Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет застави шляхом його продажу від імені боржника. В обгрунтування позову покликається на те, що 28.01.2008 між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11289432000, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 25837 доларів США для придбання автомобіля та взяв на себе зобов'язання повернути наданий кредит у повному обсязі в строк до 28.01.2015 зі сплатою 14,50 % річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Кредитним договором [PERSON] передав у заставу автомобіль - легковий седан; марка Chevrolet; модель Epica LA69L; номер кузова [NUMBER]; рік випуску 2007; державний реєстраційний номер [NUMBER], який належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], зареєстрований Львівським відділом реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ, 21.06.2008 року. Згідно Договору застави, вартість заставленого автомобіля за домовленістю сторін складала 130480 грн. Рішенням Загальних Зборів Акціонерів від 27 жовтня 2009 року АКІБ «УКРСИББАНК» у зв'язку з приведенням своєї діяльності у відповідність до норм ЗУ «Про акціонерні товариства» змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство «УКРСИББАНК». 20.04.2012 між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» укладено договір факторингу №05/12, відповідно до якого ПАТ «УКРСИББАНК» відступив на користь ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС» своє право вимоги заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11289432000 від 28.01.2008. 20.04.2012 між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» укладено договір факторингу №05/12-КВ, відповідно до якого ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС» відступив на користь ТОВ «ВЕРДИКТ ФІНАНС» своє право вимоги заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11289432000 від 28.01.2008. На підставі вказаних договорів від 20.04.2012 до ТОВ«ВЕРДИКТ ФІНАНС» перейшло право вимоги, що виникло з Договору про надання кредиту, Договору застави, які укладені з відповідачем. Через неналежне виконання умов Договору у відповідача станом на 09.04.2015 утворилася заборгованість у розмірі 477186,19 грн. Оскільки відповідач неналежно виконує зобов'язання, забезпечені заставою, тому позивач набув права стягнути заборгованість. Просить в сдуовому порядку задовольнити позов шляхом продажу предмету забезпечувального обтяження та укладення договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем від імені боржника, що передбачено ст. ст. 26, 30 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Просить врахувати, що позивач фактично не може реалізувати своє право на продаж, відповідач не забезпечує доступу до автомобіля, який знаходиться у відповідача. У зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить такий задоволити. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився - 08.06.2015, 24.06.2015 та 10.07.2015, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд зі згоди представника позивача, обумовленої у клопотанні від 09.07.2015, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беріть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 28.01.2008 між АКІБ "УкрСиббанк", який в подальшому був переіменований у ПАТ "УкрСиббанк" та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11289432000, за умовами якого банк надав відповідачу для купівлі автомобіля кредит у розмірі 25837 доларів США, що еквівалентно 130476, 85 грн. за курсом Національного Банку на день укладення договору, строком на 7 років, з кінцевим терміном погашення 28.01.2015, а позичальник зобов"язувався повернути отримані кошти, сплатити проценти в розмірі 14, 5% річних та здійснювати повернення кредитних коштів щомісячно частинами згідно з графіком погашення платежів. Відповідно до ст.572 ЦК України та ст. 1 Закону України "Про заставу" в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (Заставодавцем) зобов"язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (договором застави). Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. З матеріалів справи вбачається, що з метою забезпечення і своєчасного виконання позичальником зобов'язань відповідно до пункту 2.1 договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11289432000 [PERSON] передав у заставу автомобіль, а саме: легковий седан; марка Chevrolet; модель Epica LA69L; номер кузова [NUMBER]; рік випуску 2007; державний реєстраційний номер [NUMBER], який належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], зареєстрований Львівським відділом реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ, 21.06.2008 року. Згідно Договору застави, вартість заставленого автомобіля за домовленістю сторін становить 130480,00 грн. та залишається у володінні та користуванні позичальника. Судом встановлено, що 20.04.2012 між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» укладено договір факторингу №05/12, відповідно до якого ПАТ «УКРСИББАНК» відступив на користь ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС» своє право вимоги заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11289432000 від 28.01.2008 року. 20.04.2012 між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» укладено договір факторингу №05/12-КВ, відповідно до якого ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС» відступив на користь ТОВ «ВЕРДИКТ ФІНАНС» своє право вимоги заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11289432000 від 28.01.2008 року. З додатку 1 до договору факторингу №05/12 від 20.04.2012р., яким передбачено реєстр боржників, вбачається передача ТзОВ"Вердикт Фінанс" права вимоги і щодо договору про надання споживчого кредиту та заставу транпортного засобу № 11289432000, укладеного між ПАТ"УкрСиббанк" та [PERSON] 28.01.2008 року. Вищенаведеним доведено, що ТзОВ"Вердикт Фінанс" набув повноважень заставодержателя, а відтак набув право вимоги до відповідача за його зобов"язаннями за договором про надання споживчого кредиту та заставу траснпортного засобу 11289432000, укладеним між ПАТ" УкрСиббанк" та [PERSON] 28.01.2008 року, а відтак доведеними є право ТзОВ"Вердикт фінанс" на звернення. Пункт 1 ч.1 ст.512 ЦК України передбачає, що кредитор у зобов"язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином ( відступлення права вимоги). Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов"язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Через неналежне виконання умов Договору у відповідача станом на 09.04.2015 утворилася заборгованість у розмірі 477186,19 грн., яка складається: 190520,35 грн. - заборгованість по основній сумі; 100161,28 грн - заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги; 77517,94 грн. - нараховані відсотки на дату подачі позову; 103270,97 грн. - пеня за несвоєчасно виконані зобов'язання; 5715,65 грн. три проценти річних від простроченої суми. Через неналежне виконання зобов'язань, забезпечених заставою, Позивач набув права стягнути заборгованість та задовольнити свої вимоги за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмету забезпечувального обтяження та укладення договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем від імені боржника, що передбачено ст. ст. 26, 30 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Однак позивач фактично не може реалізувати своє право на продаж через те, що відповідач не забезпечує доступ до автомобіля, автомобіль з усіма приналежностями знаходиться у відповідача, позивач позбавлений можливості передати автомобіль новому покупцю на виконання Договору купівлі-продажу разом з усіма при належностями, у позивача відсутні оформлені документально повноваження, необхідні для відчуження автомобіля, зняття його з обліку та вчинення усіх інших необхідних для продажу дій. Відповідно до п. 9 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2014 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" (із змінами, внесеними згідно з Постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 7 від 07.02.2014), право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинно бути виконано належним чином та в установлений строк, а згідно ст. 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Згідно з договором застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та договору застави, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця. Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частинами першою та сьомою статті 20 Закону України "Про заставу" передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. При частковому виконанні боржником забезпеченого заставою зобов"язання застава зберігається в початковому обсязі. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду. Відповідно до п.п.8.1, 8.2 Договору про надання споживчог кредиту та заставу транспортного засобу № 11289432000, укладеного між [PERSON] та ПАТ"УкрСиббанк" звернення стягнення на предмет застави здійснюється банком у випадках невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов"язань за цим договором. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється або на підставі рішення суду, або шляхом застосування позасудових засобів звернення стягнення. Відповідно до ст.13 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" зміни у відомостях про зареєстроване обтяження підлягають реєстації у встановленому порядку, якщо вони стосуються, зокрема, зміни обтяжувача внаслідок відступлення прав за правочином. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов"язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження ( ст.24 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень"). З витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін), яким підтверджується виконання ТзОВ"Вердикт Фінанс" вимог ст.24 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", вбачається, що ТзОВ "Вердикт Фінанс" 10.12.2013 зареєстровано звернення стягнення на підставі договору факторингу 05/12-КВ від 20.04.2012. Судом встановлено, що обставиною, яка стала підставою для звернення ТзОВ "Вердикт Фінанс" до суду з позовом про звернення стягнення на предмет застави виявився факт порушення (невиконання) позичальником своїх зобов"язань за кредитним договором, а саме: припинення погашення ним платежів за договором про надання споживчого кредиту, що підтверджується доданою до матеріалів справи випискою по кредитному договору, розрахунком заборгованості [PERSON] перед ТзОВ "Вердикт Фінанс" станом на 09.04.2015. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Вердикт Фінанс» підлягають задоволенню. При ухваленні рішення, судом враховуються ст.25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", п.42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних відносин", якими передбачено, що слід зазначати в резолютивній частині рішення у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Задовольняючи позов суд не вбачає за необхідне конкретизовувати у резолютивній частині рішення всі повноваження, які надаються судом ТзОВ "Вердикт Фінанс" для звернення стягнення на предмет застави - автомобіль марки Chevrolet; модель Epica LA69L; номер кузова [NUMBER]; рік випуску 2007; державний реєстраційний номер [NUMBER], який належить відповідачу на праві власності, а вважає достатнім зазначити в резолютивній частині про надання ТзОВ "Вердикт Фінанс" повноважень щодо зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, виготовлення та отримання дублікатів реєстраційних документів на даний автомобіль та всіх інших повноважень, необхідних для здійснення продажу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони судові витрати. А тому з відповідача в користь позивача слід стягнути сплачений позивачем при подачі до суду позову - судовий збір .

Outcome: approved