Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

В жовтні 2015 року ПАТ КБ "ПриватБанк" (надалі також позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі також відповідач), у якому зазначив, що 05.02.2008р. між ним та відповідачем укладено договір № ZRS0АК00090194 відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 12340,18 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевою датою повернення встановленою кредитним договором. Посилаючись на те, що відповідач умов договору належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 31.08.2015 утворилася заборгованість у розмірі 44673,07 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 9444,75 дол. США, заборгованості по процентам за користування кредитом 3821,81 дол. США, заборгованість по комісії 731,66 дол. США, пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором 28536,32 дол. США, а також штрафних санкцій:11,80 дол. США - штрафу (фіксована частина), 2126,73 США - штрафу (процентна складова). У судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, судові повістки, направлені на його адресу, повернені відділенням поштового звязку з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Відповідно до вимог ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення частково з огляду на наступне. Судом встановлено, 05.02.2008р. між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено договір № ZRS0АК00090194 відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 12340,18 дол. США зі сплатою відсотків у розмірі 10,5% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 04.02.2015 року. Як вбачається з наявних матеріалів справи [PERSON] не виконав взяті на себе кредитні зобов'язання, не погашав кредит та щомісячні проценти за наданим кредитом, внаслідок чого станом на 31.08.2015 утворилася заборгованість в сумі 44673,07 дол. США. Згідно вимог ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно ст. ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно до розрахунку суми заборгованості, яка була надана банком вбачається, що станом на 31.08.2015 утворилася заборгованість у розмірі 44673,07 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 9444,75 дол. США, заборгованості по процентам за користування кредитом 3821,81 дол. США, заборгованість по комісії 731,66 дол. США, пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 28536,32 дол. США, а також штрафних санкцій:11,80 дол. США - штрафу (фіксована частина), 2126,73 США - штрафу (процентна складова). Відповідно до ст. 549 ЦК України вбачається, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Судом встановлено, що позивачем ПАТ КБ "ПриватБанк" застосовано до відповідача два види відповідальності за порушення зобов'язань у вигляді пені у розмірі 28536,32 дол. США, штраф (фіксована частина) в розмірі 11,80 дол. США, штраф (процентна складова) у розмірі 2126,73 дол. США. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. Крім того, кредитним договором сторонами передбачена сплата штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по одному із грошових зобовязань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів. Враховуючи зазначене, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених устатті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року (справа №6-2003цс15). Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Згідно розяснень наданих у пункті 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, відповідно до частини першої статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. З огляду на викладене, виходячі з меж заявлених Банком позовних вимог, суд вважає обгрунтованим позов в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у сумі 9444,75 дол. США, заборгованості по процентами у сумі 3821,81 дол. США., заборгованості по комісії у сумі 731,66 дол. США та штрафів у сумі 2138,53 дол. США, що загалом становить суму 16136,75 дол. США, що за курсом 21,19 відповідно до службового розпорядження НБУ від 31.08.2015 року складає 341937,73 грн. Разом з тим, вимога про стягнення пені в розмірі 28536,32 дол. США не підлягає задоволенню у зв'язку з її безпідставністю. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 5129,06 грн. (14196,28 грн. х 341937,73 грн. / 946418,64 грн.). На підставі викладеного та

Outcome: partial