Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

Орган опіки та піклування - виконавчий комітет Мелітопольської міської ради Запорізької області звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду з позовом в якому просить: відібрати неповнолітнього [PERSON] [INFO], від матері [PERSON], [INFO], без позбавлення її батьківських прав; стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь юридичної чи фізичної особи, під опіку або на виховання якій буде передана дитина; передати неповнолітнього [PERSON] [INFO], до вирішення питання щодо його подальшої долі під піклування органу опіки та піклування - виконавчому комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачка, [PERSON], [INFO], є матір'ю [PERSON] [INFO] Дитина проживає в сім'ї баби та діда [PERSON] та [PERSON] в смт. Приазовське. 03.12.2014 [PERSON] звернувся до класного керівника з проханням посприяти йому у влаштуванні до КЗ "Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей", так як не має теплого одягу, відсутні кошти на проїзд, у баби з дідом не вистачає коштів на харчування. Відповідно до повідомлень адміністрації КЗ "Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей", 03.12.2014 на підставі власної заяви [PERSON] був влаштований до вказаного закладу. Причиною влаштування є відсутність засобів до існування. При первинному діагностуванні [PERSON] психологами центру було виявлено ряд психологічних відхилень. За період перебування дитини в закладі мати жодного разу його не відвідала, не телефонувала, долею сина не цікавилась. Адміністрація закладу неодноразово запрошувала матір на індивідуальні бесіди до центру, але вона повністю ігнорує будь-яке спілкування. Відповідачка по справі свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню сина, не піклується про його фізичний, розумовий та духовний розвиток, не відвідує його у КЗ "Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей" та не бажає забирати його у свою сім'ю, не цікавиться його долею, матеріально не утримує. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі та пояснив, що відповідачка по справі свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню сина, не піклується про його фізичний, розумовий та духовний розвиток, не відвідує його у КЗ "Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей" та не бажає забирати його у свою сім'ю, не цікавиться його долею, матеріально не утримує. Представник позивача зазначив, що окрім всього цього, дитина має складний характер, що пояснює таку поведінку матері по відношенню до своєї дитини. Вважає доцільним відібрати неповнолітнього [PERSON], [INFO], від [PERSON], [INFO], без позбавлення її батьківських прав. Також, представником позивача суду надані наступні документи: рішення виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області №38/5 від 19.03.2015року про затвердження висновку органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області; висновок органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області щодо доцільності відібрання неповнолітнього [PERSON], [INFO], від [PERSON], [INFO], без позбавлення її батьківських прав. Відповідачка у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Підтвердила те, що вона дійсно не виконує батьківські обов'язки по вихованню сина належним чином, не піклується про його фізичний, розумовий та духовний розвиток, не відвідує його у КЗ "Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей", не цікавиться його долею, матеріально не утримує. Пояснила, що дитина має складний характер, через що, впливати на неї вона не має можливості. Суд, заслухавши думку прокурора, вислухавши сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований підлягає повному задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення. Частиною 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. При судовому розгляді встановлено, що [PERSON], [INFO], є матір'ю [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], актовий запис №39. Відомості про батька при реєстрації народження дитини записані відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 0003626689 від 19.03.2014 виданий відділом ДРАЦС реєстраційної служби Приазовського районного управління юстиції у Запорізькій області. 27.01.2014 неповнолітній [PERSON], [INFO], на підставі власної заяви був влаштований до КЗ "Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей". Відповідно до повідомлення адміністрації Центру, причиною звернення дитини, з його слів, став конфлікт з матір'ю. 16.05.2014 на підставі заяви матері неповнолітній [PERSON] був повернутий в її сім'ю. У вересні 2014 року в рамках проведення Всеукраїнської рейду "Урок" [PERSON] був виявлений як дитина, яка не приступила до занять. Із бесіди з матір'ю було з'ясовано, що дитина перебуває в Автономній Республіці Крим на заробітках. Після проведеної профілактичної роботи з матір'ю [PERSON] приступив до занять. На підставі матеріалів, наданих до Мелітопольського МВ (з обслуговування міста Мелітополь і Мелітопольського району) ГУМВС України у Запорізькій області, мати [PERSON] була притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП. Відповідно до інформації адміністрації Мелітопольської вечірньої змінної школи, [PERSON] має численні пропуски без поважної причини. Мати не займається вихованням сина, не цікавиться його навчанням, на телефонні дзвінки класного керівника не відповідає. Дитина проживає в сім'ї баби та діда [PERSON] та [PERSON] в смт. Приазовське. 03.12.2014 [PERSON] звернувся до класного керівника з проханням посприяти йому у влаштуванні до КЗ "Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей", так як не має теплого одягу, відсутні кошти на проїзд, у баби з дідом не вистачає коштів на харчування. Відповідно до повідомлень адміністрації КЗ "Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей", 03.12.2014 на підставі власної заяви [PERSON] був влаштований до вказаного закладу. При первинному діагностуванні [PERSON] психологами центру було виявлено ряд психологічних відхилень: глибокий психологічний дискомфорт, причиною якого є відсутність надання належної уваги з боку батьків у розвитку та вихованні неповнолітнього відповідно його вікових та індивідуальних потреб; відхилення в стані психологічного здоров'я і розвитку, обґрунтованого віковими кризами, акцентуацією характеру, фізіологією особистості; соціально-психологічна дезадаптація, що руйнує особистість. За період перебування дитини в закладі мати жодного разу його не відвідала, не телефонувала, долею сина не цікавилась. Адміністрація закладу неодноразово запрошувала матір на індивідуальні бесіди до центру, але вона повністю ігнорує будь-яке спілкування. Мати фактично самоусунулась від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідно до заяви [PERSON] від 14.01.2015 вона відмовляється забирати сина [PERSON] в свою сім'ю. Згідно висновку органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області щодо доцільності відібрання неповнолітнього [PERSON], [INFO], від [PERSON], [INFO], без позбавлення її батьківських прав, орган опіки та піклування - виконавчий комітет Мелітопольської міської ради Запорізької області вважає доцільним відібрати неповнолітнього [PERSON], [INFO], від [PERSON], [INFO], без позбавлення її батьківських прав, у зв'язку з тим, що відповідачка по справі свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню сина, не піклується про його фізичний, розумовий та духовний розвиток, не відвідує його у КЗ "Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей" та не бажає забирати його у свою сім'ю, не цікавиться його долею, матеріально не утримує. Відповідно до постанов Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27.02.2014, 29.09.2014, 22.01.2015року відповідачка [PERSON] неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184, ч.2 ст.184 КУпАП, згідно яких передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Згідно з ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої ст. 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. На підставі наведеного, враховуючи той факт, що відповідачка допустила свідоме нехтування своїми обов'язками щодо виховання і утримання дитини, ухилення від виконання своїх обов'язків, суд дійшов висновку про необхідність відібрати дитину від відповідачки. Згідно з ст. ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Розмір аліментів, які просить суд стягнути позивач є законним та обґрунтованим, обставин, які передбачені ст. 182 Сімейного Кодексу і які враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів, які б могли суттєво вплинути на їх розмір сторонами не надано, судом не встановлено. Відповідно до вимог частини 1 статті 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При таких обставинах суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь юридичної чи фізичної особи, під опіку або на виховання якій буде передана дитина. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved