Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

В серпні 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача суми боргу за кредитним договором. Обґрунтовуючи вимоги позивач в своїй позовній заяві вказував на те, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана відповідачем заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та банком договір №DNH4KР87800428 від 13.05.2006 року, відповідно до якого відповідач отримав 13.05.2006 року кредит у розмірі 1706,90грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 12.08.2016 року має заборгованість в розмірі 50109,16грн. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 50109,16 грн. та понесені судові витрати в розмірі 1378,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позовній заяві просив розглянути справу без його участі, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з викладеним, враховуючи, що представник позивача не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача по матеріалам, які є в наявності в справі і постановити заочне рішення, направивши за місцем мешкання відповідача копію рішення суду для відома. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Між сторонами склалися кредитні правовідносини. Визначення поняття зобов'язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (ст.ст. 530, 631 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Зі статуту публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" вбачається, що ПАТ КБ "Приватбанк" є правонаступником закритого акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк". З матеріалів справи вбачається, що при укладенні 13.05.2006 року договору кредиту № DNH4КР87800428 між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], останній надав згоду, що заява разом із запропонованими банком Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, тарифами складає між позичальником і банком кредитний договір, засвідчивши її своїм підписом. Відповідно до укладено договору кредиту («Розстрочка») №DNH4КР87800428 від 13.05.2006 року, позичальнику надано кредит у сумі 1706,90 грн. строком на 12 місяців з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 2,09% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, в обмін на зобов'язання позичальника поверненню кредиту, сплати процентів в обумовлених у заяві та умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строки, а також сплати комісії, яка зазначена в умовах. З заяви позичальника DNH4КР87800428 від 13.05.2006 року, яка є складовою частиною кредитного договору, вбачається, що погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з «03» по «10» число кожного місяця, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 162,59 грн. для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами. Згідно п.4.2 Умов, при порушенні Позичальником зобов'язань із погашення Кредит, Позичальник сплачує Банку відсотки за користування Кредитом в розмірі 6% в місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав, у зв'язку з чим, станом на 12.08.2016 року, має заборгованість в розмірі 50109,16 грн., з яких: 1704,90 грн. - заборгованість за кредитом; 12294,55грн. - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом; 33247,37 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором ; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2362,34 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з вимогами ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 р. №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Відповідно до вказаного розпорядження м.Маріуполь було включено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Судом встановлено, що відповідач є зареєстрованим за адресою Донецька обл., м.Маріуполь, вул.Блажевича, буд.7. Враховуючи наведене, суд вважає, що на договірні правовідносини між сторонами у справі розповсюджується дія Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». З позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» та розрахунку заборгованості вбачається, що з відповідача позивач просить стягнути станом на 12.08.2016 року пеню та штрафи. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення пені та штрафів за період з 14.04.2014 року по 12.08.2016 року задоволенню не підлягають на підставі ст.2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» З розрахунку заборгованості вбачається, що розмір нарахованої пені станом на 14.04.2014 року складає 18547,34грн. та саме цей розмір пені підлягає стягненню з відповідача відповідно до вимог ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Окрім того, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до відповідача в частині стягнення штрафів в сумі 500 грн. (фіксована частина) та 2362,34 грн. (процентна складова) є необгрутнованими та задоволенню не підлягають, оскільки з розрахунку заборгованості вбачається, що сума штрафів нарахована після 14 квітня 2014 року, а отже їх нарахування суперечить положенням ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Зважаючи на викладене, розмір заборгованості за кредитним договором, який підлягає задоволенню в даному випадку становить 32546,79грн., з яких: 1704,90 грн. - заборгованість за кредитом; 12294,55 грн.- заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом; 18547,34грн.-пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором. В решті позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» необхідно відмовити. Як вбачається з квитанції про сплату судового збору, розмір судових витрат складає 1378,00 грн., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційну до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: ( 32546,79грн. *100% / 50109,16 грн. ціни позову= 65%), тобто 65 % від суми сплаченого судового збору (65% * 1378,00 грн./100% = 895,70 гривень) складає 895,70 грн.

Outcome: partial