Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користування квартирою, визнання особи як такою, що втратила право користування житловим приміщенням, виселення із житлового приміщення, мотивуючи тим, що Відповідно до договору--купівлі-продажу квартири від ЗО квітня 2015 року позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Зазначені обставини підтверджуються договором купівлі-продажу квартири та Витягом з Єдиного реєстру прав на нерухоме майно (до позову подаються копії документів). Зазначений договір було укладено між позивачем ( Покупець) та ТОВ "Торгова фірма Запоріжнафтопродукт" ( Продавець). Після отримання необхідних документів, які посвідчували право власності на зазначену квартиру, позивачем було з'ясовано, що в зазначеній квартирі зареєстрована громадянка [PERSON], яка в свою чергу на протязі тривалого часу, більш ніж п'ять років, не проживає в зазначеній квартирі. При цьому відповідач [PERSON] продовжує тримати в зазначеній квартирі особисті речі. Як було з'ясовано позивачем, відповідач певного часу працювала на підприємстві ТОВ "Торгова фірма Запоріжнафтопродукт", підприємством було дозволено відповідачу проживати в квартирі, але право власності на квартиру за відповідачем не було визнано. Також позивачем було з'ясовано, що між ТОВ "Торгова фірма Запоріжнафтопродукт" та відповідачем [PERSON] не було укладено будь-якого договору користування, найму житлового приміщення квартири, тобто законні підстави проживання або перебування в зазначеній квартирі у позивача відсутні. Після з'ясування зазначених обставин позивач [PERSON] звернувся до відповідача в травні 2015 року з проханням звільнити зазначену квартиру оскільки він є власником останньої та бажає використовувати житлове приміщення для власних потреб. Спочатку відповідач поставилася до вимог позивача з розумінням, погодилася до кінця червня 2015 року звільнити приміщення квартири, але в подальшому від вчинення таких дій відмовилася, в усній формі повідомила позивача, що вона не може звільнити квартиру, при цьому будь-яких аргументів на підставу своїх дій ( відмови щодо виселення) позивачу не навела. Позивач зазначає, що в квартирі відповідач не мешкає тривалий час ( понад п'ять років), фактично проживає в будинку за зазначеною адресою разом із своєю дочкою, будинок належить їй на праві власності в порядку спадкування. Тобто, на теперішній час у відповідача є житлове приміщення, де вона може проживати та фактично проживає і звільнення ( виселення) нею квартири ніяким чином не погіршить житлові умови відповідача. Продовжуючи бути зареєстрованою за адресою квартири, утримуючи в квартирі особисті речі, відповідач перешкоджає позивачу користуватись своєю власністю оскільки позивачу необхідне приміщення для проживання його та членів його сім'ї яка складається з нього особисто, його дружини та двох малолітніх різностатевих дітей. Будь-які договірні відносини щодо користування житловим приміщенням між позивачем та відповідачем відсутні. В добровільному порядку відповідач вчинити дії щодо зняття з реєстрації, фактичного звільнення ( виселення) з квартири не бажає в зв"язку з чим позивач звертається до суду за захистом своїх прав. У відповідності до вимог ст.ст.386, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в користуванні належним йому майном шляхом здійснення певних дій. Позивач просив визнати відповідача особою, що втратила право користування житловим приміщенням, висилити її та зобовязати не чинити перешкод у користування позивачем своєю квартирою. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов у повному обсязі, просили його задовольнити. Відповідачка проти задоволення позову заперечувала та пояснила, що у зимній період вона мешкає в квартирі, а у літній період року - в будинку її матері ( де постійно проживає дочка відповідачки). Їй дійсно пропонували представники ТОВ "Торгова фірма Запоріжнафтопродукт" укласти договір найми квартири або викупити квартиру, однак вона відмовлялась в звязку з тяжким матеріальним становищем. Під час судового засідання були вивчені наступні докази по справі: - паспорт, код позивача ( а.с.3-4) - договір купівлі-продажу квартири ( а.с.6-7) - витяг з державного реєстру речових прав ( а.с.8) - довідка про те, що відповідачка з 23.01.1997 р. по теперішній час зареєстрована в [INFO] ( а.с.9) - матеріали перевірки за заявою позивача до Якимівського РВ ( а.с.10-11) - ордер ( а.с.26-27) - лист ТОВ «Торгова фірма Запоріжнафтопродукт» до відповідачки з пропозицією викупити квартиру або укласти договір найму( а.с.28-29), відповідь відповідачки на лист ( а.с.30) - лист ТОВ «Торгова фірма Запоріжнафтопродукт» до відповідачки з пропозицією викупити квартиру або укласти договір найму( а.с.32-33), відповідь відповідачки на лист ( а.с.34) - витяг з домової книги будинку № 11 по вул..Шевченко смт. Якимівка ( а.с.35-38) У відповідності до ст.383 ч.1 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання.. У відповідності до ст.405 ч.2 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причини понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до ст. 548 ЦК України 1963 р. для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її сприйняв. У відповідності до ст. 549 ЦК України 1963 р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі, бо в судовому засіданні встановлено, що : -відповідач понад один рік не мешкає в квартирі позивача без поважних причин, ( що підтверджується висновком за результатами перевірки по заяві позивача до Якимівського РВ,показами свідків [PERSON] та [PERSON] та спростовують покази відповідачки щодо періодичного мешкання у квартирі.) - відповідач не є членом родини позивача та власником житла. ( що підтверджується показами сторін та витягом з реєстру речових прав ( відповідно до якого власником квартири № 12 б. 131 по вул.. Щорса є позивач ( а.с.8) -Крім того, у судовому засіданні було встановлено, що відповідачка має у своїй власності житло, бо фактично мешкала та була зареєстрована на день смерті своєї матері (у 1995 р.), тобто прийняла спадщину у вигляді будинку № 11 по вул. Шевченко смт. Якимівка, що підтверджується копією домової книги та показами відповідачки. ( а.с.35-38) - на теперішній час не існує укладеного між позивачем та відповідачкою або між попереднім власником квартири (ТОВ "Торгова фірма Запоріжнафтопродукт") та відповідачкою договору найму житлового приміщення, тобто не має правових підстав для проживання відповідачки у вказаній квартирі.

Outcome: partial