Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

19.06.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Балтської міської ради Одеської області, Балтської районної державної адміністрації Одеської області, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Свої вимоги позивач мотивує тим, що її дідусь [PERSON] з 1945 року був членом колгоспу «Ленінська іскра», в подальшому реорганізованого в КСП «Надія», розташованого в с. Борсуки Балтського району Одеської області. В 1970 році він вийшов на пенсію за віком як член колгоспу "Ленінська іскра". 11 листопада 1995 року, коли проводилось паювання земель КСП «Надія», [PERSON] був помилково пропущений в списках на паювання колгоспних земель. Він про це не знав, оскільки через похилий вік та поганий стан здоров'я у нього не було можливості дізнатися про це. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті [PERSON], - [PERSON], як спадкоємець за законом першої черги прийняла його спадщину в силу ст. 549 ЦК Української РСР, так як проживала з [PERSON] разом, доглядала та поховала його, розпорядилась його житловим будинком з господарськими будівлями, користувався предметами його домашнього вжитку. [INFO] померла [PERSON]. [PERSON] її спадщину як спадкоємець за заповітом прийняла, так як подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини бабусі. На даний час позивач вирішила оформити на себе право на земельну частку свого дідуся [PERSON], прийняту від нього у спадщину її бабусею [PERSON], однак нотаріусом [PERSON] було відмовлено в оформленні права на земельну частку (пай) через відсутність сертифікату на право на земельну частку (пай) та рекомендовано звертатися до суду. Після того, як в січні 2017 року [PERSON] дізналася про те, що паювання колгоспних земель відбулось до смерті її дідуся і він виявляється мав право на земельну ділянку, але його пропустили в списках, позивач неодноразово зверталась до Балтської міської ради Одеської області з питанням, чому [PERSON] не видали сертифікат на право на земельну частку (пай), на що її просили зачекати і запевняли, що вирішать дане питання. Однак в квітні 2017 року позивачу було остаточно відмовлено і рекомендовано звернутися до суд. Відтак позивач вважає, що перебіг позовної давності повинен рахуватися з квітня 2017 року. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні надавши пояснення, позов підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача - Балтської міської ради Одеської області до суду не з'явився, але надав відгук на позовну заяву, в якому не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, просить розглянути справу відповідно до вимог чинного законодавства та за їх відсутності. (а.с.21) Представник відповідача Балтської районної державної адміністрації Одеської області Півторак Д.М. в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав та проти задоволення позову не заперечує. Суд, ознайомившись з доводами позивача, оцінивши докази, що є у справі, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що [PERSON] з 1945 року був членом колгоспу «Ленінська іскра», в подальшому реорганізованого в КСП «Надія», розташованого в с. Борсуки Балтського району Одеської області, що підтверджується довідкою від 02.04.1990 р. (а.с.12) та архівною довідкою про стаж від 28.09.2017 р. № Ж-582/01-15, виданою КП «Трудовий архів» Балтської РДА Одеської області (а.с.44). В 1970 році [PERSON] вийшов на пенсію за віком як член колгоспу "Ленінська іскра". 11 листопада 1995 року, коли проводилось паювання земель КСП «Надія», [PERSON] був помилково пропущений в списках на паювання колгоспних земель. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. (а.с.8). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. (а.с.9). Так, відповідно до Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08.08.1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. За змістом ст.ст.22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) та Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП цього акта. Таким чином, право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі державного акта про право колективної власності на землю конкретному КСП, членом якого вони є. На запит адвоката заступник начальника відділу Держгеокадастру у Балтському районі Одеської області від 10.05.2017 року надав відомості про те, що середній розмір земельної частки (паю) по Борсуківської сільської ради Балтського району Одеської області складає 4,19 умовних кадастрових гектарів. Вартість середньої частки (паю) станом на теперішній час складає 64192.06 грн. Державний акт на право колективної власності КСП «Надія» виданий 11 листопада 1995 року.(а.с.14). Таким чином на момент складання списку громадян на отримання земельних сертифікатів, прізвище [PERSON] помилково було пропущено, що підтверджується повідомленням заступника начальника відділу Держгеокадастру у Балтському районі Одеської області від 11.07.2017 року (а.с.33), але на момент отримання КСП «Надія» Державного акту на право колективної власності на землю,- [PERSON] був живий, та відповідно мав право на отримання земельної частки із земель КСП «Надія». Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до п.11 Постанови ПВС України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. Відповідно до копії свідоцтв про народження та копії свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.5-6),- позивач являється онукою [PERSON], [PERSON] Бабуся позивача [PERSON] на момент смерті свого чоловіка [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала разом з [PERSON], який помер [INFO], в [ADDRESS], що підтверджується довідкою № 16 від 26.01.2017 р., виданою Балтською міською радою Одеської області. (а.с. 12) Суд констатує, що після смерті [PERSON], [PERSON] як спадкоємець за законом першої черги, спадщину померлого прийняла в силу ст. 549 ЦК Української PCP, так як проживала з ним разом на момент смерті, користувалася предметами їх домашнього вжитку. Спадщина [PERSON] належить бабусі позивача з моменту відкриття спадщини в силу ч. 2 ст. 548 ЦК Української PCP. Строк оформлення спадщини після її прийняття,- законом не обмежений. Після смерті [PERSON], яка померла [INFO], позивач її спадщину за заповітом прийняла, так як подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини бабусі. На даний час позивач вирішила оформити на себе право на земельну частку свого дідуся [PERSON], прийняту від нього у спадщину її бабусею [PERSON], однак нотаріусом [PERSON] було відмовлено в оформленні права на земельну частку (пай) через відсутність сертифікату на право на земельну частку (пай) та рекомендовано звертатися до суду. (а.с.15) Згідно довідки Кодимської державної нотаріальної контори № 1077/02-14 від 27.07.2017 року видно, що після смерті [PERSON], померлої [INFO], заведена спадкова справа № 1614/2002. На спадщину заявила [PERSON] та 15.10.2002 р. за реєстром № 3924 їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), згідно сертифікату серії [NUMBER]. Спадкоємці після смерті [PERSON], померлого [INFO], до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталися, спадкова справа не заводилась. (а.с.39) Щодо перебігу строків давності, суд констатує, що померлий [PERSON] мав право на земельну частку (пай) і помилково був невнесений до списків осіб, які мали право на земельну частку,- і позивачу про це стало відомо лише у квітні 2017 року, коли вона отримала необхідні документи для звернення в суд та отримала консультацію в адвоката. Статті 256, 257, 261 ЦК України передбачають, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Отже, оскільки позивачу стало відомо про порушення її прав та прав її дідуся в квітні 2017 року, то вона не пропустила строку позовної давності. Перебіг строку позовної давності для неї почався в квітні 2017 року. В зв'язку з цим суду немає необхідності поновлювати їй строк позовної давності. Згідно ст. 548 ЦК Української PCP, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК Української PCP, вважається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Крім того строк оформлення спадщини після її прийняття,- законом не обмежений. За таких обставин, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право на земельну частку (пай) в розмірі 4,19 умовних кадастрових гектарів, вартістю 64192.06 грн., розташовану на території Борсуківської сільської ради Балтського району Одеської області.

Outcome: approved