Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

[INFO] року в с. Устя Бершадського району Вінницької області померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно та на майно, на яке вона мала право на час своєї смерті. [PERSON] звернувся в суд з позовом до Устянської сільської ради Бершадського району Вінницької області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Устянське», Бершадської районної державної адміністрації Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, в якому стверджує, що він є єдиним спадкоємцем першої черги за законом майна померлої матері [PERSON], інших спадкоємців майна померлої [PERSON] ні за законом, ні за заповітом немає, він прийняв спадщину після смерті матері в порядку ст. 549 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном у встановлений законом шестимісячний строк. Вважав, що прийняв все спадкове майно після смерті матері, однак в лютому 2015 року йому стало відомо, що його мати при житті мала право на земельну частку (пай) розміром 1,93 в умовних кадастрових гектарах, однак помилково була пропущена в списку ( додатку) до Державного акту на право колективної власності на землю № 21, виданого 03.01.1996 року відділом Держкомзему у Бершадському районі, що належить КСП «Ранок», с. Устя Бершадського району Вінницької області. На даний час він виявив намір успадкувати все майно, на яке мала право його мати [PERSON] на час своєї смерті, а саме: право на земельну частку (пай), розміром 1,93 в умовних кадастрових гектарах, вартістю на день смерті його матері 15720 грн. з земель запасу (резерву) Устянської сільської ради Бершадського району Вінницької області, оскільки являється спадкоємцем за законом першої черги майна померлої [PERSON], однак відсутній правовстановлюючий документ на земельну частку (пай), що є перешкодою у належному оформленні за ним права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, в зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] року [PERSON] визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 1,93 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості) на території Устянської сільської ради Бершадського району Вінницької області. Представник позивача [PERSON] на підставі довіреності [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій повідомив, що позовні вимоги [PERSON] підтримує та просив слухати справу у його відсутність. Представник відповідача ТОВ «Устянське» Марущак П.Г. в судове засідання не з"явився, надавши суду заяву, в якій повідомив, що позов [PERSON] визнає і просить справу розглянути у відсутності їх представника. Представник відповідача Устянської сільської ради Бершадського району - голова Устянської сільської ради Фіщук В.В. в судове засідання не з"явився, надавши суду заяву, в якій повідомив, що позов [PERSON] визнає і просить справу розглянути у відсутності їх представника. Представник Бершадської районної державної адміністрації на підставі довіреності в судове засідання повторно не з"явився, хоча був належно повідомлений про час та місце судового розгляду судовою повісткою, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно із нормами ст. 25 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію» та ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи, щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» право на земельну частку (пай) та право на земельну ділянку, яка виділена в натурі (на місцевості), можуть бути об'єктом спадкування. Відповідно до частини 2 статті 5 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року суб'єктами колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших сільськогосподарських підприємств. Згідно частини 2 статті 23 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарськомупідприємству,сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у колективній власності громадян - членів такого підприємства, кооперативу, товариства. До державного акта додається список цих громадян. Земельний пай відповідно до Указів Президента України від 10 листопада 1994 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» та від 8 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» - це умовна частка землі, визначена у результаті поділу земель, переданих державою у колективну власність, серед членів сільськогосподарського підприємства. Право на нього мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, відповідно до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до вимог статті 529 ЦК України (в редакції 1963р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Як вбачається із п. „г" ч. 1 статті 81 Земельного кодексу України (від 25 жовтня 2001 року) громадяни набувають права власності на земельну ділянку на підставі прийняття спадщини. Частина 1 статті 15 ЦК України закріплює за кожною особою право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування: При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року , Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], яка померла у с. Устя Бершадського району Вінницької області, є матір'ю позивача (а.с.22); єдиним спадкоємцем першої черги після її смерті є [PERSON], що вбачається з довідки за № 218, виданої 27.02.2015 року Устянською сільською радою (а. с. 13); [PERSON] одержала на своє ім'я сертифікат про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) серії [NUMBER], виданий Устянською сільською радою Бершадського району Вінницької області на пайовий фонд майна КСП "Ранок" с. Устя ( правонаступник ТОВ "Устянське", с. Устя) в розмірі 2893 гривні, що підтверджує що на момент розпаювання майна та землі КСП "Ранок вона була колгоспним пенсіонером ( а.с.32); 03 січня 1996 року видано Державний акт на право колективної власності на землю КСП "Ранок", с. Устя Бершадського району Вінницької області; розмір земельної частки (паю) в даному підприємстві становить 1,93 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) і її вартість становить на день смерті [PERSON] 15720 гривень (а. с. 17а); [PERSON], як член КСП "Ранок", набула право на земельну частку (пай) в цих землях згідно з п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року № 720. Згідно з вказаною нормою право на земельну частку (пай) мають члени КСП, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. До списку громадян, який доданий до вказаного Державного акту [PERSON] помилково внесена не була. Спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняв позивач [PERSON] у відповідності до положень ст. ст. 548 та 549 ЦК України (1963 року), вступивши в управління та володіння спадковим майном, доглядає за спадковим майном, охороняє його, сплачує страхові платежі, що підтверджується довідкою Устянської сільської ради Бершадського району Вінницької області № 218 від 27.02.2015 року ( а.с.13). Сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім'я [PERSON] не видавався та у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) не реєструвався в зв'язку зі смертю останньої. Через відсутність правовстановлюючого документа, сертифіката на земельну частку (пай), позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на вказане майно у приватного нотаріуса Бершадського районного нотаріального округу Вінницької області . Сукупність наведених доказів свідчить про те, що [PERSON] на момент розпаювання землі КСП "Ранок" с. Устя, була пенсіонеркою, яка раніше працювала в цьому КСП і залишалась членом КСП, тому у відповідності до п.2 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 8 серпня 1995 року №720 за життя набула права на земельну частку (пай) в колективній власності на землю КСП "Ранок" села Устя Бершадського району Вінницької області розміром 1,93 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) і це право увійшло до складу спадщини, яка відкрилася після її смерті [INFO] року, а тому за позивачем слід визнати право на спадщину за законом після смерті [PERSON]

Outcome: approved