Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Приват Банк " звернулось до суду із дійсним позовом до [PERSON], мотивуючи вимоги тим, що 21 січня 2008 року між ним і [PERSON] укладено договір про іпотечний кредит №LGK2G40000002876, згідно з умовами якого банк надав [PERSON] грошові кошти на придбання у власність окремої квартири з метою постійного проживання в сумі 84750грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 17.01.2013 року. У свою чергу, [PERSON] зобов'язалась повернути отримані кошти, сплатити відсотки за користування кредитними коштами, винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту. З метою забезпечення виконання боржником своїх зобов'язань [PERSON] передала у заставу банку належний їй об'єкт нерухомого майна житлового призначення, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Посилаючись на те, що внаслідок порушення боржником умов основного зобов'язання щодо погашення кредиту утворилась значна заборгованість перед кредитором в сумі 204723грн., банк просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру загальною площею 62.70 кв.м., житловою площею 48 кв.м., яка розташована за адресою:[ADDRESS], ПАТ КБ «ПриватБанк», шляхом її продажу з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно - правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та /або/ проживають у квартирі ( предмет іпотеки), розташованій за адресою: [ADDRESS] зі зняттям з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України. У судовому засіданні представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» Шахбаз`ян Д.І. надав заяву про залишення позовних вимог до [PERSON] про звернення стягнення без розгляду, повернути сплачений судовий збір. Зустрічний позов не визнав, суду пояснив, що відповідач дійсно почала погашати кредит та вносити необхідну кількість коштів, але згідно витягу по рахунку та даних програмного комплексу зробила це двічі, а саме, 21.02.2008р. та 21.03.2008р., після чого вносила у невстановлений строк суми менші необхідного ануїтетного платежу, що призвело до утворення значної заборгованості. Протиправних дій службових осіб ПАТ КБ «ПриватБанк», що виразились у неправомірному нарахуванні суми відсотків, суми пені за кредитним договором, укладеним з [PERSON] 21.01.2008р., не вбачає, тому просить у задоволенні зустрічного позову відмовити в повному обсязі за необґрунтованістю. Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні на задоволенні зустрічного позову наполягає, суду пояснив, що відповідно до укладеного іпотечного договору № LGK2G40000002876 від 21.01.2008р. його довіритель [PERSON] отримала кредит у розмірі 84750грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 17.01.2013р..Кредит був наданий на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Кредит надавався шляхом видачі готівки через касу. [PERSON] зобов`язалась щомісячно до 21 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладання цього договору, здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані кредитором відсотки ануїтетними платежами в сумі не менше 2025,48 грн. шляхом внесення готівки до каси кредитора або шляхом безготівкових перерахувань на рахунок, відкритий у кредитора. Діючи у суворій відповідності до умов укладеного договору, [PERSON] здійснювала погашення кредиту та сплачувала нараховані кредитором відсотки ануїтетними платежами в сумі не менш 2025,48 грн., що підтверджується відповідними квитанціями. З 01.02.2008р. кредитором в односторонньому порядку було збільшено розмір ануїтетних платежів, рекомендована сума поточного погашення станом на 18.11.2008р. склала 2479,34грн., станом на 23.07.2009р. - 3310,70грн., станом на 20.10.2009р. сума поточного погашення склала 4294,52грн.. [PERSON] продовжувала погашати кредит та нараховані відсотки в сумі визначеною при укладенні договору, тобто в сумі не менш 2025,48грн.. Внаслідок виниклих протиріч щодо суми поточного погашення кредиту утворилась певна сума заборгованості на загальну суму 86881,35 грн.. Такі дії службових осіб ЗАТ КБ «ПриватБанк», що виразились у неправомірному нарахуванні відсотків за користування кредитом та у нарахуванні суми пені за договором про іпотеку від 21.01.2008 визнані рішенням Краснолуцького міського суду Луганської області від 29.06.2010р. протиправними. Договір про іпотеку № LGK2G40000002876 від 21.01.2008р. , укладений між [PERSON] та ЗАТ КБ «ПриватБанк» розірвано. ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов`язаний здійснити перерахунок нарахованих відсотків за користування кредитом та здійснити перерахунок суми пені згідно істотних умов договору про іпотеку №LGK2G40000002876 від 21.01.2008 р. без будь-яких змін та доповнень та у подальшому дотримуватись усіх істотних умов договору про іпотеку та чинного законодавства без будь-яких подальших змін та доповнень до нього банком в односторонньому порядку. Рішення суду не оскаржене та набрало законної сили. Всупереч виконання рішення суду ПАТ КБ «ПриватБанк» продовжує нараховувати неправильну суму заборгованості, що підтверджується розрахунком до заборгованості за іпотечним договором від 21.01.2008р. станом на 15.03.2013р.. Такі дії позивача вважає протиправними, суму заборгованості за кредитним договором визнає в розмірі 42540,33грн., розрахунок заборгованості доданий до матеріалів справи. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов наступного висновку. Судом встановлено, що 21 січня 2008 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк", та [PERSON] укладено договір про іпотеку №LGK2G40000002876. Згідно з умовами зазначеного договору позивач надав [PERSON] на придбання у власність окремої квартири з метою постійного проживання за договором купівлі-продажу №233 від 21.01.2008р., розташованої за адресою: [ADDRESS], грошові кошти в сумі 84750грн., а [PERSON] зобов'язалась повернути отримані кошти до 17 січня 2013 року зі сплатою 15 % річних, а також інших платежів в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором, а також сплатити винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту. Станом на 15.03.2013р. сума заборгованості за іпотечним договором № LGK2G40000002876 від 21.01.2008р. , укладеного між [PERSON] та ЗАТ КБ «ПриватБанк», складає 204723грн.. У судовому засіданні представником позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» Шахбаз`ян Д.І. заявлена вимога про залишення позову до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором без розгляду. Вимога позивача не суперечить нормам діючого законодавства, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки залишити без розгляду з вищенаведених підстав. Щодо вимоги позивача про повернення судового збору, сплаченого ним за подання позову до суду, суд, відповідно до норм ч.1 п.4 ст.7 Закону України "Про судовий збір" відмовляє, оскільки сплачена сума судового збору повертається в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням). Задовольняючи частково позовні вимоги за зустрічним позовом [PERSON] суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставного майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч. 1 ст. 575 ЦК України). Частиною 5 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Згідно рішення Краснолуцького міського суду Луганської області від 29.06.2010р. договір про іпотеку № LGK2G40000002876 від 21.01.2008р. , укладений між [PERSON] та ЗАТ КБ «ПриватБанк» розірвано. Правовими наслідками розірвання договору є припинення нарахування відсотків, штрафу, пені. Із розрахунку заборгованості за договором № LGK2G40000002876 від 21.01.2008р. , укладеного між [PERSON] та ЗАТ КБ «ПриватБанк», вбачається, що у порушення виконання рішення Краснолуцького міського суду від 29.06.2010р., позивач продовжує нараховувати відсотки, штрафи та пеню за кредитним договором, що станом на 15.03.3013р. призвело до утворення заборгованості в розмірі 204 723грн.. Виходячи з наведеного, суму заборгованості в розмірі 204 723грн., нараховану позивачем [PERSON] за кредитним договором № LGK2G40000002876 від 21.01.2008р., суд вважає неправильною. [PERSON] визнає суму заборгованості , що склалась за кредитним договором № LGK2G40000002876 від 21.01.2008р. в розмірі 42540,33грн., але позивачем не заявлено вимог щодо стягнення з відповідачки суми заборгованості за кредитним договором в грошовому розмірі.. Відповідно до ст.11 ЦПК України розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: partial