Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

04.05.2018 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] договору № б/н від 18.11.2008 року, відповідач отримав кредит у розмірі 500 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Але відповідач не виконав своїх зобов'язань за кредитним договором у зв'язку з чим, станом на 31.03.2018 року утворилась заборгованість у розмірі 106453,51 грн. У зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 106453,51 грн. за кредитним договором № б/н від 18.11.2008 року, а також судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, але надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, в якій також зазначено, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, клопотання та заяви з боку АТ КБ "ПриватБанк" відсутні та у разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача [PERSON], який діє на підставі доручення в судове засідання не зявився, однак через канцелярію суду надав письмові пояснення щодо позову та просив врахувати письмові пояснення щодо перерахунку заборгованості за користування кредитом з застосуванням попередньої відсоткової ставки (30% річних) та просив застосувати до визначених правових відносин позовну давність, яку відраховувати від останнього платежу від 27.01.2017 року. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, вважає, що позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню. Так, судом встановлено, що відповідно до укладеного між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] договору № б/н від 18.11.2008 року, відповідач отримав кредит у розмірі 500 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення,що відповідає строку дії картки. Судом достеменно встановлено, що у відповідача, яким не дотримані умови кредитного договору № б/н від 18.11.2008 року, станом на 31.03.2018 року перед АТ КБ «ПриватБанк» існує заборгованість за кредитом у розмірі: 7993,71 грн. заборгованість за кредитом; 90998,71 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 2153,78 грн. заборгованість за пенею та комісією; штрафи: 250 грн. штраф (фіксована частка), 5057,31 грн. штраф (процентна складова) АТ КБ «Приват Банк» свої зобов'язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов'язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526,1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правил користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складається між відповідачем та банком Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленими «Тарифами Банку» Відповідно до п.5.6. «Правил користування платіжною карткою», боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в Банку, зокрема з Картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобовязань. На підставі п.5.3 «Умов та правил надання банківських послуг», банк має право на зміну Тарифів, які викладені на банківському сайті. Згідно до п.5.7. «Правил користування платіжною карткою», [PERSON] має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх зобовязань. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов "договору, що підтверджується у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.. Згідно «Умов та правил надання банківських послуг» у разі порушення учасником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення [PERSON] має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим Договором. Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" свої зобов'язання за договором № б/н від 18.11.2008 року, виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.03.2018 року утворилась заборгованість у розмірі 106453,51 грн. Водночас, суд бере до уваги письмові пояснення представника відповідача, а саме той факт, що з наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] з 01.09.2014 року підвищив розмір процентної ставки з 30% до 34,80%, а 01.04.2015 року підвищив вказаний розмір ще раз, до 43,20% річних. Відповідно до ч.1, 3, 4 ст.1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на момент укладення договору) процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. В правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 11.10.2017 року у справі за № 6-1374цс17, суд вищої інстанції дійшов висновку про те, що боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку. Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. В матеріалах справи відсутні докази того, що ПАТ КБ «ПриватБанк», в визначений ст.1056-1 ЦК України строк, належним чином, письмово повідомив [PERSON] про зміну процентної ставки, а також доказів отримання відповідачем вказаного листа, про зміну умов договору, під розписку в матеріалах справи немає. Критичними є посилання ПАТ КБ «ПриватБанк» на Умови та правила надання банківських послуг згідно яких, боржник зобов'язаний самостійно отримувати виписки про стан картрахунків, у тому числі відслідковувати розмір процентної ставки, оскільки вказані умови договору, щодо повідомлення протирічать визначеному Законом порядку є нікчемними. Враховуючи, що ПАТ КБ «ПриватБанк» підвищило процентну ставку за користування кредитом без належного повідомлення про це відповідача, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню лише в межах попередньої відсоткової ставки. За змістом ч.3 ст. 254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Зокрема, ч.2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах №6-14цс14 від 19 березня 2014 року, №6-31цс15 від 3 червня 2015 року. За таких обставин, враховуючи строки позовної давності проведено перерахунок заборгованості за користуванням кредитом з застосуванням попередньої відсоткової ставки (30% річних). Так, згідно з розрахунку заборгованості, станом на 27.01.2014 року [PERSON] допустила заборгованість за кредитом в сумі 7993,71 грн., відсотками за користування кредитом у розмірі 06,07 гривень, після чого відповідачу було підвищено процентну ставку, яка й підлягає перерахунку. Розраховуючи заборгованість за процентами за період з 27.01.2014 року по 17.04.2018 року (тобто в межах строку позовної давності), суд враховує, що залишок заборгованості за кредитом, який складається з 0,00 гривень (сальдо поточної заборгованості) + 7993,71 гривні (сальдо простроченої заборгованості) x 30% (річна процентна ставка) / 365 днів (кількість днів в році, що визначена домовленістю сторін при укладенні договору) х 1541 день (строк, за який нараховані проценти) - 10124,64 гривні. Таким чином загальний розмір заборгованості за процентами станом на 17.04.2018 року складає 10130,71 гривень (06,07 гривень, заборгованість за процентами станом на 27.01.2014 року + 10124,64 гривні, за період з 27.01.2015 року по 17.04.2018 року). Також підлягає до стягнення заборгованість за пенею в сумі 2153,78 грн. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно Умов та Правил надання банківських послуг за несвоєчасну оплату послуг, передбачених договором клієнт сплачує банку пеню. В даному випадку дана вимога банку не оспорюється відповідачем. Також задоволенню не підлягає стягнення з відповідача штрафу, а саме фіксованої ставки та процентної, оскільки за своєю правовою природою дані штрафи дублюють пеню, як санкцію за неналежне виконання зобов'язання,що не відповідає ст.61 Конституції України, згідно якого ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № б/н від 18.11.2008 року у розмірі 20278,20 грн., яка складається з наступного ( 7993,71 грн. заборгованість за кредитом; 2153,78 грн. заборгованість за пенею та комісією; заборгованість за відсотками 10130,71 грн.) Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial