Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (далі- ПАТ КБ «Приватбанк»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог,- приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 03 грудня 2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №7093, згідно з яким запропоновано звернення стягнення на грошові кошти у сумі 24752, 53 грн. з громадянки [PERSON], які є її боргом за кредитним договором № б/н від 11.03.2013 року, укладеним між нею та ПАТ КБ "Приватбанк". 09 лютого 2016 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Любешівського районного управління юстиції [PERSON] винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №50115555. Проте при вчиненні виконавчого напису ПАТ КБ "Приватбанк" та приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] не було дотримано виимог законодавства, внаслідок чого порушено права та охоронювані законом інтереси [PERSON], які підлягають відновленню та захисту судом в установленому законом порядку. Позивач зазначила, що ніякого кридитного договорому з ПАТ КБ "Приватбанк" не укладала, про його існування їй стало відомо лише в момент отримання копії постанови про відкриття виконавчого провадження № 50115555 від 09.02.2016 року. Разом з одержанням копії постанови про відкриття виконавчого провадження [PERSON] отримала копію виконавчого напису та копію виписки з рахунку боржника із зазначенням сум заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за договором № б/н від 11.03.2013 року станом на 16.11.2015 року. Однак копії кредитного договору в отриманих матеріалах не було. Вважає, що виконавчий напис вчинявся на підставі уявного кредитного договору. Вказала, що їй ПАТ КБ "Приватбанк" не було надіслано вимогу про погашення боргу, не було проінформовано про існування заборгованості та її розміру, чим було позбавлено права оскаржити вимогу у судовому порядку або виставити письмове заперечення банку. У виписці про заборгованість та виконавчому написі вказані різні суми заборгованості, що ставить під сумнів безспірність заборгованості, що є необхідною умовою вчинення виконавчого напису. Окрім того, вчинення виконавчого напису було здійснено на підставі виписки, яка не відповідає вимогам законодавства щодо форми і змісту виписок з банківських рахунків. Враховуючи, що діями відповідача порушені її права, просить визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає до виконання. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Представник відповідача ПАТ КБ "Приватбанк" [PERSON] в судовому засіданні вказала, що при вчиненні виконавчого напису були дотримані всі вимоги Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, просила відмовити в задоволенні позову. [PERSON] особа, яка не заявляє самостійних вимог,- приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності, а також письмові заперечення проти позову. В своїх запереченнях зазначила, що при вчиненні нею оспорюваного виконавчого напису були дотримані вимоги, що ставляться законом до виконавчих написів, а саме вимоги Закону України «Про нотаріат» та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Просить у задоволенні позову [PERSON] відмовити. Дослідивши наявні матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного. В суді встановлено, що 09.02.2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис за кредитним договором № б/н від 11.03.2013 року, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] (а.с.11). За виконавчим написом запропоновано задовольнити вимогу ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] у розмірі 23052,53 грн., що складається з: 13987,42 грн.- заборгованість за кредитом; 7067,37 грн.- заборгованість по відсотках; 1097,74 грн.- штраф, 900,00 грн. - пеня та комісія. Крім того, позивач має сплатити витрати, пов"язані із вчиненням виконавчого напису, в сумі 1700 грн. З письмових доказів, поданих до суду приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], вбачається, що представник банку на підтвердження підстав для стягнення боргу подав заяву позичальника, заповнену на ім"я [PERSON], виписку з рахунку боржника, письмову вимогу про усунення порушень від 26 листопада 2015 року з направленням її 28 листопада 2015 року на адреси [PERSON] (а.с.53-52). Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України "Про нотаріат" від 02.09.1993 року із змінами та доповненнями, Постановою КМ України від 29.06.1999 № 1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" з наступними змінами (далі-Перелік). Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктом 2 Переліку документами, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів є кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов"язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначені умови вчинення виконавчих написів, зокрема: нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями- не більше одного року. Якщо для вимоги,за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Системний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Суд вважає,що оскаржуваний позивачем виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням зазначених вище умов. Зокрема, на переконання суду, надані відповідачем нотаріусу документи не підтверджують безспірності заборгованості боржника перед стягувачем, оскільки одну лише заяву позичальника не можна вважати кредитним договором. Також, відповідач не надав нотаріусу доказів отримання боржником письмової вимоги про усунення порушень, що позбавило останнього права заперечити проти вчинення виконавчого напису та подати нотаріусу докази на підтвердження своїх заперечень. Посилання відповідача на те, що [PERSON] було направлено вимогу, суд не може взяти до уваги, оскільки, як вже було зазначено, вимога направлялася позивачу 28 листопада 2015 року, а виконавчий напис вчинено 03 грудня 2015 року. Виходячи з принципу розумності, суд вважає, що позивач не мав змоги за дуже короткий період ( чотири дні з 28.11.2015 по 03.12.2015) скористатися своїм правом заперечити проти вчинення виконавчого напису та подати нотаріусу докази на підтвердження своїх заперечень. Крім того, даних про дату отримання боржником вимоги взагалі надано не було. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до ПАТ КБ «Приватбанк» є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України з ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" на користь держави підлягає стягненню 551,20 (п"ятсот п"ядесят одна гривня 20 копійок) судового збору. З огляду на вищенаведене,

Outcome: approved