Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

17 листопада 2014 року публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (далі - ПАТ "Дельта Банк") звернулось в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 11 серпня 2011 року між ПАТ "Дельта Банк" та відповідачем [PERSON] було укладено договір, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття невідновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. з лімітом на день укладення договору - 5988 грн. 14 коп. Відповідач не виконує належним чином свої зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим станом на 18 серпня 2014 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 5 651 грн. 59 коп. Просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у сумі 5 651 грн. 59 коп. та судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у позовній заяві просить розгляд справи проводити за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судому засіданні позовні вимоги визнала, у зв'язку з важким матеріальним станом просила розстрочити сплату заборгованості за кредитом по 500 грн. на місяць до повного погашення. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підставна та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 11 серпня 2011 року між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] укладено договір № 003-02510-110811 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки (далі - договір), згідно із умовами якого банк відкрив відповідачу (Держателю) картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, надав в користування картку платіжної системи Дельта та надав [PERSON] кредит шляхом відкриття невідновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. з встановленням на день укладення договору ліміту на рахунку у сумі 5 988 грн. 14 коп. Сума заборгованості відповідача за договором станом на 18 серпня 2014 року по тілу кредиту складає 5 651 грн. 59 коп. Зазначені обставини підтверджуються договором, розрахунком заборгованості (а.с. 3,10) та заперечуються відповідачем. Правовідносини, що виникли між сторонами, урегульовані нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та умовами укладеного між сторонами договору. Згідно із ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п.2.1 договору моментом надання Банком Держателю кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів, передбачених Тарифами, за умови відсутності на рахунку власних коштів Держателя. Пунктом 3.6 договору передбачено, що Держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу, складові якого зазначаються у Тарифах. Обов'язковими складовими обов'язкового мінімального платежу є частка погашення заборгованості, Овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. В залежності від умов тарифів до складу обов'язкового мінімального платежу можуть включатися інші платежі. Із п. 5.2 договору вбачається, що він набуває чинності з дати його укладення та діє до повного виконання сторонами зобов'язань за ним. Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Враховуючи вищевикладене та те, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує нічиїх прав та інтересів, його необхідно прийняти та ухвалити рішення про задоволення позову. Клопотання відповідача про розстрочення сплати заборгованості за кредитом не підлягає до задоволення, оскільки відповідачем не надано будь-яких доказів в обгрунтування свого тяжкого матеріального стану. Відповідно до ч.1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) судові витрати у справі слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved