Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача суми боргу за кредитним договором №б\\н від 17.01.2006 року, яка виникла станом на 05.10.2014 року, в розмірі 25612,18 грн.. Обґрунтовуючи вимоги позивач вказував на те, що відповідно до вищевказаного договору, відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн. зі сплатою 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачем не виконуються умови договору, у зв»язку з чим, станом на 05.10.2014 року існує заборгованість у вищевказаному розмірі. Позивач просить задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору в сумі 256,12 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, і якій зазначив, що позовні вимоги підтримує і просив задовольнити їх в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві і не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи належним чином був повідомлений, шляхом опублікування оголошення про виклик відповідача в газеті «Урядовий кур»єр» від 14 січня 2015 року (а.с.36-37). Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з викладеним, враховуючи заяву представника позивача, який не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача по матеріалам, які є в наявності в справі і постановити заочне рішення, направивши за місцем мешкання відповідача копію рішення суду для відома. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Між сторонами склалися кредитні правовідносини. Визначення поняття зобов'язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (ст.ст. 530, 631 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Судом встановлено наступне. Зі статуту публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (а.с.22) вбачається, що ПАТ КБ "Приватбанк" є правонаступником закритого акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк". 17 січня 2006 року між позивачем і відповідачем укладено кредитний договір, який відповідно заяви позичальника включає в себе з Заяву, Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи (а.с.11). За вищевказаним договором відповідачу банком був наданий кредит в розмірі 5000 гривень з відсотковою ставкою 2% на місяць . З заяви відповідача вбачається, що останній отримав кредитну картку «Собитие» [NUMBER] зі строком дії картки до 01.2012 року. Відповідно до п.5.5.1 Умов та Правил надання банківських послуг, за несвоєчасне виконання боргових обов'язків (використання простроченого кредиту та овердрафту) власник карти сплачує проценти за підвищеною процентною ставкою або додаткову комісію, розміри яких встановлюються тарифами. Відповідно до п.6.5 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за його користуванням, за перевитрату платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених дійсним договором. Згідно п.8.6 Умов та Правил надання банківських послуг при порушення клієнтом строків платежів з будь-якого грошового зобов»язання, що передбачено договором, більш ніж на 120 днів, клієнт зобов»язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми позову. Згідно п.9.12 Умов та Правил надання банківських послуг, договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку ні одна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Згідно п.3.1.1 Правил користування платіжною карткою, строк дії картки зазначений на лицьовій стороні картки (місячи і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Згідно п.3.1.3 Правил користування платіжною карткою, По закінченню терміну дії відповідна карта продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новим терміном дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення терміну дії) не надійшла письмова заяви держателя про закриття картрахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг з виконання розрахункових операцій по картрахунку (в останній день місяця закінчення терміну дії) і при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором. Як вбачається з позовної заяви та з розрахунку заборгованості за договором №б\\н від 17.01.2006 року, позивач просить стягнути заборгованість, яка утворилась станом на 05.10.2014 року в розмірі 37255,81 грн., за винятком суми в розмірі 13339,45 грн., яка складається з заборгованості за кредитним договором - 4774,31 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 8565,14 грн. та яка була стягнута за судовим наказом, виданим 19.12.2008 року Авдіївським міським судом Донецької обл.. Згідно копії судового наказу виданого 19 грудня 2008 року Авдіївським міським судом Донецької області за справою №2-н-295/08, на користь позивача з відповідача за кредитним договором б\\н від 17.01.2006 року було стягнуто: заборгованість за кредитним договором - 4774,31 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 8565,14 грн., судовий штраф (фіксована частина) - 250,00 грн., судовий штраф (процент) - 666,97 грн., а всього - 14256,42 грн. (а.с.7). Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором №б\\н від 17.01.2006 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом - [PERSON], станом на 05.10.2014 року (а.с.8-10), заборгованість відповідача перед банком становить 37255,81 грн., з яких: 4774,31 грн. - заборгованість за кредитним договором, 32481,50 грн. - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом. Різниця між поточною заборгованістю та задоволеною сумою до стягнення заборгованістю за кредитом, за судовим наказом від 19.12.2008 року в розмірі (4774,31 грн. + 8565,14 грн.) 13339,45 грн., становить - 23916,36 грн. Штраф (фіксована частина) складає - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) складає - 1195,82 грн. Таким чином, сума заборгованості до стягнення за кредитним договором №б\\н від 17.01.2006 року становить 25612,18 грн.: (4774,31 грн. + 32481,50 грн.) - (4774,31 грн. + 8565,14 грн.) = 23916,36 грн. 23916,36 грн. + 500,00 грн. + 1195,82 грн. = 25612,18 грн. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з вимогами ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд,

Outcome: approved