Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

11.01.2017 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" до суду надійшла позовна заява до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №2007311400 від 17.12.2013 року в розмірі 75653 грн. 46 коп., та судового збору в розмірі 1378 грн. 00 коп. В обґрунтування позовної заяви представник Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" [PERSON] вказала, що 17.12.2013 року між ПАТ "ОТП Банк" та позичальником - [PERSON] був укладений кредитний договір №2007311400, згідно з умовами якого банк надав відповідачу кредит у сумі 29779 грн. строком на 36 місяців. 27.02.2014 року між ПАТ "ОТП Банк" та позичальником - [PERSON] був укладений кредитний договір №2008222637, згідно з умовами якого банк надав відповідачу кредит у сумі 29999 грн. строком н 36 місяців. 22.12.2014 року між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг Україна", у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077- 1079, 1082, 1084 ЦК України, було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю. Згідно з вищевказаним договором ПАТ "ОТП Банк" відступило, а ТОВ "ОТП Факторинг" прийняло на себе зобов'язання за кредитними договорами №2007311400 від 17.12.2013 року та №2008222637 від 27.02.2014 року. Таким чином, до ТОВ "ОТП Факторинг Україна" перейшли усі права ПАТ "ОТП Банк" щодо права вимоги до боржника за кредитним договором а кредитними договорами №2007311400 від 17.12.2013 року та №2008222637 від 27.02.2014 року. Відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в кредитному договорі (зокрема, в п. 1.2, з підпунктами), а також, сплатити відповідну плату за користування кредитом в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором (зокрема, в п.п. 1.4, 1.5 кредитного договору, з підпунктами). Згідно з п. 1.4.2 з підпунктами, частини 2 кредитного договору, повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів за його користування здійснюється відповідачем щомісяця у розмірі та строки визначені у Графіку платежів. В порушення зазначених умов кредитного договору, а також, ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідачем не погашено належні до сплати суми кредиту та не сплачені відсотки. Зобов'язання по кредитному договору не виконані. Станом на 24.11.2016 року заборгованість за кредитним договором №2007311400 від 17.12.2013 року складає 36084 грн. 07 коп., з яких 27879 грн. 21 коп. - заборгованість по сплаті кредиту, 2 грн. 11 коп. - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, 8202 грн. 75 коп. - сума комісії. Станом на 24.11.2016 року заборгованість за кредитним договором №2008222637 від 27.02.2014 року складає 39569 грн. 39 коп., з яких 29999 грн. 80 коп. - заборгованість по сплаті кредиту, 2 грн. 46 коп. - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, 9567 грн. 13 коп. - сума комісії. Відповідно до п. 1.5.4 кредитного договору, ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України в разі порушення відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором, позивач має право достроково стягнути заборгованість по кредиту, відсоткам та комісії, вимагати виконання інших зобов'язань за кредитним договором. У випадку невиконання позичальником умов вимоги про погашення заборгованості, банк має право звернутися до відповідного суду з метою стягнення заборгованості за договором в примусовому порядку (п. 1.5.6 кредитного договору). Внаслідок тривалого та систематичного невиконання відповідачем зобов'язань за кредитними договорами, заборгованість, що утворилася до цього часу не сплачена, що і є підставою для звернення з даним позовом до суду. Представник позивача [PERSON] подав заяву про судовий розгляд справи за відсутністю представника позивача, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений судовою повісткою, направленою рекомендованим листом, який було вручено йому особисто 18.05.2017 року (а.с.62) заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 74 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж три дні до судового засідання, а судова повістка - повідомлення - завчасно. Згідно відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача, [PERSON] значиться зареєстрованим: [INFO]. Представник відповідача [PERSON] подала заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку з неявкою відповідача та представника позивача. Вказала на те, що відповідач [PERSON] наполягає на виклику представника позивача для участі в судовому засіданні та можливого мирного вирішення спору. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно зі статтею 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. При конкуренції загальної та спеціальної процесуальної норми суд застосовує норму спеціальну і керується положеннями ч. 1 ст. 224 ЦПК України щодо можливості заочного розгляду справи в разі однієї неявки відповідача, належним чином повідомленого про час та місце судового розгляду справи. Причини відкладення розгляду справи, зазначені представником відповідача визнаються не обгрунтованими, оскільки представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності, що є її правом. Щодо мирного врегулювання спору, то відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження", сторони у процесі виконання рішення відповідно до процесуального законодавства мають право укласти мирову угоду, що затверджується (визнається) судом, який видав виконавчий документ. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: 17.12.2013 року між ПАТ "ОТП Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №2007311400, згідно з умовами якого банк надав відповідачу кредит у сумі 29779 грн. строком на 36 місяців. (а. с. 3-5, 6, 10). 27.02.2014 року між ПАТ "ОТП Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №2008222637, згідно з умовами якого банк надав відповідачу кредит у сумі 29999 грн. строком н 36 місяців. (а.с. 13-15, 16,17, 21). 22.12.2014 року між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" укладено договір факторингу №22/12/14/1-1, за яким до ТОВ "ОТП Факторинг" перейшло право вимоги за кредитними договорами №2007311400 від 17.12.2013 року та №2008222637 від 27.02.2014 року, укладеними між ПАТ "ОТП Банк" та [PERSON] (а. с. 24-27). Даними розрахунків, наданих позивачем, підтверджується, що станом на 24.11.2016 року заборгованість за кредитним договором №2007311400 від 17.12.2013 року складає 36084 грн. 07 коп., з яких 27879 грн. 21 коп. - заборгованість по сплаті кредиту, 2 грн. 11 коп. - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, 8202 грн. 75 коп. - сума комісії, заборгованість за кредитним договором №2008222637 від 27.02.2014 року складає 39569 грн. 39 коп., з яких 29999 грн. 80 коп. - заборгованість по сплаті кредиту, 2 грн. 46 коп. - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, 9567 грн. 13 коп. - сума комісії. (а.с. 28, 29) [PERSON] повідомлявся про наявність заборгованості за кредитними договорами та необхідність її погашення, про що свідчать копії направлених на його адресу листів-повідомлень. (а.с. 30, 31). Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. У відповідністю зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв'язку з укладенням кредитних договорів №2007311400 від 17.12.2013 року, №2008222637 від 27.02.2014 року. і договору факторингу №22/12/14/1-1 від 22.12.2014 року, та наявності з боку відповідача [PERSON] невиконаних зобов'язань за вказаним кредитним договором. Будь-яких доказів, які б спростовували надані позивачем розрахунки, або зобов'язання по сплаті нарахованої суми, відповідачем не надані. За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитними договорами є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved