Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 15.08.2005 р., посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу - [PERSON] за № 5008 та іпотечним договором від 30.08.2007р., посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу - [PERSON] за №4535, із змінами від 03.10.2008 р., шляхом визнання за публічним акціонерним товариством "Креді Агріколь Банк"права власності на квартиру [ADDRESS] вартістю 525555,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 28.08.2007р. між акціонерним товариством "Індустріально-експортний банк", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "Креді Агріколь Банк", та [PERSON] укладено кредитний договір № 136/07-ф, згідно із яким [PERSON] отримав від позивача кредит на суму 85000 доларів США зі сплатою 11,2 відсотків річних та кінцевим терміном повернення 27.08.2027р. Окрім того 28.08.2007р. в забезпечення виконання зобов'язань за договором № 136/07-ф від 28.08.2007 р., між акціонерним товариством "Індустріально-експортний банк", правонаступником якого є ПАТ "Креді Агріколь Банк", та [PERSON] було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу - [PERSON] за № 4535, згідно із яким [PERSON] надав в забезпечення банку нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS], яка складається з 4 житлових кімнат, житловою площею 48,6 кв.м., та кухні, загальна площа квартири становить 86,3 кв.м. Надалі, 02.10.2008 р. між акціонерним товариством "Індустріально-експортний банк" та [PERSON] було укладено договір переведення боргу, відповідно до якого останній прийняв на себе зобов'язання первісного боржника, що виникають із договору № 136/07-ф від 28.08.2007 р. 03.10.2008р. між акціонерним товариством "Індустріально-експортний банк" та [PERSON] був підписаний договір про доповнення до іпотечного договору, які посвідчені приватним нотаріусом Львівського нотаріального округу - [PERSON] за № 4327. Відповідно до п. 1.2 договору іпотеки від 14.02.2008 р. предмет іпотеки оцінений сторонами у сумі 479750 грн. [PERSON] порушив зобов'язання з повернення суми кредиту, внаслідок чого станом на 01.02.2013 р. його заборгованість за кредитним договором становить 85660,74 доларів США, що еквівалентно 681859,47 грн. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 29.11.2011 р. стягнуто солідарно із [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ "Креді Агріколь Банк" заборгованість у сумі 85660,74 доларів США, що еквівалентно 681859,47 грн. Разом з тим, виконати рішення суду не можливо, оскільки у [PERSON] відсутнє будь-яке майно у сперечки вимогам п.п. 5.7,5.8, 5.9., договору купівлі-продажу від 03.10.2008р. [PERSON] не зареєстрував своє право власності на спірну квартиру. Враховуючи наведене, просив позов задоволити та звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за публічним акціонерним товариством " КредіАгрікольБанк "права власності на квартиру [ADDRESS] вартістю 525555,00 грн. В судовому засіданні представник позивача Бутко А.С. відповідно до довіреності від 25.03.2013 р. позов підтримала з аналогічних підстав, додатково повідомив, що заборгованість відповідача перед банком становить 85660,74 доларів США, з яких 69778,00 доларів США - заборгованість по строковому кредиту, 4248,00 доларів США - заборгованість по простроченому кредиту, 713,94 доларів США - заборгованість по нарахованих процентах за період 01.03.2011 р. по 31.03.2011 р., 92,12 доларів США - заборгованість по процентах з 01.04.2011 р. по 04.04.2011 р., 8483,83 долари США - заборгованість по прострочених процентах, 111,06 доларів США - заборгованість по комісії, 17,00 доларів США - заборгованість по процентах, 1145,24 доларів США - пеня за несвоєчасне погашення кредиту. Представник відповідача [PERSON] відповідно до угоди від 20.05.2013 р. (а.с. 53) проти позову заперечив, пояснив, що оскільки відповідач не зареєстрував своє право власності на спірну кварту, а отже не набув право власності на неї і тому таку квартиру не міг передати в іпотеку, у зв'язку із чим просив у позові відмовити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився із невідомих причин, про розгляд справи був належним чином повідомлений. Оглянувши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір на підставі наданих доказів та в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ч. 2,3 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» в редакції від 12.05.2006 р., чинних на час укладення договору, взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення. Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Відповідно до ч. 2 ст. 5 вказаного Закону предметом іпотеки також може бути об'єкт незавершеного будівництва або інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуття ним у власність відповідного нерухомого майна у майбутньому. Обтяження такого нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації у встановленому законом порядку незалежно від того, хто є власником цього майна на час укладення іпотечного договору. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки. У п. 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що згідно виникають із кредитних правовідносин» визначено, що у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до третьої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, суди мають враховувати, що іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі й на тих самих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки (стаття 23 Закону України "Про іпотеку"). Пунктом 39 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що згідно виникають із кредитних правовідносин» судам постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що згідно виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що з урахуванням положень ч. З ст. 33, ст. 36, ч. 1 ст. 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Згідно із п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена. Як вбачається із п. 42 вказаної постанови резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). З статуту публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" (а.с. 46) вбачається, що товариство є правонаступником акціонерного товариства "Індустріально-експортний банк". З кредитного договору № 136/07 -ф від 28.08.2007 р., укладеного між АТ "Індустріально-експортний банк" та [PERSON] (а.с. 13-17) вбачається, що [PERSON] було надано кредит на суму 85000 доларів США зі сплатою 11,2 відсотків річних та кінцевим терміном повернення 27.08.2027р. Також, 28.08.2007 р. між АТ "Індустріально-експортний банк" та [PERSON] укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу - [PERSON] за № 4535, згідно із яким [PERSON] надав в забезпечення банку нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS], яка складається з 4 житлових кімнат, житловою площею 48,6 кв.м., та кухні, загальна площа квартири становить 86,3 кв.м. З п. 1.5 договору вбачається, що сторони погодили вартість предмета іпотеки у сім 479750 грн. Відповідно до п. 2.15 іпотечного договору у випадку невиконання іпотекодавцем зобов'язань по кредитному договору, іпотекодержавтель має право перевести на себе право власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання або від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на праві договору купівлі-продажу. На підставі договору купівлі-продажу від 03.10.2008р., укладеного між [PERSON] та [PERSON] та посвідченим приватним нотаріусом Львівського нотаріального округу - [PERSON] за № 4322 (а.с. 20-21) [PERSON] набув у власність квартиру [ADDRESS]. З договору про внесення змін до іпотечного договору, укладеного між АТ "Індустріально-експортний банк" та [PERSON] від 03.10.2008р. та посвідченого приватним нотаріусом Львівського нотаріального округу - [PERSON] за № 4321 (а.с. 26-27) вбачається, що всі права та обов'язки іпотекодавця за іпотечним договором від 28.08.2007 р. на виконання зобов'язань за кредитним договором № 136/07 -ф від 28.08.2007 р. та договором про переведення боргу від 02.10.2008 р. перейшли від [PERSON] до [PERSON], якому предмет іпотеки належить на праві власності, відповідно до договору купівлі-продажу від 03.10.2008 р. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 29.11.2011 р. (а.с. 40-43) стягнуто солідарно із [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ "Креді Агріколь Банк" заборгованість у сумі 85660,74 доларів США, що еквівалентно 681859,47 грн., з яких 69778,00 доларів США - заборгованість по строковому кредиту, 4248,00 доларів США - заборгованість по простроченому кредиту, 713,94 доларів США - заборгованість по нарахованих процентах за період 01.03.2011 р. по 31.03.2011 р., 92,12 доларів США - заборгованість по процентах з 01.04.2011 р. по 04.04.2011 р., 8483,83 долари США - заборгованість по прострочених процентах, 111,06 доларів США - заборгованість по комісії, 17,00 доларів США - заборгованість по процентах, 1145,24 доларів США - пеня за несвоєчасне погашення кредиту. При цьому суд виходив із того, що [PERSON] не виконувались умови трьохстороннього договору між АТ «Індустріально-експортний банк", [PERSON] та [PERSON], яким борг [PERSON] за кредитним договором № 136/07 -ф від 28.08.2007 р. був переведений на [PERSON] З висновку ФОП [PERSON] про вартість об'єкта оцінки від 30.11.2012 р. (а.с. 36) вбачається, що ринкова вартість квартири [ADDRESS] становить 523555 грн., що еквівалентно 65501 доларам США. Постановою старшого державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби у державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Драмбян А.С. від 29.04.2013 року виконавчий лист, виданий Залізничним районним судом м. Львова від 23.05.2012 р. за № 2-2469/11 про стягнення з відповідачів заборгованості повернутий в орган, що його видав у зв'язку з тим, що у боржника відсутнє майно на яке необхідно звернути стягнення з метою погашення заборгованості. Із довідки ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 26.12.2012 р. (а.с. 37) вбачається, що за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстроване. З вимог про повернення кредиту від 29.09.2012 р. та 28.08.012 р. та повідомлень про вручення (а.с. 28-33) вбачається, що відповідач повідомлявся банком про необхідність повернення кредитних коштів та у разі не усунення таких порушень, звернення стягнення на предмет іпотеки. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не виконав своїх зобов'язань за кредитним договором № 136/07 Ф від 28.08.2007 р. та договором про переведення боргу від 02.10.2008 р. у розмір 681859,47 грн., а тому банк, як іпотекодержатель має право на звернення стягнення на іпотечне майно шляхом набуття права власності. Невиконання іпотекодавцем своїх зобов'язань за договором купівлі-продажу щодо проведення відповідної реєстрації права власності не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог банку. Із врахуванням наведеного суд приходить до висновку, що позов слід задоволити у повному обсязі. Окрім того, з відповідача слід стягнути на користь ПАТ " КредіАгрікольБанк " 114,70 грн. судових збору, сплаченого ним при поданні позову (а.с. 8).

Outcome: approved