Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Житомирської обласної дирекції ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №014/0911/73/120794 від 04.10.2007 року в сумі 186 923,66 грн.. Також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що згідно кредитного договору №014/0911/73/120794 від 04.10.2007 року [PERSON] було надано кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 168 000,00 грн. терміном до 04.10.2013 року зі сплатою 13,5 % річних за користування кредитними коштами. 15.07.2009 року між банком, [PERSON], [PERSON] укладено договір про переведення боргу, за умовами якого первісний боржник за згодою банку переводить свої боргові зобов'язання за кредитним договором №014/0911/73/120794 від 04.10.2007 року, а новий боржник заміняє первісного боржника як сторону - позичальника у кредитному договорі та приймає на себе всі його права та обов'язки за кредитним договором. Відповідно до п.1.2 договору про переведення боргу загальна сума боргу первісного боржника за кредитним договором складає 153 790,79 грн. та згідно п.3.1 договору про переведення боргу новий боржник приймає борг первісного боржника за кредитним договором у відповідності до умов цього договору за ціною 153 790,79 грн.. На виконання умов договору про переведення боргу від 15.07.2009 року між первісним боржником та новим боржником 15.07.2009 року підписано акт про зарахування зустрічних однорідних вимог та акт прийому - передачі документів у відповідності по договору про переведення боргу. 10.07.2009 року між банком та [PERSON] укладено додатковий договір до кредитного договору, яким внесено зміни щодо заміни первісного боржника новим боржником. Відповідно до п.5.1 кредитного договору позичальник зобов'язується здійснювати безготівковим платежем або готівкою в касу банку: щомісячно до 15 числа кожного місяця, починаючи з наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту, та остаточне погашення кредиту у визначені договором строки; щомісячно до 15 числа кожного місяця, починаючи з наступного за місяцем отримання кредиту, та при повному погашенні кредиту сплатити відсотки за фактичне використання кредитних коштів. Згідно п.10.1 кредитного договору за порушення строків повернення кредитного заборгованості, процентів за користування кредитом та комісій передбачених положеннями цього договору, позичальник сплачує пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення, починаючи з наступного дня закінчення строку виконання зобов'язань. 14.04.2010 року між банком та [PERSON] укладено додаткову угоду №157 до кредитного договору №014/0911/73/120794 від 04.10.2007 року, згідно умов якої з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника сторони домовились збільшити строк кредиту на 29 календарних місяців і дата остаточного погашення кредиту - 04.03.2016 року, строк користування кредитом складає 101 місяць, а також сторони вирішили врегулювати заборгованість позичальника за кредитним договором, строк якої вже настав, шляхом збільшення фактичної заборгованості суми кредиту на суму заборгованості за процентами з 15.04.2010 року, у зв'язку з чим відбувається зміна строку погашення заборгованості. Таке збільшення не супроводжується видачею кредитних коштів позичальнику. Однак, відповідач не виконує належним чином зобов'язань згідно умов договору, внаслідок чого загальна сума заборгованості відповідача перед банком станом на 27.11.2014 року становить 186 923,66 грн., з яких: 81 091,46 грн. - сума заборгованості за кредитом; 16 286,01 грн. - заборгованість по відсотками за користування кредитом; 89 546,19 грн. - пеня. 14.11.2014 року позичальнику направлено вимогу про дострокове погашення грошових зобов'язань за кредитним договором, однак, заборгованість не погашена. Представник позивача у судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви (а.с.34) просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно. У відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, засновані на договорі. Так, 04.10.2007 року між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] укладено кредитний договір №014/0911/73/120794, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 168 000,00 грн. терміном до 04.10.2013 року зі сплатою 13,5 % річних за користування кредитними коштами та згідно до п.5.1 кредитного договору позичальник зобов'язується здійснювати безготівковим платежем або готівкою в касу банку: щомісячно до 15 числа кожного місяця, починаючи з наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту, та остаточне погашення кредиту у визначені договором строки; щомісячно до 15 числа кожного місяця, починаючи з наступного за місяцем отримання кредиту, та при повному погашенні кредиту сплатити відсотки за фактичне використання кредитних коштів (а.с.7-8). 15.07.2009 року між позивачем, первісним боржником [PERSON] та новим боржником [PERSON] укладено договір про переведення боргу (а.с.9-12), за умовами якого первісний боржник за згодою банку переводить свої боргові зобов'язання за кредитним договором №014/0911/73/120794 від 04.10.2007 року, а новий боржник заміняє первісного боржника як сторону - позичальника у кредитному договорі та приймає на себе всі його права та обов'язки за кредитним договором. Відповідно до п.1.2 договору про переведення боргу загальна сума боргу первісного боржника за кредитним договором складає 153 790,79 грн. та згідно п.3.1 договору про переведення боргу новий боржник приймає борг первісного боржника за кредитним договором у відповідності до умов цього договору за ціною 153 790,79 грн.. На виконання умов договору про переведення боргу від 15.07.2009 року між первісним боржником та новим боржником 15.07.2009 року підписано акт про зарахування зустрічних однорідних вимог та акт прийому - передачі документів у відповідності по договору про переведення боргу (а.с.18). 15.09.2009 року між позивачем та [PERSON] укладено додаткову угоду до кредитного договору №014/0911/73/120794 від 04.10.2007 року (а.с.13). 14.04.2010 року між позивачем та [PERSON] укладено додаткову угоду №157 до кредитного договору № 014/0911/73/120794 від 04.10.2007 року, згідно умов якої з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника сторони домовились збільшити строк кредиту на 29 календарних місяців, дата остаточного погашення кредиту - 04.03.2016 року, строк користування кредитом складає 101 місяць, а також сторони вирішили врегулювати заборгованість позичальника за кредитним договором, строк якої вже настав, шляхом збільшення фактичної заборгованості суми кредиту на суму заборгованості за процентами з 15.04.2010 року, у зв'язку з чим відбувається зміна строку погашення заборгованості. Таке збільшення не супроводжується видачею кредитних коштів позичальнику (а.с.15-16). Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. За змістом ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідач порушив зобов'язання та не сплачує кредит та відсотки за користування кредитними коштами, внаслідок чого станом на 27.11.2014 року утворилась заборгованість перед банком у розмірі 186 923,66 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с.4-6). 14.11.2014 року відповідачеві направлено вимогу про дострокове погашення грошових зобов'язань за кредитним договором (а.с.20), однак, заборгованість не погашена. Враховуючи, що відповідач належним чином свої зобов'язання не виконує, тому позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №014/0911/73/120794 від 04.10.2007 року у сумі 186 923,66 грн. підлягає задоволенню. Оскільки згідно п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача, відповідач у судове засідання не з'явився та заяви про зменшення розміру пені не подав, а тому підстави для застосування ч.3 ст.551 ЦК України відсутні. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved