Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

У березні 2014 року до суду звернувся [PERSON] із вказаною заявою, в якій просив встановити факт належності йому договору дарування від 19 вересня 1997 року, посвідченого П'ятою Миколаївською державною нотаріальною конторою за р. № 2-1672, як такому, що прийняв в дар житловий будинок [ADDRESS]. В обґрунтування заяви заявник вказував, що йому [PERSON] на праві власності, на підставі договору дарування від 19 вересня 1997 року, посвідченого П'ятою Миколаївською державною нотаріальною конторою за р. № 2-1672, належить житловий будинок [ADDRESS], подарований йому його батьком, якій помер 16 липня 2001 року. Також заявник вказував, що відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" він звернувся до Реєстраційної службі Миколаївського міського управління юстиції із заявою про державну реєстрацію його права власності в Єдиному державному реєстрі прав на нерухоме майно. Але Реєстраційна служба відмовила йому в державної реєстрації його права власності, мотивуючи тим, що в правовстановлюючому документі на житловий будинок (договорі дарування) його прізвище зазначене як "[PERSON]" в той час як у паспорті громадянина України він записаний на прізвище "[PERSON]". Таким чином, для оформлення його прав власності виникла необхідність в судовому порядку встановити юридичний факт - факт належності вказаного правовстановлюючого документу. Посилаючись на те, що встановлення юридичного факту, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядається у судовому порядку, просив заяву задовольнити. В судовому засіданні заявник підтримав заяву на підставах, викладених в ній, та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи - П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явився, надали заяву про розгляд справи в їх відсутність, проти задоволення заяви не заперечували. Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт належності заявникові, як власнику, правовстановлюючого документа на житловий будинок - договору дарування від 19.09.1997 року. Вислухавши пояснення заявника, свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши і перевіривши докази по справі, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню на підставі п.5 ч.2 ст. 234, ст. 235, ст.ст. 256-259 ЦПК України, п.п. 1-4, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року з змінами „Про судову практику у справах про встановлення фактів, які мають юридичне значення". Як вбачається з матеріалів справи, на час укладення договору дарування у заявника та у його батька (дарувальника) були паспорти ще зразка Радянського Союзу, в яких їх прізвище було вказане російською як "[PERSON]». Нотаріус, яка складала договір дарування, записала їхнє з батьком прізвище так, як воно звучить російською без урахування української транскрипції, тобто "[PERSON]". Після отримання заявником та його батьком паспортів громадян України, їх прізвище записали як "[PERSON]", тобто з урахуванням його українського значення. Виправити помилки в позасудовому порядку неможливо. Факт належності вищевказаного правовстановлюючого документу заявнику підтверджується наступним: співпаданням прізвища (крім однієї літери, яка до речі російською та українською пишеться однаково), ім'я та по-батькові в паспорті заявника та договорі дарування; співпаданням прізвища (крім однієї літери), ім'я та по-батькові в свідоцтві про смерть батька заявника та договорі дарування; пропискою (реєстрацією) заявника та його батька в житловому будинку, вказаному в договорі дарування; копією свідоцтва про народження заявника, рішенням виконкому Жовтневої селищної ради депутатів трудящих від 30.05.1956 року "Про відведення земельної ділянки на будівництво індивідуального житлового будинку та про дозвіл на будівництво в сел.Жовтневе". Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки від цього залежить реєстрація права власності на нерухоме майно, яке належить йому на підставі договору дарування.

Outcome: approved