Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" звернулось до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" заборгованість за договором про надання банківських послуг від 03.07.2014 року у розмірі 24 181, 22 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 03.07.2014 року між ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг шляхом надання [PERSON] підписаної анкети заяви про приєднання до умов продукту "Кредитна картка", у відповідності до умов якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 17 800, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48 % річних із кінцевим терміном дії договору до 03.07.2017 року. Згідно умов договору [PERSON] зобов'язалась щомісяця та у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості, проценти за користування кредитом. У порушення умов договору про надання банківських послуг від 03.07.2014 року про належне, повне і своєчасне виконання зобов'язань, [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, не сплачує щомісячні платежі, в результаті чого станом на 16.11.2015 року [PERSON] має заборгованість в розмірі 24 181, 22 грн., а саме: 10 348, 51 грн. - поточна заборгованість за кредитом; 3 449, 92 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 702, 92 грн. - нараховані проценти на поточну заборгованість; 5 817, 78 грн. - заборгованість по сплаті процентів на прострочену заборгованість; 3 862, 09 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. У судовому засіданні представник позивача Жегулін Ю.М. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] зазначив, що відповідач визнає заборгованість у розмірі 9600грн. Прострочка платежу склалась внаслідок скрутного матеріального становища відповідача, у неї на утриманні перебуває матір похилого віку та син, за навчання якого у НУ "Юридична академія ім. Я. Мудрого" відповідач сплачувала грошові кошти. Сама відповідач є пенсіонером, потребує лікування. Банк перебуває у процедурі ліквідації, тривалий час не звертався до відповідача з вимогою про сплату коштів, внаслідок чого нараховано проценти у завищеному розмірі. Крім того, у судовому засідання з посиланням на скрутне матеріальне становище, представником відповідача подано клопотання про зменшення розміру пені або звільнення від її оплати. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог з огляду на наступне. З матеріалів справи судом встановлено та не заперечується сторонами, що 03.07.2014 року між ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг шляхом надання [PERSON] підписаної анкети заяви про приєднання до умов продукту "Кредитна картка", у відповідності до умов якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 17 800, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Згідно умов договору [PERSON] зобов'язалась щомісяця та у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості, проценти за користування кредитом та комісію. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином свої зобов'язання не виконувала, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснила, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 16.11.2015 року склалась заборгованість: 10 348, 51 грн. - поточна заборгованість за кредитом; 3 449, 92 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 702, 92 грн. - нараховані проценти на поточну заборгованість; 5 817, 78 грн. - заборгованість по сплаті процентів на прострочену заборгованість. Враховуючи, що відповідач зобов'язання з погашення кредиту у визначені строки не виконала, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" заборгованість по кредиту та відсоткам у загальному розмірі 20 319, 13 грн. В зв'язку з порушенням відповідачем [PERSON] умов договору позивачем нараховано штрафні санкції, а саме: 3 862, 09 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. При цьому, згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач є пенсіонером за віком, потребує медикаментозного лікування, має на утриманні матір похилого віку, суд дійшов висновку про необхідність зменшення суми пені, що підлягає стягненню, до 1 000 грн. Приймаючи до уваги викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial