Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з зазначеною позовною заявою, в якій просить стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 54-026/ФК-08 від 24.01.2008 року у розмірі 37375,49 грн., зазначивши в обґрунтування позовних вимог, що 24.01.2008 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 54-026/ФК-08, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у сумі 150468,00 грн., а Позичальник зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком №1 до нього - Графіком погашення кредиту, Позивач свої зобов'язання за Договором виконав, надавши Позичальнику кредит у сумі 150468,00 грн., проте, у порушення умов Договору, Позичальник зі свого боку свої зобов'язання належним чином не виконує, в результаті чого станом на 15.07.2015 року має прострочену заборгованість у розмірі 37375,49 грн., яка складається з: тіло кредиту - 22934,33 грн.; відсотки - 3349,23 грн., пеня - 9090,77 грн.; 3% річних заборгованості по тілу - 587,25 грн.; 3% річних заборгованості по відсоткам - 59,68 грн. (а.с. 19). Представник позивача у судове засідання з'явився, у якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, що, відповідно до ч. 3 ст. 76 ЦПК України, підтверджується викликом через офіційний веб-портал "Судова влада України", поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Таким чином, суд на підставі ст. 224 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 24 січня 2008 року Публічне акціонерне товариство "Дельта-Банк" та [PERSON] уклали Кредитний договір № 54-026/ФК-08, за умовами п. 1. якого Банк надав Позичальнику кредит у сумі 150468,00 грн., а Позичальник зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, сплачувати проценти за користування Кредитом у розмірі 10,50% річних, в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком №1 до нього - Графіком погашення кредиту (а.с. 7- 18). Позичальник зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені даним Договором, повернути Кредит до 22.01.2015 року, виплачувати Банку проценти за користування Кредитом, сплачувати комісії за дії Банка, які вчинюються на користь Позичальника з метою сприяння останньому у виконанні ним своїх зобов'язань за Договором, сплачувати неустойки та інші передбачені Договором платежі та виконувати інші обов'язки, що передбачені Договором. Відповідно до Додатку №1 до Кредитного договору № 54-026/ФК-08 від 24.01.2008 року Публічне акціонерне товариство "Дельта-Банк" та [PERSON] узгодили Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, що підтверджується особистими підписами сторін (а.с. 14-18). Загальний розмір заборгованості [PERSON] за Кредитним договором 54-026/ФК-08 від 24.01.2008 року станом на 15.07.2015 року складає 37375,49 грн., яка складається з: тіло кредиту - 22934,33 грн.; відсотки - 3349,23 грн., пеня - 9090,77 грн.; 3% річних заборгованості по тілу - 587,25 грн.; 3% річних заборгованості по відсоткам - 59,68 грн., що підтверджується Довідкою від 15.07.2015 року (а.с. 19). Судом об'єктивно встановлено, що між сторонами у справі на підставі укладеного кредитного договору виникли зобов'язання, за якими позивач надав відповідачеві послуги, а останній зобов'язався їх оплатити на визначених умовах та у відповідний строк. Проте, всупереч взятим на себе зобов'язанням по виплаті кредитних коштів у визначені договором строки, відповідач їх належним чином не виконав, у зв'язку з чим у відповідача перед позивачем виникла прострочена заборгованість. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, згідно ст. 629 ЦК України. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України під порушенням зобов'язання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Згідно з ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. орушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів у заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. За таких обставин, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved