Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

Публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" подано позов про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 10719,84 грн., що виникла з кредитного договору № б/н від 18.09.2007 року, яка складається з: заборгованості по кредиту в сумі 4071,81 грн., заборгованості по сплаті відсотків в сумі 5695,87 грн.; пені в розмірі 203,60 грн.; штраф (фіксована частина) в розмірі 250,00 грн. та штраф (процентна складова) в розмірі 498,56 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду клопотання про розгляд справи без його участі, вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 21, 32). Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлявся. Копія ухвали про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви з доданими до неї копіями документів, а також судова повістка у даній справі, повернуті на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 41, 45). Вказана кореспонденція направлена на адресу відповідача, зазначену у позовній заяві та за якою відповідача зареєстровано за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Кіровоградській області (а.с. 25). Відповідно до статті 74 Цивільного процесуального кодексу України, судові повістки надсилаються фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місяця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Суд вважає можливим ухвалення заочного рішення по справі, враховуючи належне повідомлення відповідача та те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. Між публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" та [PERSON] укладено договір № б/н від 18.09.2007 року (далі - Договір), за яким відповідач отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що узгоджено сторонами в заяві позичальника (а.с. 7). Даний договір за своєю правовою природою є кредитним договором. Статтею 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач виконав свої зобов'язання за Договором. Однак слід зазначити, що в заяві позивальника [PERSON] вказано, що останній отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку (а.с. 7). Водночас, позивач заявив до стягнення з відповідача 4200,00 грн., які відповідач отримав у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. Проте, на підтвердження вказаної обставини позивачем не надано суду доказів збільшення розміру кредитного ліміту з 500,00 грн. до 4200,00 грн. Відповідач належним чином не виконав умови Договору, повернення кредиту та відсотків за його користування в терміни, передбачені договором № б/н від 18.09.2007 року, а також Умовами та правилами надання банківських послуг, не забезпечив, внаслідок чого перед позивачем станом на 31.07.2016 року виникла заборгованість. Позивач вказує, що заборгованість складає 9767,68 грн., з яких: заборгованість по кредиту в сумі 4071,81 грн. та заборгованість по сплаті відсотків в сумі 5695,87 грн. Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За статтею 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись в установлений законом або договором строк. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України, встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Таким чином, з огляду на викладене, враховуючи також, що докази виконання відповідачем в повному обсязі прийнятих на себе зобов'язань за Договором в матеріалах справи відсутні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по кредиту та заборгованості по сплаті відсотків, підлягають частковому задоволенню, а саме: 500,00 грн. заборгованості по кредиту, оскільки не доведено збільшення розміру кредитного ліміту. А також судом не може бути прийнята до уваги сума нарахованих відсотків, оскільки нарахування здійснювались на суму основної заборгованості в розмірі 4071,81 грн., що є позивачем не доведеним. Позивач також просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 203,60 грн., яка виникла внаслідок прострочення виконання зобов'язань за кредитним договором. У відповідності до приписів частини першої статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. В силу статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. В Умовах та правилах надання банківських послуг відсутній пункт, який би передбачав відповідальність позичальника за прострочення виконання зобов'язання за кредитним договором у виді сплати пені. Зі змісту позовної заяви (а.с. 30-32) вбачається, що відповідно до тарифів, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості - 1% від заборгованості, але не менше ніж 10 грн. в місяць, нараховується 1 раз в місяць, при наявності прострочки по кредиту або відсоткам 5 та більше днів при виникненні прострочки на суму більше 50,00 грн. Разом з тим, до позовної заяви Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» не додано вищевказаних тарифів. Враховуючи викладене позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача пені в сумі 203,60 грн. за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором не підлягають задоволенню в зв'язку з недоведеністю. Крім того позивач просить стягнути з відповідача нараховані штрафи в розмірі 1350,00 грн., штраф (фіксована частина) в розмірі 250,00 грн. та штраф (процентна складова) в розмірі 498,56 грн. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (стаття 549 Цивільного кодексу України). За заявою позичальника, у разі порушенні позичальником термінів платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, у зв'язку з чим банк змушений буде звернутися до суду, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 250,00 грн. + 5% від суми позову. Проте як вбачається із матеріалів справи відповідачем порушенні строки платежів. За таких обставин, позовні вимоги про стягнення 250,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 498,56 грн. штрафу (процентна складова) за невиконання вимог договору також підлягають задоволенню. Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Outcome: partial