Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

15.09.2021 Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі: філії - Львівського обласного управління АТ "Ощадбанк" подало до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в сумі 82 489,93 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" та [PERSON] укладено заяву про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Шляхом підписання заяви про приєднання до ДКБО фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), відповідач приєднався до ДКБО в редакції, яка на день підписання заяви на приєднання розміщена інтернет-сторінці банку www.oschfdbank.ua та уклали з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. Відповідно до заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) укладеної між банком та відповідачем від 14.02.2019, останньому встановлено кредит в розмірі 80 000,00 грн. Відповідач отримав кредит, однак у порушення умов договору не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого станом на 31.08.2021 утворилась заборгованість в сумі 82 489,93 грн, з яких: 77 375,19 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом); 3727,74 грн. - проценти за користування кредитом; 21,11 грн. - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 3,06 грн.- пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 849,88 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 135,08 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 11,28 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу; 376,52 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Згідно з протоколом авторозподілу справи між суддями від 15.09.2021 для розгляду справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І. Ухвалою суду від 30.09.2021 відкрито провадження у справі, визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та визначено відповідачеві строк для подання відзиву Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Беручи до уваги, те що при відкритті провадження у справі визначено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), враховуючи те, що від сторін у справі не надійшло клопотання про інший порядок розгляду, зокрема з викликом сторін в судове засідання, тому розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та з дотриманням, визначеного ст. 275 ЦПК України строку, а саме суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У визначений судом строк відповідач відзиву чи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надав. 19.10.2021 відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, сплатить 50 відсотків судового збору. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Між АТ "Державний ощадний банк України" в особі філїї-Львівське обласне управління AT "Ощадбанк" та відповідачем [PERSON] укладено заяву про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Відповідно до п.п.3.4.1 - 3.4.2 заяви про приєднання, відповідачеві було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] в гривні, на умовах тарифного пакету "Мій комфорт", тарифів за обслуговування поточних рахунків з використанням платіжних карток, розміщених на сайті банку та інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ банку, а також надано платіжну картку та пін - конверт до неї. 14.02.2019 між банком та клієнтом укладено заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту). Підписанням заяви на встановлення, яка є складовою частиною заяви на приєднання, відповідач ініціював одержання та погодився на умови користування кредитом відповідно до умов договору та підтвердив укладення між відповідачем та банком кредитного договору. Згідно п. 3.2 заяви на встановлення, клієнт просив надати йому кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) на картковий рахунок № [NUMBER] , бажаний розмір кредиту - 80 000,00 грн. строком кредитування на 60 місяців, із можливим продовженням на той самий строк. Згідно з п.3.6 процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає - 38 процентів річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду. Відповідно до п.3.6.3 банком встановлена ставка в розмірі 0,001 (нуль цілих одна тисячна) процентів річних за користування кредитними коштами протягом грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Відповідно до п.3.7 клієнт щомісячно здійснює часткове повернення кредиту в розмірі обов`язкового щомісчного платежу, який складає 5% від суми заборгованості за кредитом (сплата якої не прострочена) визначеної за звітвизначеної за звітний (білінговий) період на дату сплати обов`язкового щомісячного платежу. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за договором станом на 31.08.2021 видно, що заборгованість відповідача [PERSON] перед банком становить в сумі 82 489,93 грн, з яких: 77 375,19 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом); 3727,74 грн. - проценти за користування кредитом; 21,11 грн. - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 3,06 грн.- пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 849,88 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 135,08 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 11,28 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу; 376,52 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, яку відповідач не погашає в добровільному порядку. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положеннями ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит". Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Суд встановив, що відповідач звертався до позивача за отриманням кредитних коштів, що доводиться його заявою про приєднання № 148730314/140219 від 14.02.2019 та заявою на встановлення відновлювальної кредитної лінії від 14.02.2019. Як видно з матеріалів справи, договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб містить анкетні дані відповідача [PERSON] , підписаний ним, що свідчить про те, що відповідач ознайомлений з текстом Договору, його умовами, тарифами, погодився на всі умови Договору, зокрема щодо встановленого кредиту в розмірі 80 000 грн., процентної ставки, яка є фіксованою і складає 38% річних. Як видно з виписки по картковому рахунку № [NUMBER] з 18.02.2019 по 31.08.2021 здійснювались операції, зокрема зняття коштів, по картковому рахунку. Відтак відповідач був повідомлений про умови кредитування, зокрема, ознайомлений з розміром кредиту, відсотковою ставкою за процентами та іншими умовами договору. Водночас суд встановив, що позивач виконав свої обов`язки за умовами Договору кредитування, надавши кредитні кошти відповідачу, а відповідач у свою чергу свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, що призвело до виникнення заборгованості, а отже позивач вправі вимагати виконання відповідачем, як боржником, зобов`язання щодо повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, відсотків. Враховуючи те, що судом встановлено факт укладення між сторонами кредитного договору, встановлено факт отримання та користування відповідачем коштами за цим договором та факт їх неповернення у відповідності до умов договору та у строки визначені сторонами, тому суд дійшов висновку про підставність позову щодо стягнення суми заборгованості за кредитним договором. Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитного договору, докази зворотного у суду відсутні. Водночас суд вважає також підставними і такими, що підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних, оскільки відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. А згідно з положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошове зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, відтак визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання та поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання за кредитним договором, що доведено позивачем належними та допустимими доказами, а тому за законом зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, в розмірі визнченому позивачем у розрахунку заборгованості. За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачем доведені обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог, такі не спростовані відповідачем, такий подав до суду заяву про визнання позову, а тому суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з наступного Судові витрати в цій справі складаються з судового збору. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України "Про судовий збір", у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відтак, зважаючи на ту обставину, що відповідач позов визнав, подавши заяву про визнання позову до початку розгляду справи по суті, суд вважає за можливе вирішити питання судових витрат шляхом повернення позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову. Решта 50 відсотків суми судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved