Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до відповідачів, в якому зазначив, що 01 березня 2014р. між ПАТ „РЕАЛ БАНК" та [PERSON] було укладено договір купівлі - продажу автомобілів № 01-03/1. Відповідно до умов договору позивач передавав у власність відповідачу автомобілі (6 одиниць) загальною вартістю 2815665,18 грн. Згідно п. 3.2. договору, відповідач перераховує на рахунок продавця суму коштів, вказану в п. 3.1. протягом 6 (шести) місяців з дня підписання цього Договору. 28.02.2014р. ПАТ „РЕАЛ БАНК" постановою Правління Національного банку України № 109 було віднесено до категорії неплатоспроможних. На підставі вищезазначеної постанови Рішенням № 10 від 28.02.2014 р. виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі за текстом - Фонд) розпочато процедуру виведення ПАТ «РЕАЛ БАНК» з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації. Тимчасова адміністрація запроваджується строком на три місяці з 03 березня 2014 р. по 02 червня 2014 р. Уповноваженою особою Фонду за тимчасову адміністрацію було призначено Кадирова Владислава Володимировича. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку. Договір купівлі - продажу автомобілів № 01-03/1 від 01.03.2014р. було укладено 01.03.2014р., тобто після винесення Національний банком України постанови про віднесення позивача до категорії неплатоспроможних та запровадження тимчасової адміністрації. Рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 10 про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ „РЕАЛ БАНК" та призначення уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію було прийнято 28.02.2014р., а вищезазначений договір було укладено 01.03.2014р., тобто вже після призначення Уповноваженої особи Фонду та призупинення всіх повноважень органів управління позивача. Таким чином, відповідно ч. 3. ст. 36 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Договір є нікчемним. Однією з головних функції уповноваженої особи Фонду за тимчасову адміністрацію є забезпечення збереження активів банку, запобігання втрати майна та збитків банку. Відповідно до п.3. ч. 2. ст. 38 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом 30 днів з дня початку тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку договорів (інших правочинів), укладених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення договорів (правочинів), виконання яких спричинило або може спричинити погіршення фінансового стану банку та які відповідають одному з таких критеріїв, серед яких, зокрема, договори про здійснення кредитних операцій та інші господарські договори, що мають на меті штучне виведення активів банку. Відповідно до ч. 3. ст. 38 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" такі договори є нікчемними. Уповноважена особа Фонду зобов'язана вжити заходів для витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами, а також має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням. У разі звернення до суду уповноваженої особи Фонду державне мито не сплачується. Відповідно до п.3.2. Договору відповідач перераховує на рахунок Продавця суму коштів, вказану в п. 3.1. протягом 6 (шести) місяців з дня підписання цього Договору. Враховуючи, що позивача визнано неплатоспроможним і бракує фінансових ресурсів для виплати клієнтам їх грошових коштів за вкладами (поточними рахунками), проведення оплати через півроку після укладення договору має вкрай негативні фінансові наслідки для позивача. Під час здійснення операцій з купівлі-продажу (обміну) з рухомим і нерухомим майном, потрібно обов'язково одержувати оцінку його вартості. Відповідно до вимог Постанови Кабінету міністрів України №231 та наказів Фонду Державного майна України від 10.06.2013 року №№ 793 - 799 вартість майна для продажу (обміну) повинна бути визначена як оціночна. Відповідно до Статуту ПАТ „РЕАЛ БАНК" (п. 10.23.30 п. 10.24) питання щодо прийняття рішення про обрання оцінювача майна Банку та затвердження умов договору, що укладатиметься з ним, встановлення розміру оплати його послуг належить до виключної компетенції Наглядової ради Банку. Протоколом № 35 від 28.02.2014р., на спільному засіданні Правління та Наглядової ради ПАТ „РЕАЛ БАНК" було вирішено надати Голові Правління згоду на реалізацію автомобілів за оціночною вартістю та обрати оцінювачем майна (Автомобілів) ТОВ „ІНТЕРНЕШНЛ КОНСАЛТІНГ", затвердити умови договору та суму оплати. Натомість залучено оцінювача ТОВАРНУ БІРЖУ „УКРРЕСУРС" оцінка якої була використана під час укладання Договору. Договір був укладений всупереч рішенню Правління та Наглядової ради ПАТ „РЕАЛ БАНК", зокрема, в частині обрання оцінювача майна, затвердження умов договору оцінки та суми оплати оцінювачу. Під час перебування позову у провадженні суду встановлено, що Автомобіль: Volkswagen Transporter; 2013 року випуску; номер кузова(VIN): [NUMBER]; державний номер [NUMBER]; було відчужено на користь [PERSON]. На автомобіль закріплено номерний знак [NUMBER] та виписано свідоцтво про реєстрацію [NUMBER]. На підставі викладеного позивач просить суд позов задовольнити, застосувати наслідки нікчемності правочину, - договору купівлі - продажу автомобілів № 01-03/1 від 01.03.2014р., а саме: · Volkswagen Transporter 2013 року випуску; номер кузова(VIN): [NUMBER]; · Volkswagen Transporter; 2012 року випуску; номер кузова(VIN): [NUMBER]; · Volkswagen Caddy; 2012 року випуску; номер кузова(VIN): [NUMBER]; · Volkswagen Amarok; 2012 року випуску; номер кузова(VIN): [NUMBER]; · Volkswagen Transporter; 2013 року випуску; номер кузова(VIN): [NUMBER]; · Volkswagen Caddy; 2012 року випуску; номер кузова(VIN): [NUMBER]. · Витребувати у [PERSON] (ІПН [NUMBER]) наступні автомобілі: · Volkswagen Transporter 2013 року випуску; номер кузова(VIN): [NUMBER]; · Volkswagen Transporter; 2012 року випуску; номер кузова(VIN): [NUMBER]; · Volkswagen Caddy; 2012 року випуску; номер кузова(VIN): [NUMBER]; · Volkswagen Amarok; 2012 року випуску; номер кузова(VIN): [NUMBER]; · Volkswagen Caddy; 2012 року випуску; номер кузова(VIN): [NUMBER]. · Витребувати у [PERSON] (ІПН [NUMBER]) наступний автомобіль: · Volkswagen Transporter; 2013 року випуску; номер кузова(VIN): [NUMBER]. · Повернути у власність ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА „РЕАЛ БАНК" (ЄДРПОУ 14360721) з наданням права здійснити реєстрацію в органах ДАІ МВС України наступні автомобілі: · Volkswagen Transporter 2013 року випуску; номер кузова(VIN): [NUMBER]; · Volkswagen Transporter; 2012 року випуску; номер кузова(VIN): [NUMBER]; · Volkswagen Caddy; 2012 року випуску; номер кузова(VIN): [NUMBER]; · Volkswagen Amarok; 2012 року випуску; номер кузова(VIN): [NUMBER]; · Volkswagen Transporter; 2013 року випуску; номер кузова(VIN): [NUMBER]; · Volkswagen Caddy; 2012 року випуску; номер кузова(VIN): [NUMBER]. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомили. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав та пояснив, що на момент укладення договору купівлі-продажу тимчасова адміністрація не була запроваджена, крім того позивачем обрано не належний спосіб захисту, оскільки маж позивачем та відповідачем [PERSON] не існує договірних відносин і в цьому випадку правила реституції не можуть бути застосовані. Просив у задоволенні позову відмовити. Представники третіх осіб в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, направили суду заяви, в яких просили розглядати справу за відсутності їх представників. Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, 01 березня 2014р. між ПАТ „РЕАЛ БАНК" та [PERSON] було укладено договір купівлі - продажу автомобілів № 01-03/1 (а.с. 7,8). Відповідно до умов Договору, позивач передав у власність відповідачу автомобілі (6 одиниць) загальною вартістю 2815665,18 грн. Згідно п. 3.2. Договору відповідач перераховує на рахунок продавця суму коштів, вказану в п. 3.1. протягом 6 (шести) місяців з дня підписання цього Договору. 28.02.2014р. ПАТ „РЕАЛ БАНК" постановою Правління Національного банку України № 109 було віднесено до категорії неплатоспроможних (а.с. 6). На підставі вищезазначеної постанови Рішенням № 10 від 28.02.2014 р. виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі за текстом - Фонд) розпочато процедуру виведення ПАТ «РЕАЛ БАНК» з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації. Тимчасова адміністрація запроваджується строком на три місяці з 03 березня 2014 р. по 02 червня 2014 р. Уповноваженою особою Фонду за тимчасову адміністрацію було призначено Кадирова Владислава Володимировича (а.с. 5). Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку. Договір купівлі - продажу автомобілів № 01-03/1 від 01.03.2014р. було укладено 01.03.2014р., тобто після винесення Національний банком України постанови про віднесення позивача до категорії неплатоспроможних та запровадження тимчасової адміністрації. Відповідно до ч. 1. ст. 36 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Відповідно до ч. 3. ст. 36 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після призначення уповноваженої особи Фонду, є нікчемними. Рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 10 про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ „РЕАЛ БАНК" та призначення уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію було прийнято 28.02.2014р., а вищезазначений договір було укладено 01.03.2014р., тобто вже після призначення Уповноваженої особи Фонду та призупинення всіх повноважень органів управління Позивача. Таким чином, відповідно ч. 3. ст. 36 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", договір є нікчемним. Відповідно до п.3. ч. 2. ст. 38 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом 30 днів з дня початку тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку договорів (інших правочинів), укладених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення договорів (правочинів), виконання яких спричинило або може спричинити погіршення фінансового стану банку та які відповідають одному з таких критеріїв, серед яких, зокрема, договори про здійснення кредитних операцій та інші господарські договори, що мають на меті штучне виведення активів банку. Під час здійснення операцій з купівлі-продажу (обміну) з рухомим і нерухомим майном, потрібно обов'язково одержувати оцінку його вартості. Відповідно до вимог Постанови Кабінету міністрів України №231 та наказів Фонду Державного майна України від 10.06.2013 року №№ 793 - 799 вартість майна для продажу (обміну) повинна бути визначена як оціночна. Відповідно до Статуту ПАТ „РЕАЛ БАНК" (п. 10.23.30 п. 10.24) питання щодо прийняття рішення про обрання оцінювача майна Банку та затвердження умов договору, що укладатиметься з ним, встановлення розміру оплати його послуг належить до виключної компетенції Наглядової ради Банку. Протоколом № 35 від 28.02.2014р., на спільному засіданні Правління та Наглядової ради ПАТ „РЕАЛ БАНК" було вирішено надати Голові Правління згоду на реалізацію автомобілів за оціночною вартістю та обрати оцінювачем майна (Автомобілів) ТОВ „ІНТЕРНЕШНЛ КОНСАЛТІНГ", затвердити умови договору та суму оплати (а.с. 9). Натомість залучено оцінювача ТОВАРНУ БІРЖУ „УКРРЕСУРС" оцінка якої була використана під час укладання Договору. Таким чином судом встановлено, що договір від 01.03.2014 року був укладений всупереч рішенню Правління та Наглядової ради ПАТ „РЕАЛ БАНК" в частині обрання оцінювача майна, затвердження умов договору оцінки та суми оплати оцінювачу та відповідно до ч. 3. ст. 36 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", вказаний правочин вчинений органами управління та керівниками банку після призначення уповноваженої особи Фонду, тобто є нікчемним. Згідно ч.1 ,2 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Частиною 1 ст. 216 Цивільного кодексу України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду зобов'язана вжити заходів для витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами, а також має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину. Норма частини першої статті 216 ЦК України, не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України. Судом встановлено, що Автомобіль: Volkswagen Transporter; 2013 року випуску; номер кузова(VIN): [NUMBER]; державний номер [NUMBER]; було відчужено на користь відповідача [PERSON] На автомобіль закріплено номерний знак [NUMBER] та виписано свідоцтво про реєстрацію [NUMBER]. Інші 5 автомобілів зареєстровані за відповідачем [PERSON] (а.с. 63-68). Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] немає договірних правовідносин, в зв'язку з чим до нього не можна застосовувати правила реституції щодо витребування автомобіля. Позивачем позову про витребування автомобіля від відповідача [PERSON] на підставі ст. 388 ЦК України не заявлено, тому позовні вимоги про застосування наслідків нікчемності правочину договору купівлі-продажу автомобілів № 01-03/1 від 01.03.2014 року щодо автомобіля Volkswagen Transporter; 2013, який зареєстрований за відповідачем [PERSON], про витребування вказаного автомобіля у відповідача [PERSON] та повернення його у власність ПАТ «Реал Банк» не підлягають задоволенню, в іншій частині позовних вимог суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до п. 22 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняється, зокрема, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Відповідно до п. 31 Постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» N 9 від 06.11.2009, у справах про визнання правочину недійсним без застосування наслідків недійсності судовий збір сплачується як із немайнового спору. У справах про застосування наслідків недійсного (нікчемного правочину) судовий збір сплачується залежно від вартості відшукуваного майна, щодо якого заявляються вимоги. Згідно договору, вартість автомобілів становить 2257037,40 грн., тобто стягненню з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає 3654 грн.

Outcome: partial