Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Банк "Фінанси і Кредит"» Південне регіональне управління (далі - ПАТ «Банк "Фінанси і Кредит"») звернулося до Южноукраїнського міського суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором № 007-007860/12-00938-вкл-к від 23.03.2012 року у сумі 18584,10 грн. (вісімнадцять тисяч п'ятсот вісімдесят чотири гривні 10 копійок) та судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Позовні вимоги мотивує тим, що 23.03.2012 року ПАТ «Банк "Фінанси і Кредит"» та [PERSON], уклали між собою договір про відкриття відновлювальної кредитної лінії у формі овердрафту № 007-007860/12-00938-вкл-к (далі - договір) від 23.03.2012, згідно з яким банк надав відповідачу (позичальнику) у тимчасове користування кредитні ресурси шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії з розміром кредитного ліміту в сумі 5100,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними ресурсами у розмірі 54,0% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, зі строком повернення кредиту до 24.03.2015 року. Проте відповідач належним чином взяті на себе зобов'язання не виконала, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 23.09.2014 року становить 18584,10 грн. (вісімнадцять тисяч п'ятсот вісімдесят чотири гривні 10 копійок), яка складається з: 991,57 грн. - заборгованість за кредитом; 3735,41 - прострочена заборгованістьза договором; 8204,58 - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 622,62 - нараховані по простроченим відсоткам; 5029,92 грн. - загальна сума пені. В судове засідання представник позивача не з'явився. Про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно. Надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти винесення заочного рішення по справі (а.с.36). Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, обґрунтовуючи це наступним. Вона визнає наявність боргу за кредитним договором лише в сумі 991,57 грн., натомість їй є незрозумілим звідки взялись кошти нараховані як прострочена заборгованість, відсотки та прострочені відсотки, оскільки на її думку позивачем не було надано розгорнутих розрахунків боргу. Не визнає також і суми пені, що підлягає до сплати, оскільки вона є значною по відношенню до простроченої суми боргу, що вважає неприпустимим. Зауважила, що в результаті того, що її старша донька є інвалідом III-ої групи та тривалий час проходила лікування у туберкульозному диспансері, в тому числі й стаціонарне, вона вимушена була доглядати за донькою, а також стала опікуном її неповнолітніх дітей, що підтверджується довідкою виданою опікунською радою м. Южноукраїнська. Звернула увагу суду на те, що вона працює та її місячний заробіток складає 1038,00 грн., окрім того вона вимушена сама сплачувати за квартиру та за комунальні послуги, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просила суд відмовити позивачеві у задоволенні позову про стягнення з неї заборгованості в розмірі 18584,10 грн. та зменшити розмір пені, оскільки він значно перевищує розмір збитків та за наявності обставин, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 23 березня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Банк "Фінанси і Кредит"» Південне регіональне управління та [PERSON] було укладено договір про відкриття відновлювальної кредитної лінії у формі овердрафту № 007-007860/12-00938-вкл-к від 23.03.2012 р., відповідно до умов якого відповідач [PERSON] отримала у ПАТ «Банк "Фінанси і Кредит"» кредит розміром 5100,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 54,0% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, на строк до 23 березня 2015 року (а.с.6-8, 9,10, 11-13, 14-16,17). Відповідно до п.4.1 договору позичальник зобов'язався повністю повернути отримані кредитні ресурси в строк до 24 березня 2015 року та сплатити відсотки за користування ними у розмірі, порядку та в терміни, встановлені даним договором. За прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати відсотків позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 60% річних від простроченої суми за кожен день прострочення платежу. Сплата пені не звільняє позичальника від зобов'язання сплати відсотків за весь час фактичного користування кредитними ресурсами (п.6.1. кредитного договору). Згідно до ст.ст. 1049, 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. На підставі ч.2 ст.1054 ЦК України положення статей 1048 та 1050 ЦК України застосовуються до правовідносин, що виникають за укладеним сторонами договором. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначається вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Крім цього, положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобов'язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов'язання забезпечується, зокрема неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в Законі або договорі. З матеріалів справи слідує, що позичальник дійсно порушила умови договору в частині вчасного повернення кредиту, в зв'язку з цим станом на 23 вересня 2014 року утворилася заборгованість по кредитному договору в розмірі 18584 грн. 10 коп., яка складається з: заборгованості кредитом - 991 грн. 57 коп., простроченої заборгованості за кредитом - 3735 грн. 41 коп.; заборгованості за відсотками - 8204 грн. 58 коп., заборгованість по простроченим відсоткам - 622 грн. 62 коп.; загальної суми пені - 5029 грн. 92 коп. (а.с.19-21). Проте, суд не погоджується з розміром пені, оскільки останній є непропорційно великою сумою компенсації за невиконання кредитного зобов'язання (60% вартості продукції). Так, ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів" визначено, що є недійсними несправедливі умови договору, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав і обов'язків на шкоду споживача. А саме: встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п'ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов'язань за договором ( п. 5 ч.3 ст. 18 цього Закону). Отже, вимога Банку про сплату відповідачем компенсації за порушення кредитного зобов'язання понад 50 % вартості фінансового продукту є нікчемною. Як вбачається із змісту умов вказаного договору, вартість всієї наданої відповідачу фінансової послуги (продукту) строком на 36 місяців (3 роки) становить приблизно 7488 грн. 00 коп. (виходячи із такого розрахунку: 208 грн. 00 коп. щомісячно х 36 місяців). Виходячи з наведеного, розмір компенсації за порушення кредитного зобов'язання не може перевищувати 3744 грн. 00 коп., оскільки така вимога згідно із п. 5 ч. 3 ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів" є нікчемною. Судом встановлено, що позивач є матір'ю [PERSON], [INFO], яка є інвалідом III-ої групи з загального захворювання, інвалідність встановлена строком до 01 серпня 2015 року, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 10ААВ №352328 від 05.09.2014 року (а.с.56) та копією пенсійного посвідчення (а.с.51 зворот). З довідок виданих [PERSON] вбачається, що остання проходила стаціонарне лікування у Миколаївському обласному протитуберкульозному диспансері в період з 14.11.2012 по 08.01.2013 р. та з 09.01.2013 по 01.02.2013 року (а.с.53). Враховуючи вищезазначене суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по кредитному договору в розмірі 17298,18 грн. В силу ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, з урахуванням ступеня їх задоволення в сумі 172 грн. 98 коп.

Outcome: partial