до електрошафи ВРУ 0,4кВ в приміщенні, що належить [PERSON] у нежитловій будівлі, розташованій за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 8; визнати право спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на вступний електричний кабель АВВГ,4х35мм2,L=15м, що йде з електрошафи ВРУ 0,4 кВ приміщення ФОП [PERSON] 3-го поверху на 1-ий поверх в приміщення, що належать [PERSON] (приміщення коридору 25), у нежитловій будівлі літ. А-5, розташованій за адресою: місто Харків, Салтівське шосе 8; зобовязати АК "Харківобленерго" розділити ліміт 35кВт дозволенної потужності, виділеної для електропостачання нежитлових приміщень за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 8 (поверх 1) згідно технічних умов ТУ №11/616 від 05.04.2002 між [PERSON] та [PERSON] на дві рівні частини, тобто по 17,5 кВт кожному, укласти договір про користування електричною енергією з [PERSON] в виділених і зареєстрованих за ним приватних нежитлових приміщеннях: підвалу №29,30, 1-го поверху-частини торгівельну залу 20, №21-25,33,34 на підставі технічних умов ТУ 11/616 від 05.04.2002р., але з потужністю 17,5 кВт по існуючому вводу від ТП 616 та проекту реконструкції кабельних мереж НПФ «Азімут-Сервіс» від 2002, який зобовязати АК «Харківобленерго» долучити до договору з [PERSON] з попередніх договорів на постачання електроенергії №036851 від 14.02.03 та №03-7060 від 02.04.2004; визнати право спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на електрошафу ВРУ 0,4 кВ, до якої заходить вступна електрична кабельна лінія 0,4 кВ. від ТП616 та яка розташована на третьому поверсі в приміщенні [PERSON] у нежитловій будівлі за адресою: м. Харків, Салтівське шосе,8; стягнути солідарно судові витрати з Акціонерної Компанії\~"Харківобленерго"\~та [PERSON] на користь [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що 18.03.2002 [PERSON] разом з [PERSON] за договором купівлі-продажу від 18.03.2002 придбали у рівних частках підвал та частину 1-го поверху у нежитловій будівлі літ. А-5, розташованій за адресою: місто Харків, Салтівське шосе № 8. Придбані приміщення були обладнані електроенергією по кабельній мережі від підстанції ТП 616, які є невідємною частиною придбаних приміщень, та дозволяють використання цих приміщень за призначенням. Тому позивач вважає кабельні мережі спільною власністю власників нежитлових приміщень, яку вони набули після укладання договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 18.03.2002. У 2012 [PERSON] звертався до суду з вимогою про виділ майна. 17.04.2013 апеляційний суд Харківської області ухвалив рішення, яким апеляційну скаргу [PERSON] задовольнив частково. Рішення Московського районного суду м. Харкова від 24.04.2012 в частині позовних вимог [PERSON] про виділ частки в праві спільної власності змінив. Виділено зі спільної часткової власності [PERSON] нежитлові приміщення у нежитловій будівлі літ. А-5 за адресою: місто Харків, Салтівське шосе, 8 площею 266,05 кв.м., що відповідає його ідеальній частці, а саме з приміщень підвалу підсобне приміщення «29», площею 26,4 кв.м., сходову клітину «30» площею 15,6 кв.м. З приміщень першого поверху частину торгівельного залу «20» площею 185,35 кв.м., вбиральню «21» площею 13 кв.м., душ «22» площею 1,7 кв.м., вмивальник «23» площею 2,6 кв.м., вбиральню «24» площею 1,8 кв.м., коридор «25» площею 5,3 кв.м., кабінет «33» площею 11,2 кв.м., сходову клітину «34» площею 14,8 кв.м. 30.04.2016 [PERSON] зареєстровано право приватної власності на нежитлові приміщення: підвалу №29,30, першого поверху - частина торгівельного залу 20,№21,22,23,24, коридор 25,№33,34 загальною площею 266,05 кв.м. В подальшому право власності на нежитлові приміщення у нежитловій будівлі літ. А-5, розташованій за адресою: місто Харків, Салтівське шосе №8 набула [PERSON] на підставі договору дарування від 18.09.2017.Свого часу [PERSON] отримані та виконані технічні умови №\~11/616 від 05.04.2002, сплачені необхідні платежі щодо технічних умов на отримання трьохфазного електропостачання приміщень з потужністю 35 кВт по ІІІ категорії надійності по існуючому вводу від ТП 616. На підставі цих технічних умов між [PERSON] та АК «Харківобленерго» укладався договір № 036851 на користування електричною енергією від 14.02.2003, який був розірваний в односторонньому порядку АК «Харківобленерго» з невідомих позивачу причин. 02.04.2004 укладено договір про постачання електричної енергії № 03-7060 між [PERSON] та АК «Харківобленерго» на підставі технічних умов № 11/616 від 18.12.2003, згоди на укладання якого [PERSON] не давав, що призвело до неможливості використання належних позивачу приміщень через відсутність їх електрифікації. Звернувшись до АК «Харківобленерго» з заявою про укладання нового окремого договору про постачання електричної енергії до своїх нежитлових приміщень по існуючому вводу на підставі технічних умов ТУ 11/616 від 05.04.2002, але з потужністю 17,5 кВт, [PERSON], отримав відмову, у звязку з чим змушений звернутися до суду. В судовому засіданні представник позивача, [PERSON], позовні вимоги [PERSON] в їх остаточній редакції підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на факти та обставини, наведені вище. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечував. Зазначив, що відповідно до ст.367 ЦК України у разі поділу спільного майна між співвласниками, право спільної часткової власності на нього припиняється. Тому він вважав, що кабельні мережі після розподілу нежитлових приміщень між співвласниками належать лише [PERSON] Представник АК «Харківобленерго», [PERSON], позовні вимоги не визнала. У письмових запереченнях на позовну заяву зазначила, що компанія у повному обсязі виконує умови договору від 02.04.2004 № 03-7060 з ФОП [PERSON] та постачає електричну енергію до межі балансової належності в ТП 616 та через кабельну лінію споживача у нежитлову будівлю. Розподіл електропостачання між споживачами визначають проектні рішення. Тому, на думку компанії, конфлікт між співвласниками має бути вирішений розподілом електрообладнання між власниками. В судовому засіданні окремо зазначила, що існує можливість для [PERSON] стати субспоживачем електричної енергії від [PERSON], але лише за наявністю згоди на це [PERSON] при цьому представник відповідача посилалась на неможливість надання суду копії проекту електропостачання НПФ «Азімут-Сервіс» від 2002 на виконання ухвали суду про забезпечення позову, згідно відповіді АК «Харківобленерго», через відсутність цього документу у енергопостачальника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяв про поважні причини своєї відсутності або про слухання справи за її відсутністю не надала, правом відзиву проти позову не скористувалась. Представник третьої особи - Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, в судове засідання не з'явився, надав суду письмові пояснення по суті позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши доводи позивача, заперечення відповідачів, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, встановлено, що 18.03.2002 [PERSON] та [PERSON] за договором купівлі-продажу від 18.03.2002, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], було придбано у Приватного підприємства «НАДІМА» (в особі директора [PERSON]О.) у рівних частках: підвал приміщення 29-30; 1-й поверх приміщення 10-21, 21а, 22-33, 33а, 34, 70, загальною площею 491,2 кв.м. у нежитловій будівлі літ. А-5, розташованій за адресою: місто Харків, Салтівське шосе № 8. Такі обставини підтверджено копією договору про купівлю-продаж нежитлового приміщення від 18.03.2002 (т.1 а.с.16). Як стверджував первісний позивач, і не заперечувалось відповідачами у справі, придбані приміщення є електрифікованими, тобто підключені до мережі електропостачання по кабельній мережі від підстанції ТП 616, які є невідємною частиною придбаних приміщень, та дозволяють використання цих приміщень за призначенням. Відповідно до ст. 186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов'язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто кабельні мережі, як річ призначена для обслуговування головної речі - вищевказаних нежитлових приміщень, які перебувають у спільній власності за договором купівлі продажу, є спільною власністю власників нежитлових приміщень. В матеріалах справи наявні копії отриманих [PERSON] технічних умов № 11/616 від 05.04.2002, №\~11/616 від 05.04.2002. В технічних умовах зазначено, що ХМЕС підтверджують трьохфазне електропостачання приміщень за адресою Салтівське шосе, 8 (1 поверх) з потужністю 35 кВт по ІІІ категорії надійності по існуючому вводу від ТП 616, з печаткою АК «Харківобленерго» Харківські міські електромережі, що ТУ 11/616 від 05.04.2002, виконані. Цим підтверджено також факт отримання АК «Харківобленерго» всіх необхідних платежів щодо технічних умов для укладання договору від [PERSON] (т.1 а.с. 85-93). 14.02.2003 між [PERSON] та АК «Харківобленерго» на підставі технічних умов № 11/616 від 05.04.2002 по існуючому вводу від ТП616 з потужністю 35 кВт укладено договір № 036851 про постачання електричної енергії (т.1 а.с. 81-84), який в подальшому був розірваний в односторонньому порядку АК «Харківобленерго». 02.04.2004 укладено договір про постачання електричної енергії №\~03-7060 між [PERSON] та АК «Харківобленерго» (т.1 а.с. 5-11) на підставі тих самих технічних умов № 11/616, але від 18.12.2003 по існуючому вводу від ТП616 з потужністю 35 кВт на імя [PERSON] З відповіді за підписом начальника Салтівського РВЕ від 07.10.2013, (т.1 а.с. 137) вбачається, що 21.11.2005 між АК «Харківобленерго» та приватним підприємцем [PERSON] укладений договір №03-7424 про постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки, розташованої за адресою м. Харків, Салтівське шосе, 8. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 17.04.2013 виділено зі спільної часткової власності [PERSON] нежитлові приміщення у нежитловій будівлі літ. А-5 за адресою: місто Харків, Салтівське шосе, 8, площею 266,05 кв.м., що відповідає його ідеальній частці, а саме з приміщень підвалу підсобне приміщення «29» площею 26,4 кв.м., сходову клітину «30» площею 15,6 кв.м. З приміщень першого поверху частину торгівельного залу «20» площею 185,35 кв.м., вбиральню «21» площею 13 кв.м., душ «22» площею 1,7 кв.м., вмивальник «23» площею 2,6 кв.м., вбиральню «24» площею 1,8 кв.м., коридор «25» площею 5,3 кв.м., кабінет «33» площею 11,2 кв.м., сходову клітину «34» площею 14,8 кв.м. Даний факт підтверджується копією рішення Апеляційного суду Харківської області від 17.04.2013 у справі № 2-886/11 (т.1 а.с. 12). 30.04.2016 в державному реєстрі прав на нерухоме майно зареєстровано приватну власність [PERSON] на нежитлові приміщення: підвалу №29,30, 1-го поверху частину торгівельного залу 20, №21,22,23,24,коридор 25, №33,34 загальною площею 266,05 кв.м. В подальшому нежитлові приміщення у нежитловій будівлі літ. А-5, розташовані за адресою: місто Харків, Салтівське шосе №8 набуті [PERSON] на підставі договору дарування від 18.09.2017 та зареєстровані в державному реєстрі 18.09.2017. 23.04.2013 [PERSON] подано заяву до АК «Харківобленерго» про укладення нового окремого договору про постачання електричної енергії на підставі технічних умов ТУ 11/616 від 05.04.2002 з потужністю 17,5 кВт, в задоволенні якої відмовлено. Такі обставини підтверджено копією заяви, зареєстрованої «Харківенергозбут» за № 12/9295 від 23.04.2013 та копією відповіді АК «Харківобленерго» від 23.05.2013 за № 26Е-03/15-25668. Рішенням Господарського суду Харківської області від 01.04.2014, яке набрало законної сили, встановлено, що спірний договір №036851 на користування електричною енергією №036851 від 14.02.2003 не припинив свою дію та є діючим Підтвердженням оплат позивачем за електричну енергію за договором №036851 від 14.02.2003 є копія платіжного доручення від 13.02.2004, яку долучено позивачем до матеріалів справи. Таким чином, договір є діючим, як і всі додатки до нього, а саме технічні умови №11/616, акт розмежування балансової належності електромереж, акт-допуск на введення в експлуатацію електроустановки від ТП616 та інше. Рішеннями та постановами Господарських судів різних інстанцій, на які посилається представник АК «Харківобленерго», визначалась дійсність договору №03-7060 від 02.04.2004 на постачання електричної енергії між АК «Харківобленерго» та ФОП [PERSON] та відновлення постачання електричної енергії за договором №036851 від 14.02.2003 між АК «Харківобленерго» та [PERSON] до нежитлових приміщень м. Харків, Салтівське шосе,8, що не є предметом даного судового спору. Отже, з урахуванням предмету спору, що розглядається, наведені рішення господарських судів не є належним доказом фактів та обставин, на які посилалось у своїх письмових запереченнях АК «Харківобленерго». В листі №731/16 від 18.08.2016 відділу НКРЕКП у Харківській області та поясненнях до суду від 12.01.2018 №19/15-18 представника НКРЕКП м. Київ зазначено, що договір про користування електричною енергією від 14.02.2003 №036851 не припиняв свою дію. Підкреслюється, що згідно Акта розмежування балансової належності електромереж та установок (додаток 8 Договору на постачання електричної енергії №036851 від 14.02.2003) Споживачу належать кабельні мережи КЛ 0,4 кВ АВВГ 4*35 кв.мм., L-15м від ТП 616 до щита обліку. Вказується на спільну власність [PERSON], [PERSON] на кабельні мережі (ввідний кабель від ТП 616) до нежитлових приміщень 1го-3го поверхів за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 8 (після купівлі продажу в рівних частках нежитлових приміщень за договором від 18.03.2002) та [PERSON] (нежитлові приміщення 3го поверху ФОП [PERSON], яка отримує електричну енергію до власних нежитлових приміщень по тому самому кабелю від ТП616 згідно договору купівлі продажу на нежитлові приміщення 3-го поверху) та визнається, що оскільки кабельні мережі, які знаходяться у спільній власності, не можливо поділити без втрати їх цільового призначення (стаття 183 Господарського кодексу України), це питання має бути вирішено у судовому порядку. Додається, що на цей час рішенням апеляційного суду Харківської області від 17.04.2013 спільні нежитлові приміщення [PERSON] та [PERSON] розділено, внаслідок чого утворилися два різних об`єкти нерухомого майна, що, в свою чергу, свідчить про необхідність укладання договору на надання послуг з енергопостачання на виділені в приватну власність приміщення окремо щодо кожного з споживачів. Рекомендовано АК «Харківобленерго» ініціювати розірвання договору про постачання електричної енергії №03-7060 від 02.04.2004, укладеного з ПП [PERSON] (відповідно до п.5.23 ПКЕЕ зміна або розірвання договору у зв`язку з істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладанні договору здійснюється у порядку, визначеному законодавством України), розділити потужність між споживачами та після надання власниками приміщень усіх необхідних документів згідно з переліком, визначеним в ПКЕЕН та ПКЕЕ, в тому числі підтверджуючих документів, які свідчать про реєстрацію права власності на зазначене нерухоме майно, укласти договір про постачання електричної енергії кожному на свою частку, таким чином врегулювати взаємовідносини із споживачами [PERSON] та СПДФЛ [PERSON] В протоколі №57 від 23.05.2016 засідання спільної комісії управління інформаційної політики та роботі зі споживачами АК «Харківобленерго», за участю [PERSON]- начальник УІПРС АК «Харківобленерго», [PERSON]- начальника відділу НКРЕКП у Харківській області, [PERSON] начальник Салтівського РВЕ, [PERSON] - начальника інспекції Держенергонагляду у Харківській області, [PERSON]- заявник, комісія вирішила: Рекомендувати [PERSON] надати енергопостачальнику документи на право власності на окремі нежитлові приміщення та електричні мережи (ввідний кабель) за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 8. В такому випадку енергопостачальнику укласти зі споживачем договір про постачання електричної енергії за вищевказаною адресою. В листі Головного інженера «Харківенергозбуту» [PERSON], від 14.07.2016 №46е-02/04-19081 також зазначено. Що комісією АК «Харківобленерго» розглянуто питання стосовно постачання електричної енергії у приміщення за адресою м. Харків, Салтівське шосе, 8. За підсумками було складено протокол №57 від 23.05.2016 з зазначенням рекомендацій щодо укладання договору з [PERSON] за вищевказаною адресою. Тому вдруге зауважуємо, що для укладання договору про постачання електричної енергії вам необхідно надати до «Харківенергозбут» документи на право власності на окремі нежитлові приміщення та електричні мережі. Із відповіді Салтівського районного відділення «Харківенергозбут» №26с/32-2745 від 21.10.13 вбачається, що відповідно до актів розмежування балансової належності електромереж та розрахункових схем додатків в договорах №036851 та №03-7060 на постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки, розташованої за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 8, та проекту НПФ «Азімут-Сервіс» №046/02-1-УЄ від 2002, кабельна лінія 0,4кВ йде від ТП616, піднімається по сходових клітинах на 3-ій поверх і заходить до електрошафи ВРУ 0,4кВ, яка знаходиться у приміщенні ФОП [PERSON] і опломбована АК «Харківобленерго» та знаходиться на балансі споживачів. З цієї шафи ВРУ 0,4кВ на третьому поверсі виходять дві кабельні лінії одна йде до щита обліку абонента ФОП [PERSON], а друга АВВГ-1кВ, 4*35мм, L=15м йде на 1ий поверх і заходить в приміщення коридору до електрощита обліку абонента. На даний час кабельні мережі проходять, як і до розподілу нежитлових приміщень між співвласниками, згідно проекту НПФ «Азімут Сервіс» 2002 року, згідно з технічними умовами ТУ 11/616 від 05.04.2002. та ТУ 11/616 від 18.12.2003, які видані [PERSON] та [PERSON] по існуючому вводу та є невід`ємною частиною договорів №036851 від 14.02.2003 та №03-7060 від 02.04.2004 про постачання електричної енергії до нежитлових приміщень за адресою: м. Харків, Салтівське шосе,8, та приходять до електрощитку обліку на 1-му поверсі будівлі за адресою м. Харків, Салтівське шосе, 8 в приміщення абонента, яке зараз належить на праві приватної власності позивачу - [PERSON]В.(коридор 25), що підтверджує представник відповідача [PERSON] в зустрічному позові від 04.12.2013р., з яким він звертався до Московського районного суду м. Харкова про усунення перешкод в праві користування майном, в якому, зокрема, зазначав, що після розподілу нежитлових приміщень згідно рішення Апеляційного суду Харківської області від 17.04.2013 [PERSON], (на теперішній час - [PERSON]В.) належить приміщення коридору 25, до якого приходять, як і раніше, всі електромережі та в якому знаходиться електрощит обліку з електричним лічильником. В задоволенні зустрічного позову рішенням Московського районного суду м. Харкова від 04.04.2016 відмовлено, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 29.08.2016. Посилання відповідача на той факт, що реконструкція вказаних нежитлових приміщень яка проводилася протягом 2004 та на яку вказує в своїх запереченнях до позовної заяви представник відповідача, стосувалася б електромереж, судом не враховуються, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами по справі. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 186 ЦК України, річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов'язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом. Кабельні мережи призначені для обслуговування головної речі нежитлових приміщень, які були придбані в спільну власність, тому також є спільною власністю власників цих приміщень. Частина 1 ст. 316 ЦК України закріплює, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частина 1 ст. 317 ЦК України передбачає, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 25 ЗУ України «Про електроенергетику» споживачі електричної енергії мають право на приєднання та підключення до електричної мережі, за умови виконання правил приєднання електроустановок до електричних мереж. Абзац 3 п. 3 Правил користування електричною енергією для населення, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 № 1357 встановлює, що енергопостачальники, що здійснюють постачання електричної енергії на закріпленій території, не мають права відмовити споживачу, об'єкти якого розташовані на цій території, в укладенні договору про користування електричною енергією, тож відмова позивачу в укладанні договору про користування електричною енергією суперечить вказаній нормі. Пункт 4 Правил користування електричною енергією для населення, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 № 1357 встановлює: у договорі обов'язково зазначається величина потужності, яка визначається виходячи з потужності наявних у споживача струмоприймачів. При цьому загальна потужність не може бути вищою за потужність, передбачену технічними умовами чи технічними характеристиками електромережі споживача. Позивачем отримано, виконано та сплачено технічні умови на 35 кВт потужності, тож його вимоги виділити йому 17,5 кВт потужності є обґрунтованими та не суперечать зазначеній нормі. Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до положень ч. 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, аналізуючи вищевикладене, надані позивачам докази в обґрунтування своїх вимог, суд вважає, що право позивача порушено і останній скористався своїх правом звернення до суду із вказаними позовом, обравши саме такий спосіб захисту своїх прав та інтересів, а тому у суду є підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до правил ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати суд стягує з відповідачів.

Outcome: approved