Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Позивач ПАТ "Універсал Банк" звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, мотивуючи свої вимоги тим, що 14.12.2007 р. між ВАТ "Універсал Банк", правонаступником якого є ПАТ "Універсал Банк ", та відповідачем [PERSON] був укладений Кредитний договір № 057-2914/840-0701 на суму 205 423,00 доларів США із сплатою 12,45 % річних із строком повернення до 10.12.2037 р. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Кредитним договором іпотекодавець [PERSON] передав в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру за адресою [ADDRESS]. Банк свої зобов'язання виконав у повному обсязі, кредит надав, але відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, кредит та відсотки в повному обсязі не сплачує, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 1 888 251,15 грн., яка за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18.12.2012 р. була стягнута з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ "Універсал Банк". Однак, рішення суду відповідачами виконано не було, заборгованість за кредитним договором залишилась непогашеною. На підставі викладеного Банк вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить суд в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором щодо оплати заборгованості у розмірі 1 888 251,15 грн. звернути на користь ПАТ «Універсал банк» стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 14.12.2007 р., а саме квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], шляхом проведення прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки у межах процедури виконавчого провадження, за ціною встановленою у процесі здійснення виконавчого провадження. Виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з квартири, що є предметом іпотеки із зняттям їх з реєстраційного обліку та покласти на відповідачів судовий збір. В судовому засіданні представник позивача Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» - Дуднік Олег Сергійович повністю підтримав позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON], який діє в своїх інтересах та в інтересах [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що 14.12.2007 р. між сторонами укладено кредитний договір, за яким він отримав від банку кошти в розмірі 205 243,00 дол. США для особистих потребне пов'язаних з підприємницькою діяльністю. А саме, за рахунок цих коштів придбана квартира [ADDRESS], яка передана в іпотеку банку на підставі договору іпотеки від 14.12.2007 р. Набуття квартири необхідне для проживання сім'ї (відповідачі). Також зазначив, що на даний час діє мораторій на звернення стягнення на житлові приміщення. На підставі викладеного відповідач просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином (а.с. 67). Третя особа Дарницький районний відділ державної міграційної служби України в м. Києві в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву про розгляд справи без участи їхнього представника (а.с. 61). Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ "Універсал Банк" не підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 14.12.2007 р. між ВАТ "Універсал Банк", правонаступником якого є ПАТ " Універсал Банк ", та відповідачем [PERSON] був укладений Кредитний договір № 057-2914/840-0701 на суму 205 423,00 доларів США із сплатою 12,45 % річних із строком повернення до 10.12.2037 р. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Кредитним договором 14.12.2007 р. між ВАТ "Універсал Банк", та відповідачем [PERSON] був укладений Договір іпотеки, відповідно до умов якого відповідач передав в іпотеку Банку предмет іпотеки, а саме квартиру, що має чотири жилі кімнати, загальною площею 94,70 кв.м., житловою площею 54,00 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки форми № 3 в квартирі, що є предметом іпотеки зареєстровані та проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 45). Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобовязання не допускається. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Згідно ст. 629 ЦК України Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як вбачається з письмових матеріалів справи, Банк свої зобов'язання виконав у повному обсязі, а відповідач зобов'язання за Договорами у повному обсязі не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість. Станом на 23.06.2014 р. загальна сума заборгованості [PERSON] перед позивачем становить 1 888 251,15 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18.12.2012 р. про стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ "Універсал Банк" суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 1 888 251,15 грн., яке набрало чинності та сторонами по справі не оспорюється. Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" в разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Статтею 7 Закону передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині. Так, 07.06.2014 р. набрав чинності Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", відповідно до умов якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме майно, яке вважається предметом застави або предметом іпотеки згідно із ст. 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно і загальна площа такого нерухомого майна не перевищує 140 кв.м. для квартири та 250 кв.м. для жилого будинку. Під час розгляду справи судом встановлено, що квартира, яка є предметом іпотеки придбана за кредитні кошти отримані в іноземній валюті, площа квартири не перевищує 140 кв.м., договір по якому отримані кредитні кошти є споживчим, а також те, що у власності відповідачів не має іншого нерухомого майна. Предмет іпотеки, на який позивач просить звернути стягнення, підпадає під дію Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" та не може бути примусово стягнутий (відчужений) без згоди власника, а згоди власника на звернення стягнення надано не було. Враховуючи те, що протягом дії вказаного вище Закону інші Закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм, у суду відсутні підстави для задоволення позову на даний час. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Банку є безпідставними та необґрунтованими, а тому такими, що не підлягають задоволенню. Що стосується вимог про зняття з реєстрації, то вони є похідними від вимоги про виселення, а тому також не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed