Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Кіровоградський міжрайонний прокурор з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави в особі Державного підприємства «Компаніївське лісове господарство» звернувся до суду з позовом до Кіровоградської міської ради, [PERSON], [PERSON] про визнання недійсними та скасування рішень, визнання недійсними державних актів та повернення земельних ділянок. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що проведеною в порядку нагляду перевіркою додержання вимог земельного законодавства встановлено, що пунктом 2 рішення сесії Кіровоградської міської ради від 06.11.2008 № 1364 «Про надання згоди на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в районі пров. Алтайського» надано [PERSON] згоду на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в районі пров. Алтайського у власність загальною площею 0,22 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та ведення садівництва за рахунок земель запасу Кіровоградської міської ради. В подальшому, пунктом 1 рішення сесії КМР від 12.03.2009 № 1838 внесено зміни до попереднього пункту рішення, затверджено матеріали вибору місця розташування та надано [PERSON] дозвіл та вимоги на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність спірної земельної ділянки. В свою чергу, пунктами 2, 3 рішення сесії міської ради від 03.09.2009 № 2471 «Про передачу безоплатно у власність земельних ділянок в районі провулка Алтайського» затверджено проект землеустрою та передано у власніть [PERSON] земельні ділянки в районі провулку Алтайського загальною площею 2200,00 кв.м, з них: площею 1000,00 кв.м - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та площею 1200,00 кв.м - для ведення садівництва за рахунок земель житлової та громадської забудови. Вказав, що спірні земельні ділянки площами 0,1 га та 0,12 га кожна, належать до земель державного лісового фонду Кіровоградського лісництва державного підприємства «Компаніївське лісове господарство», а отже, рішенням Кіровоградської міської ради № 2471 від 03.09.2009 фактично змінено їх цільове призначення із земель лісогосподарського призначення на землі житлової та громадської забудови та землі сільськогосподарського призначення, вилучено вказані земельні ділянки у постійного користувача (ДП «Компаніївський лісгосп») та передано у власність фізичній особі. Крім того, на підставі рішення Кіровоградської міської ради № 2471 від 03.09.2009 [PERSON] отримав державні акти на право власності на спірні земельні ділянки, а саме: державний акт серії ЯИ № 065995 від 30.10.2009 на земельну ділянку площею 1200 кв.м з кадастровим номером 3510100000:45:404:0008 та державний акт серії ЯИ № 065996 від 30.10.2009 на земельну ділянку площею 1000 кв.м з кадастровим номером 3510100000:45:404:0007. Вважає, що на підставі незаконних рішень Кіровоградської міської ради, особою отримано державні акти на право власності на земельні ділянки, вони, відповідно до ст.ст. 16, 203, 215 ЦК України, ст. 152 ЗК України підлягають визнанню недійсними. Також перевіркою встановлено, що на підставі договорів купівлі -продажу земельних ділянок від 16.08.2010 № 2912 та № 2913 відбувся перехід права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 3510100000:45:404:0007 та 3510100000:45:404:0008 від [PERSON] до [PERSON]. У зв'язку з цим, останнім були отримані державні акти на спірні земельні ділянки серії ЯЛ № 842433 та серії ЯЛ № 842434 відповідно. Оскільки земельні ділянки, щодо яких виник спір, знаходяться в постійному користуванні державного підприємства «Компаніївське лісове господарство», вбачаються підстави для звернення з позовом в інтересах держави в особі вказаного суб'єкта. Просить визнати недійсним та скасувати пункт 2 рішення сесії Кіровоградської міської ради № 1364 від 06.11.2008 «Про надання згоди на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в районі пров. Алтайського»; визнати недійсним та скасувати пункт 1 рішення сесії Кіровоградської міської ради № 1838 від 12.03.2009 «Про внесення змін до рішення Кіровоградської міської ради від 06.11.2008 № 1364» в частині внесення змін до пункту 2 рішення Кіровоградської міської ради від 06.11.2008 № 1364; визнати недійсним та скасувати пункт 2 рішення сесії Кіровоградської міської ради № 2471 від 03.09.2009 «Про передачу безоплатно у власність земельних ділянок в районі провулка Алтайського» в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] та пункт 3 цього рішення; визнати недійсними державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 065995 від 30.10.2009, серії ЯИ № 065996 від 30.10.2009; зобов'язати [PERSON] повернути ДП «Компаніївське лісове господарство» земельну ділянку з кадастровим номером 3510100000:45:404:0007, нормативна грошова оцінка якої становить 268933,05 грн. та земельну ділянку з кадастровим номером 3510100000:45:404:0008, нормативна грошова оцінка якої становить 202559,54 грн. Ухвалою суду від 16 грудня 2013 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Кіровоградське обласне управління лісового та мисливського господарства. В судовому засіданні прокурор та представник ДП «Компаніївське лісове господарство» позовні вимоги підтримали у повному обсязі та посилаючись на обставини викладені в позові, просили їх задовольнити. Представник відповідача Кіровоградської міської ради в судовому засіданні позов не визнав, надав письмові заперечення та пояснив, що посилання прокурора на те, що оскільки землекористувачем такої земельної ділянки раніше було лісове господарство, то вказана земельна ділянка належить до земельних ділянок лісового фонду є необґрунтованим, оскільки факт використання зазначеної земельної ділянки лісовим господарством не означає обов'язкової належності такої земельної ділянки до земельних ділянок лісового фонду. Інших належних і допустимих доказів, які б свідчили про те, що земельна ділянка віднесена до земель лісового фонду суду не надано. Не надано відповідних доказів щодо виділення саме цієї земельної ділянки позивачеві та встановлення меж спірних земельних ділянок. ДП "Компаніївське лісове господарство" не має державного акту про право власності або постійного користування на передану відповідно до спірного рішення земельну ділянку, її межі в натурі ніким не встановлювалися, що не відповідає ст. 46 ЛК України, ст. 125 ЗК України. Надані позивачем матеріали лісовпорядкування не були погоджені у встановленому чинним земельним та лісовим законодавством порядку, отже у ДП «Компаніївське лісове господарство» відсутні належним чином оформлені, погоджені та затверджені матеріали лісовпорядкування. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Представник відповідача [PERSON] позов не визнала та зазначила, що позивачем не надано доказів того, що спірна земельна ділянка належить до земель лісового фонду. Крім того, оскільки [PERSON] був законним власником вищевказаної земельної ділянки, то у відповідності до вимог чинного законодавства міг здійснювати відносно цієї земельної ділянки права володіння, користування та розпорядження на власний розсуд. На підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 16.08.2010 року [PERSON] продав належні йому на праві власності земельні ділянки [PERSON], тому останній на даний час являється законним власником земельних ділянок. Заявлений позов фактично є позовом про позбавлення [PERSON] права власності на земельну ділянку. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, дату і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи Кіровоградського обласного управління лісового та мисливського господарства в судовому засіданні просила задовольнити позов у повному обсязі, зазначивши, що розпорядженням Ради Міністрів УРСР від 16 червня 1967 року № 659 було затверджено генеральний план міста Кіровограда. Лісовпорядкування лісів Кіровоградського лісництва в межах міста Кіровограда площею 607 га проведено у 1968 році. Проект організації і розвитку лісового господарства державного підприємства «Компаніївське лісове господарство» (2010 рік) містить акт від 01 жовтня 2010 року про те, що станом на 01.10.2009 по земельному балансу м. Кіровоград площа земель ДП «Компаніївський лісгосп» складає 607,0 га. Даний акт підписано начальником управління Держкомзему [PERSON], підпис якого посвідчено печаткою управління Держкомзему у місті Кіровограді і свідчить про те, що площа земель лісогосподарського призначення в межах м. Кіровоград була незмінною з лісовпорядкування 1968 року. Крім того, згідно висновків ДП "Кіровоградський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" спірні земельні ділянки знаходяться в межах плану на земельні ділянки державного лісового фонду, технічна документація на які розроблялась інститутом у 2005 році. Дані геодезичних робіт були отримані під час проведення інвентаризації земель, що перебуваються в користуванні ДП "Компаніївський лісгосп" та погоджені начальником Кіровоградського міського відділу земельних ресурсів В.Мукоїда. Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та підтверджується доказами у справі, що пунктом 2 рішення Кіровоградської міської ради від 6 листопада 2008 року № 1364 «Про надання згоди на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в районі пров. Алтайського» вирішено дати [PERSON] згоду на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в районі пров. Алтайського у власність площею 0,22 га (у тому числі по угіддях: 0,22 га - землі без рослинного або з невизначеним рослинним покривом) для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та ведення садівництва за рахунок земель житлової та громадської забудови, що перебувають у запасі (а.с. 13). Підпунктом 2 пункту 1 рішення Кіровоградської міської ради від 12 березня 2009 року №1838 «Про внесення змін до рішення Кіровоградської міської ради від 06.11.08 № 1364» вирішено внести зміни до п. 2 рішення Кіровоградської міської ради від 6 листопада 2008 року № 1364 та викласти його у наступній редакції - затвердити матеріали вибору місця розташування та дати [PERSON] дозвіл та вимоги на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки в районі пров. Алтайського загальною площею 2200,00 кв.м (землі без рослинного або з невизначеним рослинним покривом), з них: 1000,00 кв.м - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), 1200,00 кв.м - для ведення садівництва за рахунок земель житлової та громадської забудови, що перебувають у запасі (а.с. 14). Пунктом 3 рішення Кіровоградської міської ради від 3 вересня 2009 року № 2471 «Про передачу безоплатно у власність земельних ділянок в районі провулка Алтайського» вирішено передати [PERSON] безоплатно у власність земельні ділянки в районі провулка Алтайського загальною площею 2200,00 кв.м, з них: площею 1000,00 кв.м - для будівництва та обслуговування жилового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (землі одно- та двоповерхової житлової забудови) та площею 500,00 кв.м - для ведення садівництва (сади) за рахунок земель житлової та громадської забудови (а.с. 15). На підставі зазначеного рішення Кіровоградської міської ради № 2471 від 03.09.2009 року [PERSON] отримав державні акти на право власності на спірні земельні ділянки, а саме: державний акт серії ЯИ № 065995 від 30.10.2009 року на земельну ділянку площею 1200 кв.м з кадастровим номером 3510100000:45:404:0008 та державний акт серії ЯИ № 065996 від 30.10.2009 року на земельну ділянку площею 1000 кв.м з кадастровим номером 3510100000:45:404:0007 (а.с. 16, 17). Встановлено, що на підставі договорів купівлі -продажу земельних ділянок від 16.08.2010 року № 2912 та № 2913 [PERSON] продав [PERSON] земельні ділянки з кадастровими номерами 3510100000:45:404:0007 та 3510100000:45:404:0008. У зв'язку з цим, останнім були отримані державні акти на спірні земельні ділянки серії ЯЛ № 842433 та серії ЯЛ № 842434 (а.с. 18, 19). Статтею 4 Лісового кодексу України закріплено поняття складу лісового фонду України. Відтак до лісового фонду України належать лісові ділянки, в тому числі захисні насадження лінійного типу, площею не менше 0,1 гектара. Частиною другою зазначеної статті встановлено, що не належать до лісового фонду України: зелені насадження в межах населених пунктів (парки, сади, сквери, бульвари тощо), які не віднесені в установленому порядку до лісів; окремі дерева і групи дерев, чагарники на сільськогосподарських угіддях, присадибних, дачних і садових ділянках. Відповідно до ч. 1 ст. 47 Лісового Кодексу України лісовпорядкування є обов'язковим на всій території України і воно ведеться лісовпорядними організаціями за єдиною системою в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади з питань лісового господарства, цей порядок, як вбачається з приписів пункту 8 частини 1 статті 29 Лісового Кодексу України погоджується центральним органом виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища. Згідно ч. 2 ст. 5 Лісового Кодексу України віднесення земельних ділянок до складу земель лісогосподарського призначення здійснюється відповідно до земельного законодавства. Відповідно до ст.ст. 16, 17 Лісового Кодексу право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами. У постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи. Ліси надаються в постійне користування на підставі рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, прийнятого в межах їх повноважень за погодженням з органами виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища. У разі прийняття рішення про надання лісів у постійне користування обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями таке рішення погоджується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища. Прийняття рішень Кабінетом Міністрів України не потребує погоджень з іншими органами. Право постійного користування лісами посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою. Аналогічні положення містяться і в ст.57, ч.3 ст. 126 ЗК України. Виходячи із норм зазначених статей право постійного користування земельною ділянкою лісогосподарського призначення може бути підтверджено відповідним рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання у постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства та державним актом на право постійного користування земельною ділянкою. Звертаючись у суд з позовом в інтересах держави в особі Державного підприємства "Компаніївське лісове господарство" Кіровоградський міжрайонний прокурор стверджував про те, що надана [PERSON] земельна ділянка перебуває у постійному користуванні ДП "Компаніївський лісгосп" відповідно до матеріалів лісовпорядкування, при цьому не надав відповідних доказів щодо виділення саме цієї земельної ділянки позивачеві та встановлення меж спірних земельних ділянок. Обґрунтовуючи свої доводи щодо незаконності рішень та державних актів про право власності [PERSON] на вищевказані земельні ділянки прокурор посилався на те, що в силу ст.ст. 83, 84, 149 ЗК України та розпорядження КМУ № 61 від 10 квітня 2008 року «Про деякі питання розпорядження земельними лісовими ділянками», землі лісогосподарського призначення не підлягають передачі у власність громадян для будівництва й обслуговування жилого будинку та ведення садівництва. При цьому як на доказ належності спірних земельних ділянок до земель лісогосподарського призначення посилався на Проект організації і ведення лісового господарства ДП «Компаніївське лісове господарство» 2006 року, Проект організації і розвитку лісового господарства ДП «Компаніївське лісове господарство» 2010 року, Планшет № 2 Кіровоградського лісництва Компаніївської ЛМС, Викопіювання з чергового кадастрового плану, а також на висновок ДП «Кіровоградський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Суб'єктивне право на земельну ділянку виникає і здійснюється на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, ЗК та іншими законами України, що регулюють земельні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатись органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Таким чином прокурор має право звернутись лише за захистом порушеного права, а тому у своєму позові мав обґрунтувати як існування такого права у позивача, а саме коли і на підставі чого у ДП "Компаніївське лісове господарство" виникло право користування спірними земельними ділянками, якими доказами це підтверджується, так і порушення такого права відповідачами, також із зазначенням відповідних доказів. Свої позовні вимоги прокурор обґрунтовував п. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України. Але вказана норма не регулює виниклі правовідносини, оскільки відповідно до п.1 Прикінцевих положень Лісового Кодексу України цей Кодекс набирає чинності з дня його опублікування, тобто з 13.04.1994 року. Пункт 5 Прикінцевих положень стосується лише земель, які були надані раніше, тобто до набрання чинності цим Кодексом. Після набрання чинності цим Кодексом, право користування земельними ділянками посвідчується лише державними актами на право постійного користування земельними ділянками. ДП «Компаніївське лісове господарство» не має державного акту про право власності або постійного користування спірними земельними ділянками, її межі в натурі ніким не встановлювалися, що не відповідає ст. 46 ЛК України, ст. 125 ЗК України. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доводи позивача про те, що спірні земельні ділянки згідно планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування відноситься до земель лісового фонду і за матеріалами лісовпорядкування перебуває в користуванні ДП «Компаніївське лісове господарство» не можуть приймаються до уваги, оскільки не підтверджується належними доказами. За наведених обставин, враховуючи, що межі відведених земельних ділянок ДП «Компаніївське лісове господарство» в натурі (на місцевості) не встановлені та з суміжними землекористувачами та землевласниками не погоджені, тому відповідно до положень ст.ст. 1, 17, 48 ЛК України, ст.ст. 15, 79 ЗК України відсутні правові підстави для задоволення позову.

Outcome: dismissed