Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредитному договору, в якому зазначив, що відповідно до умов кредитного договору №ABH0RG60540254 від 13.11.2013 року, укладеного між банком та [PERSON], перший надав останній кредит в сумі 10069 гривень 20 копійок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі. Однак відповідач не виконує взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків і станом на 15.12.2015 року має заборгованість перед банком в сумі 17684 гривні 85 копійок, яку в добровільному порядку сплатити не бажає, що спонукало ПАТ "АКЦЕНТ- БАНК" звернутися до суду з відповідним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу без його участі, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала заяву, в якій позовні вимоги визнає у повному обсязі,розгляд справи просила провести за її відсутності . З огляду на вказане, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів . Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини : Відповідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Частина 1 ст. 207 ЦК України встановлює, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Стаття 638 ЦК України передбачає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Із анкети-заяви [PERSON] про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в "АКЦЕНТ-БАНК" від 13.11.2013 року, встановлено, що позичальник погодився, що ця заява разом з Умовами та правилами, що розміщенні на сайті банку www. a-bank.com.ua, Тарифами банку складає між ним та банком кредитно - заставний договір. Зазначена заява скріплена підписом позичальника (а.с. 6) Таким чином, під час укладення договору від 13.11.2013 року були дотримані вимоги як частини 1, так і частини 2 ст. 207 ЦК України, оскільки всі умови договору викладені у письмовій формі на паперових носіях, а сам договір скріплений підписами обох сторін. Отже, доведеним є факт, що 13.11.2013 року між ПАТ "АКЦЕНТ-БАНК" та [PERSON] укладений кредитний договір № АBH0RG60540254, згідно з яким остання отримала кредит у розмірі 10069 гривень 20 копійок. Строк кредиту 12 місяців з 13.11.2013 року по 12.11.2014 включно. Відсоткова ставка (фіксована) 0,12 % річних. Щомісячна винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 301 гривні 07 копійок. Щомісячний платіж у сумі 839 гривень 65 копійок, з 18.05.2014 у сумі 1140 гривень 72 копійки, період сплати з "13" по "17" число кожного місяця. Відповідно до п.п. 3.2.2, 3.2.3 умов позичальник зобовязується погашати кредит у порядку та строки відповідно до заяви, сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до заяви та п.4.1, 4.2 даних умов та тарифів. Повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту. Відповідно до п.4.1 умов, за користування кредитом у період з дати укладання даного договору до дати погашення кредиту позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки в розмірі, зазначеному у тарифах та заяві. Відповідно до п.4.2 умов при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, передбачених заявою та п.п. 3.2.2, 3.2.3 даних умов, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі вказаному в заяві, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом. Розраховані відповідно до цього пункту умов відсотки сплачуються позичальником окремо понад зазначену в заяві суми щомісячного платежу по кредиту, разом з несплаченим залишком попереднього щомісячного платежу . Відповідно до п. 4.7 умов сторони домовились, що при непогашенні кредиту в строки, установлені у заяві і п.3.2.2, 3.3.3 даних умов, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється згідно п.4.2 даних умов з дати виникнення простроченої заборгованості. Відповідно до п. 5.1 умов при порушенні позичальником будь-якого із зобовязань, передбачених заявою та п.п. 3.2.2, 3.2.3 даних умов , банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу , але не менше 1 гривні за кожен день прострочки платежу. Відповідно до п.5.3 умов при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 гривень + 5 % від суми заборгованості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. На порушення умов кредитного договору відповідач взятих за цим договором зобов'язань не виконала, у зв'язку з чим її заборгованість перед банком станом на 15 грудня 2015 року становить 17684 гривні 85 копійок та складається з : заборгованості за кредитом в сумі 7539 гривень 08 копійок ; заборгованості по процентам в сумі 3 гривні 20 копійок; заборгованості з комісії в сумі 1806 гривень 42 копійки; заборгованість за пенею в сумі 7017 гривень 82 копійки ; штрафів у сумі 1318 гривень 33 копійки ( а.с.8). Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача,в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, заборгованості за відсотками, заборгованості з комісії, заборгованості з пені ґрунтуються на нормах чинного цивільного законодавства та кредитного договору, оскільки [PERSON] не виконує взяті на себе зобовязання згідно з умовами договору, щодо своєчасного повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. Отже позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, заборгованості за відсотками, заборгованості з комісії, заборгованості з пені на загальну суму 16366 гривень 52 копійки слід задовольнити у повному обсязі . Вирішуючи вимоги в частині стягнення з відповідача штрафів суд виходить з наступного : Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою ( штрафом, пенею ) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання . Таким чином пеня та штраф не є окремими видами штрафних санкцій, а є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а тому банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобовязання ( прострочення виконання грошового зобовязання ), що суперечить вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Отже в задоволенні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафів слід відмовити . Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Отже з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 1127 гривень20 копійок . На підставі викладеного, ст.ст.11,207,526,629,634,638,1054, ЦК України,

Outcome: partial