Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 17 липня 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви №001-18010-170713, згідно з якою відповідачу було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, видано платіжну картку, а також ПІН-код до картки, та надано кредит шляхом відкриття Кредитної лінії на загальну суму 45400 грн. 00 коп. В порушення умов кредитного договору відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитнти догором, внаслідок чого виникла заборгованість, яка за станом на 17.02.2017 року становить 51889 грн. 82 коп., яка складається з тіла кредиту - 00 грн. 00 коп., простроченого тіла кредиту - 39135 грн. 63 коп., заборгованості за відсотками - 12754 грн. 19 коп., заборгованості за комісіями - 00 грн. 00 коп. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість у розмірі 51889 грн. 82 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 26). Згідно ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання позивача суд вирішив можливим розглянути справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином (а.с.22,24 ), до суду не з'явився. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до положення ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд провів розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено, що 17 липня 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви №001-18010-170713, що підтверджується особистим підписом [PERSON] (а.с.6) Згідно з п.п. 2.1; 2.2; 2.5 частини 1 вищевказаного Договору позивач відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, (надалі за текстом - Рахунок). Відповідно п.2.3 частини 2 Договору Банк встановлює ліміт Кредитної лінії у розмірі - 45400 грн. Відповідно до п.7.1 частини 3 Договору складовою та невід'ємною частиною цієї Пропозиції є Правила та Тарифи Банку, із якими [PERSON] був ознайомлений в письмовій формі (а.с.6). Відповідно до умов Договору позичальник зобов'язаний щомісяця, у строки здійснювати погашення частини суми заборгованості своєчасно та в повному обсязі. ПАТ "Дельта Банк" виконав взяті на себе зобов'язання, відкрив [PERSON] картковий рахунок № [NUMBER] від 17 липня 2013 року в національній валюті України - гривні та встановив ліміт Кредитної лінії у розмірі 45400 грн., що підтверджується особистим підписом [PERSON] у заяві щодо відкриття рахунку (а.с.6). При укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що сторони не ставили питання про розірвання договору від 17 липня 2013 року. Таким чином між позивачем та відповідачем виникли цивільні права та обов'язки, які вони врегулювали договором від 17 липня 2013 року. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором від 17 липня 2013 року укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] заборгованість станом на 17 лютого 2017 року становить - 51889 грн. 82 коп., яка складається з тіла кредиту - 00 грн. 00 коп., простроченого тіла кредиту - 39135 грн. 63 коп., заборгованості за відсотками - 12754 грн. 19 коп., заборгованості за комісіями - 00 грн. 00 коп. (а.с.5). За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Відповідач [PERSON] не оспорював договір позики, укладений між ПАТ "Дельта Банк" та ним, не надав суду доказів, що кредитний договір укладений відповідачем проти його справжньої волі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідач не надав доказів того, що він договір не укладав, не отримував кредитний ліміт на платіжну картку, не отримував грошові кошти, своєчасно та в повному обсязі виконував умови договору та не надав доказів про відсутність заборгованість чи про заборгованість у меншому розмірі. Суд вважає за доцільне стягнути з [PERSON] заборгованість за договором від 17 липня 2013 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі - 51889 грн. 82 коп., яка складається з тіла кредиту - 00 грн. 00 коп., простроченого тіла кредиту - 39135 грн. 63 коп., заборгованості за відсотками - 12754 грн. 19 коп., заборгованості за комісіями - 00 грн. 00 коп., яка виникла станом на 17 лютого 2017 року та яка заявлена позивачем в позовній заяві. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, які позивач зазначає у розмірі 1600 гривень як витрат на сплату судового збору, які підтверджуються квитанцією (а.с.2), суд виходить з того, що згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. ст. 6, 526, 530, 533, 549, 612, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 14, 57, 60, 74, 88, 158, 212, 213, 214, 215, 224 ЦПК України,-

Outcome: approved