Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

23.03.2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості. Позовні вимоги мотивовано тим, що 05.06.2014 року між ПАТ "КРЕДОБАНК" та [PERSON] було укладено Кредитний договір №26851-OWNCASH, відповідно до якого позивач зобов`язався видати кредит у сумі 25191,73 грн. на строк до 04.12.2015 року, а відповідач зобов'язався повернути позивачу кредит у повному обсязі і в терміни, передбачені Договором. Позивач вказує, що своє зобов`язання перед відповідачем він виконав в повному обсязі, проте відповідач не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором і станом на 26.01.2015 року загальна сума заборгованості становить 31455,46 грн.. Тому, позивач звернувся з позовом до суду про стягнення заборгованості та витрат пов`язаних зі сплатою судового збору з відповідача. До початку судового розгляду представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Повідомлення відповідача про час та місце судового розгляду здійснене через оголошення у пресі в газеті "Урядовий кур'єр" у відповідності до положень ст.ст. 74, 122 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.06.2014 року між ПАТ "Кредобанк" та відповідачем був укладений кредитний договір №26851-OWNCASH. За змістом укладеного договору позивач надає відповідачу кредит в сумі 25191,73 грн. на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов'язався повернути наданий кредит в повному обсязі не пізніше 04.12.2015 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 9.99% річних. Відповідно до умов кредитного договору, погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно разом із нарахованими процентами рівними сумами по 2068 грн. протягом усього строку кредитування, в період з 27 по 04 числа кожного місяця, шляхом внесення коштів на транзитний рахунок для повернення коштів вказаний в п. 2.9 цього договору. Відповідно до п.п. 6.1., 6.2. кредитного договору, за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за кредитним договором позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної діючої на момент укладання Договору процентної ставки, вказаної у п.2.4. кредитного договору, але не менше двох гривень за кожний день прострочення. Строк позовної давності для стягнення неустойки (штрафу, пені) за договором прирівнюється до строку позовної давності, встановленої законом для основної вимоги за договором. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору, відповідач зобов'язання за вказаним вище договором кредиту належним чином не виконує у зв'язку із чим виникла заборгованість на загальну суму - 31455 грн. 46 коп., розрахована позивачем та перевірена судом, яка складається з: - 25191,73 грн. - неповернута сума кредиту; - 1485,10 грн. - прострочені відсотки; - 947,92 грн. - сума пені; - 3879,54 грн. - прострочена сума комісії за адміністрування кредиту Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надав, як і відсутні докази належного виконання відповідачем умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Оскільки Відповідач порушив зобов'язання, встановлені договором, доказів своєчасної та повної оплати заборгованості за кредитним договором в матеріалах справи немає, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав щодо задоволення позовних вимог банка про стягнення заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved