Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Представник ТОВ «Кредитні ініціативи» звернувся до суду з позовом, в якому просить здійснити стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під [ADDRESS] загальною площею - 111,5 кв.м., житловою площею 61,5 кв.м., що належить [PERSON] на підставі права власності, на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» (ЄДРПОУ: 35326253, п/р 26507010332001 в ПАТ «Альфа-Банк», МФО: 300346, Юридична адреса: 07400, Київська область, м. Бровари, буд. Незалежності, 14), в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1303/1007/88-269 від 12.10.2007 року, яка станом на 01.03.2013 складає 420845,90 грн., а саме: за кредитом - 231221,50 грн.; по відсотках - 148773,95 грн.; пеня - 40850,45 грн., шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності /незалежним експертом на стадії оцінки майна. Також просить виселити без надання іншого житла [PERSON] зі зняттям з реєстраційного обліку з житлового приміщення, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під [ADDRESS]. Стягнути з Відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», ЄДРПОУ: 35326253, р/р 26507010332001, Місцезнаходження: 07400, Київська обл., м. Бровари, бульвар Незалежності, буд. 14, витрати по сплаті судового збору у сумі - 3441,00 грн та 114,70 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 28.11.2012 р. між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» (далі - ПАТ «Сведбанк») та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» (далі - ФК «Вектор Плюс») укладено Договір факторингу. Відповідно до п.2.1, 2.2. Договору Банк відступає Фактору свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Банку. З моменту відступлення Банком Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. Разом із тим, 28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено Договір факторингу. Відповідно до п.2.1, 2.2. Договору Клієнт (ТОВ «ФК «Вектор Птюс») відступає Фактору (ТОВ «Кредитні ініціативи») свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Клієнту на підставі Документації. З моменту відступлення Клієнтом Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. Отже, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором від 12.10.2007 № 1303/1007/88-269 позичальником згідно якого є [PERSON]. 12.10.2007 року Акціонерний комерційний банк «ТАС-Комерцбанк» (правонаступник - ПАТ «Сведбанк») та фізична особа -громадянин України, яким є - [PERSON] уклали Кредитний договір № 1303/1007/88-269, з подальшим внесенням змін та доповнень. Відповідно до умов вищевказаного Кредитного договору, Банк зобов'язується надати Боржнику кредит у сумі 30000,00 доларів США, а Відповідач зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Банк свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши Відповідачу кредит у сумі 30000,00 доларів США. В свою чергу, Відповідач, неналежно виконує взяті на себе зобов'язання, чим грубо порушує істотні умови Кредитного договору, в результаті чого станом на 01.03.2013р., має прострочену заборгованість за кредитом - 28928,00 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає -231221,50 грн., та по відсотках - 18613,03 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 148773,95 грн. У зв'язку з систематичним порушенням була нарахована неустойка: пеня - 5110,78 дол. США, що по курсу НБУ на дату розрахунку складає - 40850,45 грн. З метою забезпечення належного виконання зобов'язання за Кредитним договором Акціонерний комерційний банк «ТАС-Комерцбанк» та фізична особа-громадянин України, яким є - [PERSON], уклали Іпотечний договір, відповідно до якого останній передав Банку в іпотеку наступне майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під [ADDRESS], загальною площею - 111,5 кв.м., житловою площею 61,5 кв.м., що належить [PERSON] на праві власності. Сторони оцінили вищезазначений предмет іпотеки в 260104,80 гривень, що є в еквівалентом 51505,90 доларів США (курс НБУ станом на 12.10.2007 становив 5,05 грн). Відповідно до умов Іпотечного договору, Іпотекодержатель набуває право стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання Боржником основного зобов'язання; у випадку невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем умов Іпотечного договору; у інших випадках, передбачених законодавством. У разі порушення Боржником основного Кредитного договору та/або порушення Іпотекодавцем умов Іпотечного договору, Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю та/або Боржнику письмову вимогу про усунення порушення Основного зобов'язання за Кредитним договором та/або зобов'язань, передбачених Іпотечним договором, у тридцяти денний строк, та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на Предмет іпотеки відповідно до умов Іпотечного договору. Звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено Іпотекодержателем на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя, шляхом позасудового врегулювання, яким вважатиметься застереження, що міститься у п.п. 12.3, 12.3.1 та 12.3.2 Іпотечного договору або на підставі окремого договору, який може бути укладений Іпотекодавцем та Іпотекодержателем з урахуванням вимог чинного законодавства України. На виконання умов Кредитного договору та Іпотечного договору Відповідачу та Боржнику було направлено Вимогу, а саме: Повідомлення про усунення порушень та попередження про звернення стягнення на Предмет іпотеки, але на дату подання позовної заяви вимога невиконана. Таким чином, зважаючи на невиконання Боржником зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, Позивач вправі вимагати стягнення заборгованості по кредиту, за відсотками, за пенею з останнього, за рахунок предмету іпотеки. Представник позивача ТОВ « Кредитні ініціативи» в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав повністю. Проти поставлення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повторно подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи. На переконання суду, дії відповідача, що пов'язані із систематичною неявкою в судове засідання, порушують розумність строків розгляду справи, оскільки із матеріалів справи випливає, що відповідач не з'являвся на засідання від 21.06.2013 року, хоч належним чином тричі повідомлявся про час та місце розгляду справи, не скористався правом реалізувати захист своїх прав та інтересів через представника, а також подані ним клопотання не мають жодних належних письмових підтверджень, тому суд приходить до висновку, що такі дії [PERSON] спрямовані на умисне затягування вирішення даної справи. Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що розгляд справи можливий у відсутності відповідача, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити, постановивши заочне рішення. Як встановлено в судовому засіданні, 28.11.2012 року 28.11.2012 р. між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» (далі - ПАТ «Сведбанк») та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» (далі - ФК «Вектор Плюс») укладено Договір факторингу. Відповідно до п.2.1, 2.2. Договору Банк відступає Фактору свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Банку. З моменту відступлення Банком Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. Разом із тим, 28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено Договір факторингу. Відповідно до п.2.1, 2.2. Договору Клієнт (ТОВ «ФК «Вектор Плюс») відступає Фактору (ТОВ «Кредитні ініціативи») свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Клієнту на підставі Документації. З моменту відступлення Клієнтом Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. Отже, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором від 12.10.2007 № 1303/1007/88-269 позичальником згідно якого є [PERSON]. 12.10.2007 року Акціонерний комерційний банк «ТАС-Комерцбанк» (правонаступник - ПАТ «Сведбанк») та фізична особа -громадянин України, яким є - [PERSON] уклали Кредитний договір № 1303/1007/88-269, з подальшим внесенням змін та доповнень. Відповідно до умов вищевказаного Кредитного договору, Банк зобов'язується надати Боржнику кредит у сумі 30000,00 доларів США, а Відповідач зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Банк свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши Відповідачу кредит у сумі 30000,00 доларів США. Всупереч укладеним угодам боржник неналежно виконує взяті на себе зобов'язання, чим грубо порушує істотні умови Кредитного договору в результаті чого станом на 01.03.2013 р. має прострочену заборгованість: за кредитом - 28928,00 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає -231221,50 грн., та по відсотках - 18613,03 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 148773,95 грн. У зв'язку з систематичним порушенням була нарахована неустойка: пеня - 5110,78 дол. США, що по курсу НБУ на дату розрахунку складає - 40850,45 грн. У зв'язку з систематичним порушенням Боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого Кредитного договору йому була нарахована неустойка. З метою забезпечення належного виконання зобов'язання за Кредитним договором Акціонерний комерційний банк «ТАС-Комерцбанк» та фізична особа-громадянин України, яким є - [PERSON], уклали Іпотечний договір, відповідно до якого останній передав Банку в іпотеку наступне майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під [ADDRESS], загальною площею - 111,5 кв.м., житловою площею 61,5 кв.м., що належить [PERSON] на праві власності. Сторони оцінили вищезазначений предмет іпотеки в 260104,80 гривень, що є в еквівалентом 51505,90 доларів США (курс НБУ станом на 12.10.2007 становив 5,05 грн). В судовому засіданні встановлено що відповідачу направлялися вимога про усунення порушень умов кредитного договору та сплати процентів за користування кредитами, однак на день подання позову відповідачем не було вчинено жодних дій, що б свідчили про намір у добровільному порядку сплатити прострочену заборгованість, в тому числі не було здійснено погашення кредитної заборгованості. Суми заборгованості підтверджуються довідкою від 01.03.2013 року про розрахунок заборгованості за кредитним договором № 1303/1007/88-269 від 12.10.2007 року та розрахунком заборгованості за кредитном, де сума боргу становить 52 651,81 долар США. Таким чином, способом захисту порушеного права позивача є звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього. Відповідно до статті 37 Закону України "Про іпотеку"іпотекодержатель може задовольнити забезпечену вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. П. 12.3,12.3.1,12.3.2 договору іпотеки передбачено право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно із договором про задоволення вимог Іпотекодержателя, шляхом позасудового врегулювання, яким вважатиметься застереження, що міститься у вище згаданих пунктах іпотечного договору. Предмет іпотеки належить відповідачу [PERSON] на праві власності, яке підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії САВ 258837 від 20.09.2007 року та витягом про реєстрацію права власності від 20.09.2007 року на нерухоме майно, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під [ADDRESS], загальною площею - 111,5 кв.м., житловою площею 61,5 кв.м., що належить [PERSON] на праві власності. Згідно з Узагальненням судової практики розгляду цивільних справ, які виникають з кредитних правовідносин (2009-2010 рр.) Верховного суду України від 07 жовтня 2010 року враховуючи наведені вище норми законодавства (насамперед, ст. ст. 36, 37 Закону України "Про іпотеку") "не виключається можливість звернення стягнення в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки за рішенням суду. У цих нормах задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття ним права власності на предмет іпотеки ототожнюється передусім із способом звернення стягнення, який, поряд з іншими, може застосовуватися, якщо його передбачено договором. Тому, в разі встановлення такого способу звернення стягнення у договорі іпотекодержатель на підставі ч. 2 ст. 16 ЦК України має право вимагати застосування його судом. Крім того, було б нелогічно, що сторони за законом можуть це питання врегулювати в позасудовому порядку, але позбавлені цього права в судовому порядку за рішенням суду. Це б суперечило й ст. ст. 55, 124 Конституції України". Таким чином, іпотекодержатель у разі невиконання іпотекодавцем та/або боржником має право прийняти предмет іпотеки у власність в порядку, визначеному статтею 37 Закону України "Про іпотеку" і за рішенням суду. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі, а також іншим способом, встановленим договором або законом. Відповідно до умов договору іпотеки одним з способів захисту прав кредитора є звернення стягнення шляхом набуття у власність предмету іпотеки. Як встановлено ст. 12 Закону України "Про іпотеку", у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", встановлено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежне виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольни свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 ЗУ «Про іпотеку». Відповідно до статті 109 Житлового кодексу виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення, всі громадяни, що мешкають у ньому, зобовязані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Громадянам, відповідно до Житлового кодексу, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Відповідно до ч. 1,2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Із вимоги від 22.04.2013 року № 13.3/11, яка була надіслана на ім'я [PERSON], та Списку № 2917, де вказано поштові відправлення у виді рекомендованих листів, квитанції про оплату вище згаданих відправлень, випливає, що відповідач отримав повідомлення про добровільне виселення у зв'язку із невиконанням зобов'язань з виплати кредиту. Відповідно до п. 43 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 5 від 30 березня 2012 року: «При розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати таке: Згідно з частиною четвертою статті 9, статті 109 Житлового кодексу України, статей 39-40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк.» Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підставні, а тому необхідно звернути стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки та виселити без надання іншого житла [PERSON] Також суд вважає, що з [PERSON] слід стягнути сплачений судовий збір в сумі 3441,00грн. та 114,70 грн.

Outcome: approved