Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 01.03.2007 між АКІБ "УКРСИББАНК", який в подальшому змінив назву на ПАТ ("УКРСИББАНК" та став правонаступником всіх прав та зобов'язань АКІБ "УКРСИББАНК" та особою, якою є - [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11123140000. Відповідно до умов вказаного договору Відповідач - [PERSON] отримав кредит у сумі 15 236,00 швейцарських франків, який зобов'язувався повернути у повному обсязі в строк до 03.03.2014 року або достроково зі сплатою і процентів за користування кредитом. Окрім того, між Банком та відповідачем було укладено додаткову угоду, відповідно до якої: "...Сторони домовилися, що для ідентифікації Договору можуть застосовуватися як і номер Договору, зазначений при його укладенні, а саме №11123140000, такі реєстраційний номер. При цьому при погашенні заборгованості за кредитом Сторонами використовується Реєстраційний номер Договору". АКІБ "УКРСИББАНК" свої зобов'язання за Договором виконав, надавши Відповідачеві кредит у сумі 15 236,00 швейцарських франків. В силу вказаних норм 08.12.2011 Публічне акціонерне товариство "УКРСИББАНК" відступило свої права вимоги заборгованості за Кредитними договорами, у тому числі за вище вказаним кредитним договором, Публічному акціонерному товариству "ДЕЛЬТА БАНК", що підтверджується випискою з Договору купівлі-продажу прав вимоги кредитами від 08.12.2011 та актом прийому передачі Документації. У порушення умов кредитного договору, позичальник свої зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого у Відповідача перед Позивачем виникла заборгованість у розмірі 12 206,32 швейцарських франків, що згідно курсу НБУ станом на 16.04.2014 року є еквівалентом 171 992,36 грн. У зв'язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача в його користь заборгованість по договору надання споживчого кредиту на загальну 12 206,32 швейцарських франків, що згідно курсу НБУ станом на 16.04.2014 року є еквівалентом 171 992,36 грн. та сплачений при подачі даного позову судовий збір. Позивач у судове засідання призначене на 26.01.2015 року не з'явився. Однак, представник позивача направив на адресу суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача у якому позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити їх. У разі відсутності відповідача або представника відповідача, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив і від нього не надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ст. 224 ч. 1 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.. А тому суд постановив провести по справі заочний розгляд і постановити заочне рішення. Оскільки сторони в судове засідання не з"явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ "Дельта Банк" належить задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10, 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. З договору про надання споживчого кредиту та заставу майна від 01.03.2007 року вбачається, що 01.03.2007 між АКІБ "УКРСИББАНК", який в подальшому змінив назву на ПАТ ("УКРСИББАНК" та став правонаступником всіх прав та зобов'язань АКІБ "УКРСИББАНК" та особою, якою є - [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу майна № 11123140000. Відповідно до умов вказаного договору Відповідач - [PERSON] отримав кредит у сумі 15 236,00 швейцарських франків, який зобов'язувався повернути у повному обсязі в строк до 03.03.2014 року або достроково зі сплатою і процентів за користування кредитом. В силу вказаних норм 08.12.2011 Публічне акціонерне товариство "УКРСИББАНК" відступило свої права вимоги заборгованості за Кредитними договорами, у тому числі за вище вказаним кредитним договором, Публічному акціонерному товариству "ДЕЛЬТА БАНК", що підтверджується випискою з Договору купівлі-продажу прав вимоги кредитами від 08.12.2011 та актом прийому передачі Документації. У порушення умов кредитного договору, позичальник свої зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого у Відповідача перед Позивачем виникла заборгованість у розмірі 12 206,32 швейцарських франків, що згідно курсу НБУ станом на 16.04.2014 року є еквівалентом 171 992,36 грн. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги. До нового кредитора, відповідно до ст. 514 ЦК України, переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 611 ЦК, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, внаслідок чого в нього виникла прострочена заборгованість. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У частині другій ст. 1050 Цивільного кодексу України зазначено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (Позикодавець має право на одержання від Позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором). Також, згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин суд прийшов до переконання що позовні вимоги ПАТ "Дельта Банк" є підставними і підлягають до задоволення. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ПАТ "Дельта Банк".

Outcome: approved