Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача та просить суд визнати недійсним кредитний договір М457124-А від 28.12.2018 року. Позов мотивований тим, що 28.12.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СС Лоун» та нею було укладено договір надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №457124-А.Проте фактично працівники Товариства з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН» при видачі кредитних коштів, не ознайомлюють позичальника з умовами кредитування та ризиками, так як вона ні де про це не ставила свій підпис. Поряд з ним працівники фінансової установи не надали їй Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту відповідача, які затверджені 05.04.2017р. Наказом № 0504-1. Вважає, що відповідач, скориставшись її необізнаністю, навмисно не дотримав та грубо порушив імперативні вимоги діючого законодавства України, які визначені та встановлені Законом, що є істотними і необхідними для даного виду договорів, зокрема відповідач не надав їй повної, всебічної, об`єктивної та достовірної інформації, про умови кредиту перед укладенням та під час укладення договору про надання споживчого кредиту. Проте їй, як споживачу, не була надана ця інформації, яка стосується суті наданих фінансових послуг, а отже відсутнє і будь яке письмове підтвердження про ознайомлення її з вищенаведеною інформацією та взагалі з усіма умовами кредитного договору. З відзиву на позов, вбачається, що 28 грудня 2018р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «СС Лоун» та [PERSON] було укладено Договір надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №457124-А. Кредитний договір було укладено на підставі Примірного договору надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, що затверджений 04.12.2018р. наказом директора ТОВ «СС Лоун» №0412-1 (додається) та Правил надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «СС Лоун», затверджені 14.12.2018р. наказом директора ТОВ «СС Лоун» №0412-1. 24.01.2019р. між Позичальником та Кредитодавцем було укладено додаткова угода №1 до Кредитного договору щодо продовження терміну платежу до 22.02.2019р. (додаткова угода №1 до Кредитного договору додається), в зв`язку з чим у Позичальника виникли зобов`язання щодо сплати процентів за користування кредитом за стандартною процентною ставкою. Починаючи з 23.02.2019р. у Позичальника виникла заборгованість за Кредитним договором щодо сплати суми кредиту та нарахованих процентів, яку Позичальник і досі не погасив, в зв`язку з чим у Позичальника також виникли зобов`язання зі сплати пені. Так, процес укладання Кредитного договору з Позивачем відбувався наступним чином. Позивач зайшов на веб-сайт Відповідача www.ccloan.ua (надалі - веб-сайт Товариства) де він мав змогу ознайомитись з Правилами, текстом примірного Кредитного договору, інформацією щодо умов надання та погашення кредиту (сума та строк кредиту, розмір процентної ставки, сукупна вартістю кредиту для Позичальника, розмір річної процентної ставки, розмір пільгової процентної ставки, що діяла протягом дії програми лояльності, розміром неустойки тощо), інформацією, передбаченою ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (в редакції, що діяла на дату укладання Кредитного договору), ліцензією Товариства, фінансовим звітом тощо (вказані документи та інформація знаходяться за посиланням https://www.ccloan.ua/ru/yurydycheskaya-ynformatsia/ Надалі Позивач пройшов реєстрацію в Інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства (надалі - ITC Товариства), що свідчить, що Позивач ознайомився з Правилами та іншою наданою йому інформацією (копії відповідних сторінок з ITC Товариства додаються). Під час проходження реєстрації в ITC Товариства, Позивач: надав всі свої особисті дані (серію та номер паспорта; назву органу, що видав паспорт та дату його видачі; дату та рік народження; ідентифікаційний номер; свій номер мобільного телефону [NUMBER] ; електронну пошту [INFO] стать; сімейний стан; назву та номер телефону роботодавця; вказав розмір доходів та витрат; трудовий стаж на останньому місці роботи; доходи; ПІБ брата та його/її номер мобільного телефону; адресу реєстрації та проживання тощо (копії відповідних сторінок з ITC Товариства додаються); надав згоду на обробку персональних даних, шляхом проставлення в ITC Товариства електронної відмітки, як того вимагає ст.2 Закону України «Про захист персональних даних» (копії відповідних сторінок з ITC Товариства додаються); створив в ITC Товариства свій Особистий кабінет, а також логін та пароль для входу в Особистий кабінет; Після завершення процесу реєстрації Позивача в ITC Товариства та створення Особистого кабінету, Позивач зайшов в свій Особистий кабінет, в якому Позивач вчинив наступні дії: - завантажив фотографію на якій відображене обличчя Позичальника з її паспортом громадянки України в руках. - в порядку передбаченому п.4.10 Правил пройшов процедуру верифікації своєї платіжної картки, на яку, в подальшому, були перераховані кредитні кошти. - подав кредитну заявку (в якій він обрав бажану суму і строк кредиту. З Правилами Позивач ознайомився в своєму Особистому кабінеті шляхом перенаправления (відсилання) на них за посиланням ПРАВИЛА НАДАННЯ ГРОШОВИХ КОШТІВ У ПОЗИКУ TOB «СС ЛОУН» https://www.ccloan.ua/ua/pravila. Після погодження з Позивачем умов надання кредиту Позивач уклав з Товариством електронний Кредитний договір, який був підписаний Позивачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «110238», що повністю відповідає вимогам п.п. 6,8 ст.11 та ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Так, згідно умов Кредитного договору Кредитодавець надав Позичальнику не позику, а кредит. Перед укладанням Кредитного договору Позивачу була надана повна, всебічна, об`єктивна та достовірна інформація щодо умов отримання та погашення кредиту, а також інформація передбачена вимогами чинного законодавства України. Також Позивач ознайомився з Кредитним договором, Правилами, інформацією передбаченою ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», що підтверджується відповідними відмітка Позивача в ITC Товариства. Кредитний договір було укладено в ITC Товариства і підписано за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора, що повністю відповідає вимогам чинного законодавства. Крім того, Відповідач не обмежував Позивача у часі при здійсненні ознайомлення з вищевикладеною інформацією та наданими документами і не вводив Позивача в оману при здійснені ним свідомого вибору. До того ж, у випадку незгоди Позивача з умовами отримання чи погашення кредиту та/або іншою наданою/розміщеною на веб-сайті та/або в ITC Товариства інформацією, Позивач мав право відмовитись від отримання кредиту та вийти з ITC Відповідача, що Позивач не зробив, на підставі чого є безпідставним посилання Позивача на ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору, а також, що умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Розмір компенсації (пені), що була нарахована Товариством Позичальнику після невиконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором, не перевищує 50% від вартості продукції (суми наданого кредиту) і складає лише 48% від суми кредиту, що підтверджує відсутність порушень п.5 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів». Також не заслуговує на увагу суду і твердження Позивача, що відсутність в Кредитному договорі умови про відкликання згоди Позивача про обробку його Персональних даних є порушенням закону та є підставою для визнання п.10.10 Кредитного договору недійсним. Відповідь на відзив стороною позивача до суду не подавалась. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явилася,надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з"явився,про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. У справі встановлено, що розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 13.04.2017 року № 1127, ТОВ «СС ЛОУН» видано ліцензію на провадження діяльності з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (а.с.77) 28.12.2018 року між ТОВ "СС ЛОУН" та [PERSON] в електронному вигляді було укладено договір надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №457124-А (а.с.107-119). Згідно п.п. 2.1., 2.1.1., 2.1.2. договору кредитодавець надає позичальникові фінансову послугу з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, а саме: кошти на умовах фінансового кредиту для власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, а позичальник зобов`язується повернути кредит та проценти за користування кредитом відповідно до умов договору, в національній грошовій одиниці України - гривні, в сумі 2000 грн. Термін платежу 25.01.2019 року. Згідно п.2.1.3 договору плата за користування кредитом у вигляді процентів є фіксованою та складає 1,33% в день, річна відсоткова ставка за кредитом складає 478,8%. Згідно п.2.2. договору кредит надається позичальнику в сумі, що зазначена в п.2.1.1. договору в безготівковій формі (шляхом зарахування відповідної суми платежу на платіжну картку позичальника). Сукупна вартість кредиту для позичальника з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов`язаних з одержанням,обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням кредитного договору складає 100,29% від суми кредиту 2005,8 грн (п.2.3.2.). Згідно п.3.4.5. договору позичальник зобов`язаний визнавати електронні документи, складені кредитодавцем і позичальником (заявки, договори, акти та інше) відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», як документи, складені в простій письмовій формі відповідно до законодавства України. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка платежів, який є невід`ємною частиною цього договору, розміщується в особистому кабінеті та надається позичальнику кредитодавцем разом із договором (п.4.2.). Пунктом 4.6. договору передбачено, що у разі неповернення строкової заборгованості за договором до дня терміну платежу, нарахування процентів за користування кредитом припиняється. З дня, наступного за днем терміну платежу, нараховується пеня в розмірі 3% від суми кредиту, що не сплачена позичальником в термін платежу, за кожний день прострочення. Пеня нараховується протягом 60 календарних днів з першого дня прострочення терміну платежу. При цьому сумарна кількість днів нарахування пені за договором не перевищує 60 днів включно (п.5.4). Згідно п.10.5. договору сторони підтверджують, що даний електронний договір та всідодатки до нього має таку саму юридичну силу для сторін, як документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами сторін, тобто, вчинені в простій письмовій формі. Крім цього, між ТОВ "СС ЛОУН" та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №457124-А від 28.12.2018 року (а.с.120). Договором доручення № ФБ 309/05 від 25.05.2016 рокуукладеного між ТОВ "СС ЛОУН" та ТОВ «Платежі онлайн» передбачено, що ТОВ "СС ЛОУН" уповноважує ТОВ «Платежі онлайн» укладати угоди з Банками-еквайрами щодо проведення платежів клієнтів ТОВ "СС ЛОУН" на користь ТОВ "СС ЛОУН" та укладати угоди щодо проведення платежів ТОВ "СС ЛОУН" на користь клієнтів ТОВ "СС ЛОУН" (а.с.142-147). Відповідно до витягу з реєстру видатих позик, здійснених за допомогою сервісу Platon через технологічного партнера ТОВ «Платежі онлайн», 28.12.2018 року [PERSON] отримала 2000 грн (а.с.138,139). Згідно із ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частинами першою, третьою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Вирішуючи спір, судом встановлено, що 28.12.2018 року між ТОВ "СС ЛОУН" та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №457124-А шляхом ідентифікації [PERSON] та використання нею електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором для власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю. Оспорюваний договір був укладений в електронній формі. Дана обставина не заперечується і сторонами. Ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 ст. 11 цього Закону передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Статтею 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису згідно Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, вказане положення закону передбачає альтернативні дії, які свідчать про підписання електронного договору, серед яких його підписання одноразовим ідентифікатором. Таким чином, спірний договір підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тому відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Витягом з реєстру видатих позик, здійснених за допомогою сервісу Platon підтверджується надання [PERSON] 19.09.2017 року 2000 грн коштівна платіжну картку Позивача MASTERCARD № [NUMBER] через технологічного партнера ТОВ «Платежі онлайн» (а.с.138,139). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач зазначає, що фактично працівники відповідача при видачі кредитних коштів, не ознайомлюють Позичальника з умовами кредитування та ризиками, так як вона ніде про це не ставила свій підпис, що є порушенням ч.2 ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та ч.2 ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів». Вказане твердження позивача спростовується умовами договору. Так, зокрема в п.10.10 спірного договору зазначено, що позивач отримала від Кредитодавця до укладення цього Договору інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», та в частині другій статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»; повідомлена про свої права згідно частини шостої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та статті 8 Закону України «Про захист персональних даних»; інформація надана Кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства про захист прав споживачів та забезпечує правильне розуміння мною суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Не знайшли свого підтвердження також доводи позивача про те, що при укладенні договору порушено п.5 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», в зв`язку з чим пункт 5.3. договору є недійсним. Враховуючи законодавчі обмеження щодо нарахування пені (компенсації) у разі невиконання споживачем зобов`язання за договором, яка не може складати більше 50% вартості продукції (послуг) (п.5 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів»), відповідачем була нарахована пеня в розмірі 960 грн, що становить 48% від суми кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.151). Згідно розрахунку заборгованості, наданого відповідачем, станом на 23.05.2019 року розмір заборгованості [PERSON] за договором надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту №457124-А від 28.12.2018 року, становить 2000,00 грн - тіло кредиту, 1510,60 грн - проценти за користування кредиту, 960,00 грн - пеня. Таким чином, судом встановлено, що максимальний розмір пені, який нараховував відповідач за оспорюваним договором не перевищує 50% від суми кредиту, що свідчить про відсутність порушень з боку відповідача п.5 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» і, відповідно відсутність підстав для визнання недійсним п.5.3 договору. У зв`язку з викладеним, не підлягають задоволенню також вимоги про застосування наслідків, передбачених ст.216 ЦК України. Щодо порушень норм закону «Про захист персональних даних» то суд зазначає наступне. Відповідно до п.10.10 спірного договору позичальник підтверджує, що він повідомлений про свої права зазначені зокрема в ст.8 ЗУ «Про захист персональних даних» та - Повідомлений про мету обробки Кредитодавцем персональних даних Позичальника (будь-яка інформація про фізичну особу, в тому числі, але не виключно, інформація щодо: прізвища, імені, по батькові, інформація, яка зазначена в паспорті (або іншому документі, що посвідчує особу), реєстраційного номеру облікової картки платника податків, громадянства, місця проживання або перебування, місця роботи, посади, номерів контактних телефонів/факсів, адреси електронної пошти, тощо (надалі - Персональні дані), а саме: з метою оцінки фінансового стану Позичальника та його спроможність виконати зобов`язання за Договором, а також захисту своїх прав та інтересів; - Надав згоду на те, що у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань Позичальника перед Кредитодавцем на підставі цього Договору, Кредитодавець має право передати персональні дані Позичальника третім особам (включаючи, але не обмежуючись, бюро кредитних історій, кредитним установам, колекторським компанія) для захисту своїх законних прав та інтересів, стягнення заборгованості за Договором позики, договірної неустойки, збитків та інших засобів правового захисту; - Надав згоду, виступаючи в якості суб`єкта персональних даних і суб`єкта кредитної історії, на передачу своїх персональних даних в бюро кредитних історій на отримання та їх обробку з метою оцінки фінансового стану заявника та його спроможності виконати зобов`язання за Кредитним договором, а також захисту прав та інтересів Товариства. Позивач просить визнати даний пункт договору недійсним, бо у договорі не передбачене право відзивати свою згоду на обробку персональних даних. Суд не може погодитись з таким твердженням, оскільки відповідно до ст.6 ЦК України сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. В п.11 ч.2 ст.8 ЗУ «Про захист персональних даних» передбачено право особи відкликати згоду на обробку персональних даних. Дана стаття зазначена в договорі з якою позивач ознайомлений. Отже п.10.10 договору не може бути визнаний недійсним за таких підстав. Враховуючи викладене, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed