Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

В березні 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (далі - ПАТ КБ "Приватбанк" або Банк) звернувся до суду з позовом, в якому просив з урахуванням заяви про збільшення позових вимог стягнути солідарно з відповідачів - [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором №K2H0GF00260211 від 12.11.2004 року, яка станом на 27.07.2016 року становить 16 647,99 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 412 537,19 грн., з яких по тілу кредиту - 8 829,83 доларів США (218 803,19 грн.), по відсоткам - 3 721,90 доларів США (92 228,68 грн.), заборгованість за комісією - 1 498,94 доларів США (37 143,73 грн.), заборгованість за пенею - 2597,32 доларів США (64 361,59 грн.) В обгрунтування позову позивач посилається на наступне. Так, між ПАТ КБ "Приватбанк" та відповідачем - [PERSON] 12.11.2004 укладено кредитний договір №K2H0GF00260211 (далі - Кредитний договір), згідно якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 33 108,00 доларів США на умовах повернення, платності, строковості із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,08% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, комісією в розмірі 0,28 % від суми виданого кредиту щомісячно та комісії в розмірі 0,5 % від суми виданого кредиту початково та в момент надання кредиту, з кінцевим терміном повернення до 12.11.2009 року. В забезпечення виконання взятих на себе [PERSON] зобов?язань між позивачем та [PERSON], [PERSON] та [PERSON] були укладені окремі договори поруки. Позивач стверджує, що свої зобов`язання виконав на відміну від відповідачів. Посилаючись на невиконання зобов`язань, позивач просить суд стягнути заборгованість в судовому порядку (а.с. 3-4 Том №1, а.с. 2-5 Том №2) В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, окремо зазначив, що позов підтримує та проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 5, 40 Том №2) Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] будучи належним чином повідомленими про дати, час та місце розгляду справи жодного разі від моменту відкриття провадження у справі не з`явилися, заяв чи клопотань не подавали (а.с. 45-47, 59-60, 80-82, 94-95, 97-98, 179-180, 195-204, 214-215, 230-235 Том №1, 34-39 Том №2) Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечував, зазначав, що 08.04.2015 у зв?язку з вродженою вадою серця йому булла проведена операція по протезуванню аортального клапана, на цій підставі до відносин, які склались між сторонами (ним як відповідачем та банком як позивачем) необхідно застосовувати положення укладеного 12.11.2004 року (між ним та позивачем) договору № K2H0GFР0194 особистого страхування, оскільки його дія поширюється саме на такі обставини. А тому просив суд роз?яснити позивачу положення даного договору та вважати укладений між сторонами кредитний договір № K2H0GF00260211 - виконаним. Крім того, зазначав, що основну частину договору він виконав та не припиняв здійснювати платежі, а лише погашав заборгованість частково в зв?язку з нестабільною ситуацією в країні та за її межами з 2014 року по теперішній час. Заборгованість може й має місце, але вона є незначною, тому не вбачає підстав для стягнення неї в судовому порядку. На запитання суду щодо поінформованості інших учасників процесу (відповідачів по справі) про розгляд справи в суді, зазначав, що їм відомо про звернення банку до суду з позовом, однак з?являтись в судове засідання вони не бажають. В ході судового розгляду відповідач [PERSON] неодноразово звертався до суду з клопотанням про зупинення розгляду справи, в зв?язку з направленням до суду позовів, які, як він вважав, безпосередньо стосувались предмету спору в даному судовому засіданні. 28.12.2015 ухвалою суду провадження у справі було зупинено до набуття законної сили рішенням Солом?янського районного суду м. Києва по цивільній справі за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання кредитного договору неукладеним (№760/21008/15, 2-8590-15), судом йому було відмовлено в задоволенні даного позову. В судовому засіданні 06.09.2016 року відповідачем [PERSON] знову було заявлено клопотання про зупинення провадження у справі в зв?язку з його зверненням до суду з позовом до позивача. Однак, як було з?ясовано на момент розгляду даної справи провадження за позовом [PERSON] (№760/13489/16-ц) до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання кредитного договору недійсним не було відкрито, а тому підстави для задоволення клопотання відповідача та його представника були відсутні. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судовим розглядом встановлено, що 12 листопада 2004 року укладено кредитний договір № K2H0GF00260211, згідно якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 33 108,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,08% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, комісією в розмірі 0,28 % від суми виданого кредиту щомісячно та комісії в розмірі 0,5 % від суми виданого кредиту початково та в момент надання кредиту, з кінцевим терміном повернення до 12.11.2009 року. 12 листопада 2014 року між позивачем та кожним окремо - [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено три самостійних договори поруки № б/н в забезпечення виконання зобов`язань відповідача - [PERSON] за кредитним договором № K2H0GF00260211 (а.с. 24-26 Том 1) Сторонами не заперечувався той факт, що кредитні кошти були отримані відповідачем [PERSON] від Банку, проте останній порушив умови Кредитного договору, допустивши прострочку. Як вбачається з представленого позивачем розрахунку утворилася заборгованість, яка станом на 27.07.2016 року становить 16 647,99 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 412 537,19 грн., з яких по тілу кредиту - 8 829,83 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 218 803,19 грн., по відсоткам - 3 721,90 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 92 228,68 грн., заборгованість за комісією - 1 498,94 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 37 143,73 грн., заборгованість за пенею - 2 597,32 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 64 361,59 грн. (а.с.6-20 Том №2) В свою чергу, суд зважає на те, що відповідачу було роз?яснено його право на звернення до суду з клопотанням про призначення по справі судової експертизи, в разі його незгоди з наданими позивачем розрахунками, а також необхідності надання експерту оригіналів платіжних доручень, які підтверджують здійснені відповідачем проплати. Однак, відповідач [PERSON] цим правом не скористався та клопотання про призначення у справі відповідної експертизи не заявляв. Крім того, в ході судового розгляду відповідач та його представник заявили клопотання про витребування доказів у справі, а саме належним чином завіреної копії кредитної справи, яка міститься у позивача, а також просили зобов?язати позивача надати в судове засідання її оригінал для звірки. Також, зазначали, що вважають присутність представника позивача в судовому засіданні обов?язковою та просили суд винести відповідну ухвалу. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Враховуючи, що з позовом до суду позивач звернувся 02.03.2015 року, всі докази по справі, які він вважав за потрібне надати суду для доведення тих обставин на які він посилається, були долучені до матеріалів справи, а відповідач будь-яких підтверджень щодо неможливості отримання ним особисто доказів, в порушення імперативних вимог ст.137 ЦПК України, окрім твердження щодо незручного місцезнаходження позивача (м. Дніпро), суду не надав, суд відмовив у задоволенні останніх клопотань, вважаючи їх такими, що направлені на свідоме затягування розгляду справи і зловживання своїми правами. Крім того, обгрунтувань дослідження безпосередньо судом матеріалів кредитної справи ні відповідач, ні його представник суду не навели. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що відповідач своїм правом спростувати доводи позивача не скористався, свій контррозрахунок суду не представив, клопотання про призначення по справі відповідної експертизи не заявляв, незважаючи на неодноразове роз?яснення його судом, відтак суд виходить з наданого розрахунку позивача і приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та їх слід задовольнити. В той же час, суд вважає за необхідне зупинитися на наступному. Так, відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові у справі №6-745цс15 від 01.07.2015 та №6-1348цс15 від 30.09.2015 ст.554 ЦК України передбачено, що в разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором соілдарно, якщо інше не встановлено догвором поруки. Норми закону, якими врегульована порука, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого, у разі укладення між ними кількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобов`язання між ними не виникає солідарної відповідальності між собою. За таких обставин, кредитор,

Outcome: approved