Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

Представник ПАТ "Ідея Банк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.08.2012 року між Публічним акціонерним товариством "Ідея Банк" та [PERSON] був укладений кредитно-заставний договір № 910.17394, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 93521,91 грн. зі сплатою відсоткової ставки у розмірі 20,99% та сплатою всіх інших обов'язкових платежів на купівлю транспортного засобу ВАЗ-217030-139-03, 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Строк користування кредитними коштами за кредитним договором - до 17.08.2017 р. Частина грошових коштів була перерахована на купівлю вище зазначеного автомобіля, решта - перерахована на фінансування страхового платежу. В забезпечення виконання зобов'язань за даним договором [PERSON] надав у заставу вищевказаний автомобіль, що належить йому на праві власності. Відповідач у порушення вимог кредитного договору свої зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим станом на 17.11.2015 р. загальна заборгованість за кредитним договором становить 154439,82 грн. Просив також стягнути з відповідача судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, на позовних вимогах наполягав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що відповідно до кредитного договору № 910.17394 від 17.08.2012 року укладеного між ПАТ " Ідея Банк" та [PERSON] останній отримав кредит у розмірі 93521,91 грн. на строк 60 місяців на купівлю транспортного засобу ВАЗ-217030-139-03, 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], зі сплатою відсоткової ставки у розмірі 20,99%. В забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором відповідач передав у заставу майно, а саме: легковий автомобіль марки ВАЗ-217030-139-03, 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], який належить йому на праві приват-ної власності. Згідно Договору застави сторони оцінюють предмет застави в 106820,00 грн. Станом на 17.11.2015 р. за відповідачем виникла заборгованість по кредиту у розмірі 154439,82 грн., з яких 45844,6 - основний борг; 47677,31 грн. прострочений борг; 59316,08 грн. - прострочені проценти; строкові проценти - 1601,83 грн. Відповідно до ст. 20 ЗУ «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Відповідно до ст. 24 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Відповідно до ст. 30 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження третій особі. Обтяжувачі вправі продати предмет обтяження будь-якій особі-покупцю або на публічних торгах. Договір купівлі-продажу предмета забезпечувального обтяження укладається обтяжувачем від імені боржника і є правовою підставою для набуття покупцем цього предмета права власності на відповідне рухоме майно. Покупець предмета забезпечувального обтяження набуває право власності на відповідне рухоме майно без будь-яких забезпечувальних та публічних обтяжень, а також інших договірних обтяжень з нижчим пріоритетом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги ,якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 572 ЦК України, в силу застави, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно ч. 2 ст. 590 ЦК України, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved