Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою до ПАТ "УкрСиббанк", Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредекс Фінанс", у якій просить суд визнати недійсним договір про надання споживчого кредиту та заставу майна №11105148000 від 26.12.2006 року, укладеного між ПАТ "УкрСиббанк" та [PERSON] на суму 19680,00 доларів США. В обґрунтування свої вимог позивач зазначив, що 26.12.2006 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу майна №11105148000, за яким отримано кредит в іноземній валюті в сумі 19680,00 доларів США. Позивач є дружиною [PERSON] з 17.07.1993 року. Зі змісту кредитного договору, вбачається, що позивач, як дружина [PERSON], не давала згоди на отримання її чоловіком кредиту на суму 19680,00 доларів США, і даний договір виходить за межі дрібного побутового. На підставі викладено, вважає, що вищевказаний договір повинен бути визнаний недійсним, оскільки укладений всупереч діючого законодавства. У судове засідання позивач та її представник не з'явились, про час та місце розгляду справи був повідомлені належним чином. Від позивача та її представника до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідачів у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги не визнав, також, просив у задоволенні позову відмовити. Суд, дослідивши письмові матеріали по справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що 26.12.2006 року між Акціонерним комерційний інноваційним банком "УкрСиббанк" та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу майна №11105148000 (далі - Кредитний договір), згідно до якого банк надав [PERSON] кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 19680,00 дол. США, що дорівнює еквіваленту 99384,00 грн., які він зобов'язався повернути у строк до 26.12.2006 року із сплатою 11, 50 % річних. Відповідно до п. 1.4. Кредитного договору, кредит надається позичальнику для його особистих потреб, а саме: на придбання автомобіля. Згідно до п.2.1. Кредитного договору, у забезпечення виконання в повному обсязі усіх грошових зобов'язань позичальника за даним договором, позичальник передає в заставу, а Банк приймає рухоме майно - транспортний засіб: марка Opel, модель Astra, рік випуску 2006, колір сірий, тип ТЗ легковий комбі, номери агрегатів: - шасі [NUMBER], - двигун 1598, кузов - [NUMBER], держ. номер - [NUMBER]. П. 2.6. Договору, передбачено, що право керувати Предметом застави має [PERSON]. Свої зобов'язання за Договором Банк виконав в повному обсязі, надавши позичальнику [PERSON] кошти, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника № 26201063579600. На підставі Договору факторингу №05/12 від 20 квітня 2012 року, укладеного між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс», Банк здійснив відступлення права вимоги заборгованості за кредитним договором №11105148000 від 26.12.2006 року, укладеним між [PERSON] та Банком. Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори) (ст. 202 Цивільного кодексу України). Згідно ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин) (ч. 2 ст. 214 ЦК України). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 214 ЦК України). Статтею 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). 17 липня 1993 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], виданого Немішаївскою селищною радою Бородянського району Київської області, актовий запис №29. Згідно з ч. 1 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Під майном ч. 1 ст. 190 ЦК України має на увазі окрему річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частина 4 ст. 65 СК України встановлює, що договір, укладений одним із подружжя інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Також слід звернути увагу на ч. 3 ст. 65 СК України згідно якої, для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Однак, суд не приймає посилання позивача, як на підставу для визнання недійсним оскаржуваного правочину, що на момент укладання договору позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], та її згода на укладення даного правочину була відсутня. Так, кредитний договір укладався [PERSON] в інтересах сім'ї, одержані за цим договором кошти використані на потреби сім'ї, а саме, для придбання транспортного засобу - марки Opel, модель Astra, держ. номер - [NUMBER]. Право керування даним транспортним засобом має позивач, що передбачено п.2.6. Кредитного договору. У свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, також, є відповідна відмітка, згідно до якої [PERSON] надано право керування транспортним засобом. Таким чином, суд приходить до висновку, що підстави для визнання договору про надання споживчого кредиту та заставу майна №11105148000 від 26.12.2006 року, укладеного між ПАТ "УкрСиббанк" та [PERSON] на суму 19680,00 доларів США. відсутні, а, отже, в задоволенні позову необхідно відмовити. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 197 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed