Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

У жовтні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» предявило через суд зазначений позов до [PERSON], посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 14 червня 2013 року відповідач отримав кредит в сумі 32783,55 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,0 %річних на суму залишку заборгованості за кредитом, проте позичальником в порушення умов договору сплата коштів систематично у визначені строки не здійснювалась в результаті чого виникла заборгованість, тому позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість станом на 30 вересня 2014 року в сумі 55918,82 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 31602,27 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 19927,56 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 11250,00 грн., а також штрафу відповідно до п.2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500,00 (фіксована частина) та 2638,99 грн. (процентна складова). Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, наполягаючи на його задоволенні з наведених у позові підстав та в подальшому у поданій заяві клопотав про розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі, заперечуючи тим, що відповідач ніколи не укладав кредитного договору 14 червня 2013 року на суму 32783,55 грн. та не отримував цих коштів, а подавав заяву на обслуговування у банку позивача і вказаний договір не можна вважати кредитним, тому просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. В подальшому представник відповідача клопотав про розгляд справи у його відсутності та відсутності відповідача. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, вислухавши пояснення предстанвиків сторін, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Однією з основних засад цивільного законодавства є свобода договору, а сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами та відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, вибрати на власний розсуд контрагента, про що говорить ст.ст. 3, 6, 627 ЦК України. Судом встановлено, що 29 червня 2005 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладений кредитний договір, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.113-114), за умовами якого відповідач отримав платіжну картку типу "Універсальна" з непоновлювальним кредитним лімітом в сумі 7500,00 грн. зі сплатою 3% річних щомісячними платежами в розмірі 7% строком дії до 30 червня 2007 року, про що свідчить розписка про отримання платіжної картки 18 липня 2005 року №5457082903187180 (а.с.115). За даними виписки по рахунку за даною картою останній платіж здійснено 12 жовтня 2007 року в сумі 200,00 грн. (а.с.86-90), після чого вказаною платіжною картою відповідач не користувався, оплати не здійснював. При цьому, залишок боргу за даним кредитним договором перенесений банком на власний розсуд на рахунок №26250600372215, де станом на 31 травня 2013 року накопичилась заборгованість в розмірі 32873,55 грн. Також судом встановлено, що 14 червня 2013 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем укладений договір про надання банківських послуг, який складався з анкети-заяви, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, Тарифів банку, з чим відповідач ознайомлений та погодився, про що свідчить його підпис в заяві від 14 червня 2013 року (а.с.10-11). Згідно вказаної анкети-заяви банк відкрив картковий рахунок №5457092302104769 та надав держателю платіжну картку типу "Універсальна Gold", проте ні анкета-заява не містить відомостей про кредитний ліміт та тип платіжної карти, згідно якого встановлені тарифи в Тарифах банку, Правилах користування платіжною картою, Умовах та правилах надання банківських послуг, ні відомостей про отримання коштів готівкою або наявним кредитним лімітом на вказаному рахунку матеріали справи не містять. Натомість з виписки по рахунку №5457092302104769 (а.с.102-103) встановлено, що відповідач вказаних коштів не отримував, при цьому рахунок відкритий заборгованістю в сумі 32783,55 грн. За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки, належні йому відповідно до ст. 1048, 1056-1 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Так, за розгляду справи встановлено, що відповідач 14 червня 2013 року коштів в сумі 32783,55 грн. не отримував, а наявна заборгованість є боргом за іншим кредитним договором - від 29 червня 2005 року. Відповідно, відповідач, не отримувавши коштів 14 червня 2013 року погашення заборгованості та умов такого погашення не виконував, а доводи позивача про договірне списання коштів із платіжної карти типу "Gold", яку останній отримав разом з платіжною картою "Універсальна Gold", та на яку здійснювалось перерахування заробітної плати, суд до уваги як доказ сплати кредиту, отриманого 14 червня 2013 року, прийняти не може, оскільки кредит 14 червня 2013 року не видавався. При цьому, суд зважає на те, що представник позивача протягом розгляду справи позовних вимог за предметом не змінював, визнавши обставини того, що 14 червня 2013 року при видачі картки "Універсальна Gold" грошові кошти не видавалися, а сума в розмірі 32873,55 грн. це заборгованість за кредитним договором від 29 червня 2005 року, яка рахувалась на спеціальному рахунку банку №26250600372215, відповідних позовних вимог за кредитним договором від 29 червня 2005 року не заявляв, роз'ясненими судом відповідно до ч.4 ст. 10 ЦПК України правами та не скористався, розпоряджаючись своїми процесуальними обов'язками згідно ст. 11 ЦПК України на власний розсуд. Таким чином, встановивши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані докази на належність, допустимість, достатність, кожний окремо і в своєму логічному взаємозв'язку, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на рахунок позивача.

Outcome: dismissed