Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до кредитної спілки "Простір", [PERSON], в якому просить зняти арешт, накладений ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 10.04.2008 року на житловий будинок [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] В обґрунтування заявлених вимог вказав, що 05.10.2007 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладено кредитний договір. В якості забезпечення зазначеного зобов'язання 05.10.2007 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладено іпотечний договір про надання останнім в іпотеку житлового будинку [ADDRESS], який належить йому на праві власності. У зв'язку з порушенням [PERSON] умов кредитного договору 13.07.2013 року між ним та кредитором досягнуто домовленість про передачу вказаного нерухомого майна в розпорядження ПАТ КБ "Приватбанк". Проте, під час підготовки необхідних документів для реалізації предмета іпотеки було встановлено про накладення арешту на цей будинок, на підставі ухвали Ленінського районного суду м.Кіровограда від 10.04.2008 року. Накладення вказаного арешту унеможливлює подальшу реалізацію права позивача на звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому просить його скасувати, оскільки має пріотрітет перед іншими особами на вказане нерухоме майно. Представник позивач в судове засідання не з'явилась, проте надала до суду письмову заяву, де зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а розгляд справи просить провести без її участі. Відповідач КС "Простір" свого представника в судове засідання не направив, від нього надійшло клопотання про здійснення розгляду справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте надав до суду письмову заяву, де зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить розгляд справи провести без його участі. Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов необхідно задовольнити, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що на 05.10.2007 року між публічним акціонерним товариством комерційним банком "Приватбаннк" та [PERSON] укладено кредитний договір №KGAWGA01580001 (а.с.11-13). В якості забезпечення вказаного договору 05.10.2007 року між тими ж сторонами укладено та нотаріально засвідчено іпотечний договір, згідно якого [PERSON] передав в іпотеку кредитору належне йому на праві приватної власності нерухоме майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS] (а.с.4-6). Обтяження у виді заборони на нерухоме майно, розташованого за вказаною адресою, 05.10.2007 року внесено за реєстраційним №5785950 до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] На підставі ухвали Ленінського районного суду м.Кіровограда від 10.04.2008 року на житловий будинок [ADDRESS] накладено арешт, про що 14.10.2008 року до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна також внесено відповідний запис (а.с.10). Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 3 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що пріоритет права іпотекодержателя на задоволення своїх вимог виник у позивача значно рініше - 05.10.2007 року, а ухвала суду про накладення арешту майна була винесена пізніше ніж було укладено договір іпотеки та внесені відповідні реєстраційні дані до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, крім того, згідно ст. 14 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, а отже позивач має переважне право задовольнити свої вимоги перед іншими кредиторами, а тому позовну заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до кредитної спілки "Простір", [PERSON], про звільнення майна з під арешту, слід задовольнити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору, сплачені позивачем при подачі позову, підлягають стягненню на його користь з відповідачів в рівних частинах. На підставі ст.ст. 3, 7 Закону України "Про іпотеку", ст. 14 ЗУ "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", ст.ст. 15, 16, 60 ЦК України,

Outcome: approved