Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" (далі - ПАТ "Укрсоцбанк") звернулося до суду 12 травня 2016 року з позовом, вказавши, що 22.08.2007 року між ПАТ "Укрсоцбанк" та відповідачем по справі [PERSON] було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 120/07-КЛ/025, відповідно до якого позивач надав позичальнику кредит у сумі 51000,00 гривень зі строком погашення 21.08.2017 року з відсотковою ставкою за користування кредитними коштами 15,00 % річних. Зобов'язання позивача були виконані в повному обсязі, проте відповідач [PERSON] порушив взяті на себе зобов'язання, допустивши прострочення в погашенні суми кредиту і відсотків, станом на 22.03.2016 року становить 114058,95 грн., а саме: заборгованість за кредитом - 42286,21 грн.; заборгованість за відсотками - 33158,91 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 15631,99 грн., пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 8418,70 грн., розмір інфляційних витрат за кредитом - 9231,17 грн., розмір інфляційних витрат за відсотками - 5331,96 грн. Позивач просить стягнути на свою користь з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка складає 114058,94 грн., а також витрати по справі - судовий збір в сумі 1710,88 грн. Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.50 - заява). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена відповідно до чинного законодавства (а.с. 46, 53 - повідомлення). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.08.2007 року між ПАТ "Укрсоцбанк", та відповідачем по справі [PERSON] було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 120/07-КЛ/025, відповідно до якого позивач надав позичальнику кредит у сумі 51000,00 гривень зі строком погашення 21.08.2017 року з відсотковою ставкою за користування кредитними коштами 15,00 % річних з кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом до 21.08.2017 року (а.с. 4- 6 заява, а.с. 7-17 - договір). 01.07.2009 року між позивачем та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 про внесення змін до Договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 120/07-КЛ/025 від 22 серпня 2007 року (а.с. 7-17- копія додаткової угоди). Відповідач [PERSON] порушила взяті на себе зобов'язання, допустивши прострочення в погашенні суми кредиту і відсотків, що станом на 22.03.2016 року становить 114058,95 грн., а саме: заборгованість за кредитом - 42286,21 грн.; заборгованість за відсотками - 33158,91 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 15631,99 грн., пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 8418,70 грн., розмір інфляційних витрат за кредитом - 9231,17 грн., розмір інфляційних витрат за відсотками - 5331,96 грн. (а.с. 18-21 -копія розрахунку). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із умовами зазначеного договору сплата основної суми кредиту здійснюється щомісячно рівними частинами, сплата процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно, протягом дії договору до виконання сторонами своїх зобов'язань у повному обсязі. Згідно положень частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ визначено, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК України і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Передбачене статтею 1050 ЦК України право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, є самостійним. Реалізація такого права жодним чином не залежить від пред'явлення кредитодавцем вимог про розірвання кредитного договору відповідно до положення статті 651 ЦК. Нормами ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відповідач не виконав належним чином умови кредитного договору, а отже порушив взяті на себе грошові зобов'язання, тому з нього підлягає стягненню заборгованість в розмірі 114058,95 грн. та судовий збір в розмірі 1710,88 грн. відповідно до положень ч.1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved