Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва із позовом до [PERSON], Комунального підприємства "Спеціалізоване комунальне підприємство "Гуртожиток" (далі - КП "СКП "Гуртожиток") та просив стягнути з них в солідарному порядку матеріальні збитки в розмірі 816 грн. В обгрунтування позову зазначав, що з 2007 р. постійно проживає у кімнатах [ADDRESS]. У 2009 році отримав письмовий дозвіл на користування туалетною кімнатою, що знаходилася на 5 поверсі гуртожитку в якій здійснив ремонтні роботи та зберігав свої речі. 04.10.2010 р. відповідачем [PERSON], яка була на той час майстром КП "СКП "Гуртожиток", самовільно, шляхом злому, було відкрито зазначене приміщення та вилучено його речі. В подальшому, незважаючи на неодноразові звернення, в тому числі і до правоохоронних органів, майно позивачу повернуто не було, компенсація збитків з боку відповідачів не здійснена. На підставі зазначеного, посилаючись на норми ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, просив задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з вищенаведених підстав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову та пояснила суду, що на час відкриття туалетної кімнати, якою фактично користувався позивач, вона перебувала у трудових відносинах з КП "СКП "Гуртожиток" та діяла лише в інтересах підприємства, а тому не несе цивільну відповідальність за дії цього підприємства. Звертала увагу на те, що позивач незаконно займав зазначене приміщення, а перелік майна, його вартість та документи на нього не відповідають дійсним обставинам справи. Крім того, заперечувала факт привласнення цього майна та зазначала, що адміністрація гуртожитку неодноразово зверталася до позивача щодо його повернення. Представники відповідача КП "СКП "Гуртожиток" в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову та пояснили суду, що позивач протиправно користувався приміщенням санітарного вузлу гуртожитку, самочинно обмежив права інших його мешканців, встановивши замки на дверях, у зв'язку з чим йому направлялися письмові попередження про необхідність звільнення цього приміщення від особистих речей, які позивач проігнорував. Після цього, 04.10.2010 р. працівниками КП "СКП "Гуртожиток" було проведення відкриття приміщення про що складено відповідний акт. Вилучені речі були передані до кімнати коменданта, та 01.11.2010 р. позивачу було запропоновано їх забрати, на що він відповів відмовою. Вивчивши доводи позову, заслухавши пояснення сторін, їх представників, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] разом із членами своєї сім'ї постійно проживає у житлових кімнатах [ADDRESS] на підставі ордеру виконавчого комітету Миколаївської міської ради, починаючи з 2007 року. Зазначений гуртожиток знаходиться на балансі та утриманні КП "СКП "Гуртожиток" та перебуває у власності територіальної громади в особі Миколаївської міської ради. 22.12.2009 року [PERSON] звернувся з письмовою заявою на ім'я директора КП "СКП "Гуртожиток" про надання дозволу на проведення ремонту за власні кошти непрацюючої кімнати для вмивання, яка знаходиться в секції №2 п'ятого поверху вищезазначеного гуртожитку з подальшим її цільовим використанням. 24.12.2009 р. директор КП "СКП "Гуртожиток" письмово погодив зазначену заяву позивача. Після цього позивач здійснив певні ремонтні роботи в цьому приміщенні, розмістив в ній свої речі, а також встановив вхідний замок на двері. При цьому зазначеним приміщенням користувався лише він та члени його сім'ї. Зазначені обставини сторонами не оспорюються та не підлягають доказуванню відповідно до положень ч.1 ст.61 ЦПК України. 04.10.2010 року працівниками КП "СКП "Гуртожиток" за участю відповідача [PERSON] (працювала майстром цього підприємства) в присутності мешканців гуртожитку було складено акт про відчинення двері туалету, що знаходився на 5 поверсі та був зачинений [PERSON] В зазначенному приміщенні були виявлені наступні особисті речі позивача: щітка для миття унітазу, горщик для квітів, грунт для квітів - 3,3 кг, коврик туалетний, туалетний папір - 5 рулонів, засіб для уходу за туалетом "Бреф", банки з фарбою: 700 гр. та 2800 гр., кришка для унітазу, картопля 14,2 кг, горіхи - 3 кг., які були перенесені до кімнати коменданта. Зазначене підтверджується постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 24.12.2010 р. В подальшому, в грудні 2010 року вилучені речі із кімнати коменданта були перенесені сусідами позивача під двері його кімнати. Зазначене вбачається із відповіді КП "СКП "Гуртожиток" №Г-703 від 23.08.2013 р. Згідно з п. 5 ст.3 ЦК України, що однією із загальних засад цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу. Частина 2 ст.11 ЦК України передбачає підстави виникнення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ст. 16 ЦК України та одним із них є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п.8 ч.2) Таким чином, законодавством передбачено цивільно-правовий захист лише цивільного права або інтересу, які виникли на законній підставі. З матеріалів справи вбачається, що приміщення туалету, де зберігалися речі позивача не перебувало у його законному володінні та користуванні. Так, відповідно до ст. 127 ЖК УРСР та Примірного положення про гуртожитки, затвердженого Радою Міністрів УРСР від 03.06.1986 р. №208 не передбачено надання адміністрацією гуртожитку нежитлових приміщень, в тому числі санітарних приміщень в особисте користування його мешканців. А тому, отримання погодження директора КП "СКП "Гуртожиток" Захарова О.Ф. щодо використання приміщення туалету особисто позивачем не призвело до виникнення між сторонами відповідних цивільних прав та обов'язків. У зв'язку з чим у позивача не виникло суб'єктивне право на відшкодування витрат пов'язаних із втратою речей, які знаходились в приміщенні загального користування, яке він займав не на законній підставі, а у КП СКП "Гуртожиток" відповідний обов'язок щодо їх зберігання. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи за зверненням фізичних осіб в межах заявлених нами вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. За викладеного, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідачів матеріальних збитків задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати сплачені позивачем при подачі позову та у зв'язку з відмовою в позові, стягненню з відповідачів не підлягають.

Outcome: dismissed