Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

[PERSON] первинно звернулася до суду з позовом до [PERSON], Стрижавської селищної ради про визнання договору дарування дійсним та визнання права власності, мотивуючи свої вимоги тим, що 10 листопада 2006 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено договір дарування, згідно умов якого останній подарував їй земельну ділянку [NUMBER] площею 0,0502 га, що розташована в садівничому товаристві «Вишенька» садово-городнього об'єднання «Славне» в селі Славне Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер 0520655903-01:001:0084, цільове призначення - для ведення садівництва. В подальшому даний договір дарування був визнаний дійсним рішенням третейського суду для вирішення конкретного спору від 28 листопада 2006 року та визнано за нею - [PERSON] право власності на зазначену земельну ділянку. Як вказує позивач в своїй заяві, що після прийняття в дар земельної ділянки, вона замовила технічну документацію щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. В цей час, поки виготовляли технічну документацію вона працювала за кордоном. Після приїзду до України в 2013 році дізналась про те, що документи на право власності їй так і не виготовили, оскільки змінилось законодавства щодо третейського судочинства. В подальшому вона, позивач по справі намагалась оформити своє право власності шляхом отримання відповідного свідоцтва від Стрижавської селищної ради, де їй повідомили, що це не можливо. Потім вона намагалась відшукати [PERSON], але той, як з'ясувалось, помер ще [INFO]. Спадкоємців майна [PERSON] не має, спадкова справа не заводилась. Оскільки спадкоємців майна [PERSON] не має, а тому в порядку ст. 1277 Цивільного кодексу України Стрижавська селищна рада повинна була подати заяву про відумерлість спадщини, але цього не зробила. Таким чином, як вважає позивач, вона перебуває в безвихідному стані, тому змушена звертатись до суду з позовом про захист свого права власності у спосіб визнання дійсним договору дарування та визнання за нею права власності на вищевказану земельну ділянку. В подальшому провадження по справі відносно [PERSON] ухвалою суду від 15.12.2014р. було закрито, за смертю вказаної особи та відсутністю встановленних спадкоємців. По справі також було залучено в якості третьої особи - Вінницьку районну державну адміністрацію за клопотанням сторони позивача. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат [PERSON] позовні вимоги своєї довірительки підтримав в повному обсязі, просив їх задоволити, суду показав, що [PERSON] була обдарована спірною земельною ділянкою за життя [PERSON] і з того часу користувалася нею і ніяких претензій до неї власник чи інші особи не мали. Договір дарування був оформлений через простий правочин та рішення третейського суду. В суді правочину [PERSON] не заперечував. Так як він помер, для позивача є можливим закріплення земельної ділянки лише через судове рішення, тому вона і звернулася до суду. В подальшому представник позивача подав суду заяву, відповідно до якої просив закінчити розгляд справи в його відсутність. Стрижавська селищна рада Вінницького району свого представника в судове засідання не направила. Суду було надано заяву, відповідно до якої просили справу розглядати в відсутність представника селищної ради, при цьому при вирішенні даної справи покладалися на розсуд суду. Вінницька районна державна адміністрація свого представника в судове засідання не направила. Через канцелярію суду було подано суду заяву, відповідно до якої представник просила справу розглядати в відсутність представника Вінницької РДА, при вирішенні справи по суту покладалась на думку суду. З'ясувавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, згідно договору дарування, оформленого в простій письмовій формі 10.11.2006 року, [PERSON] , як дарувальник подарував у [PERSON] земельну ділянку [NUMBER] площею 0,0502 га, що розташована в садівничому товаристві «Вишенька» садово-городнього об'єднання «Славне» в селі Славне Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер 0520655903-01:001:0084, цільове призначення - для ведення садівництва ( а.с. 7 ) . Вказана земельна ділянка належала [PERSON] на підставі Державного акту про право приватної власності на землю ВН від 23 грудня від 15 січня 1998 р., виданого на підставі рішення 18 сесії 22 скликання Стрижавської селищної ради від 16 жовтня 1997 р., акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №527 ( а.с. 6 ) . Відповідно до рішення Третейського суду для вирішення конкретного спору від 2 листопада 2006р. було визнано дійсним договір дарування земельної ділянки земельної ділянки площею 0,0502 га, яка розташована на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, укладений у простій письмовій формі 10 листопада 2006 року між [PERSON] і [PERSON], а також визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку [NUMBER] площею 0,0502 га, яка знаходиться в садівничому товаристві «Вишенька», яке розташоване в садово-городньому об'єднанні «Славне в с. Славне Вінницького району Вінницької обл., кадастровий номер 0520655903:01:001:0084, цільове призначення якої- для ведення садівництва. ( а.с. 8) . При цьому, як свідчить текст рішення третейського суду у засіданні третейського суду [PERSON] позов визнавав, та підтвердив, що дійсно подарував належну йому земельну ділянку [PERSON] Станом на 18.03.2014 року , вартість вказаної земельної ділянки становить 30 000 грн., що підтверджується довідкою центрального відділення агентства нерухомості « Олімп» ( а.с. 14 ). Після прийняття в дар земельної ділянки, позивач [PERSON] замовила технічну документацію щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. В цей час, поки виготовляли технічну документацію вона працювала за кордоном. Після приїзду до України в 2013 році позивач дізналась про те, що документи на право власності їй так і не виготовили, оскільки змінилось законодавства щодо третейськогосудочинства. Факт того, що [PERSON] вступила у фактичне володіння та користування спірною. земельною ділянкою після вчинення простого письмового правочину підтверджує довідка Садового-обїеднання "Славне" №71 від 20.12.2014р. за якою зазначено, що [PERSON] прийняла в дар від [PERSON] земельну ділянку [NUMBER], площею 0,0502 га в СТ "Вишенька" СТО "Славне" та обробляє дану ділянку та сплочує членські внески. В подальшому, [PERSON] намагалась розшукати дарувальника земельної ділянки - [PERSON], однак з'ясувалось, що останній помер в віці 71 рік ще [INFO], місце смерті зареєстровано в с. Майдан Чапальський Вінницького району та області , що підтверджується копією актового запису про смерть № 22 виданого Відділом ДРАЦС від [INFO] ( а.с. 42-43) . Спадкоємців майна [PERSON] не виявлено, спадкова справа не заводилась, що підтверджується повідомленням Вінницької районної державної нотаріальної контори за № 1326/01-16 від 17.06.2014 року ( а.с. 12 -13 ) . Оскільки спадкоємців майна [PERSON] не має, а тому в порядку ст. 1277 Цивільного кодексу України Стрижавська селищна рада повинна була подати заяву про відумерлість спадщини, але цього не зробила. В зв'язку з зазначеним, позивач звернулася до суду та просить відновити її порушене право шляхом постановлення рішення суду. У відповідності до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого права, в тому числі і права власності у спосіб визнання права або у інший спосіб, що встановлений законом, в даному випадку ч. 2 ст. 220 ЦК України. Спірні правовідносини суд оцінює за правовими нормами ст.ст.203, 205, 220, 316, 321, 328, 364, 717, 718 ЦК України. В силу ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів та вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За ст.ст. 717 та 718 Цивільного кодексу України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Дарунком можуть бути рухомі речі, в тому числі гроші та цінні папери, а також нерухомі речі. Відповідно до ст. 719 Цивільного кодексу України, договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. За ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лигне як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Згідно ст. 346 Цивільного кодексу України, однією з підстав припинення права власності є відчуження власником свого майна. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позивач довела факт того, що [PERSON] за життя було вчинено дарунок належної йому земельної ділянки за простим письмовим правочином [PERSON], що підтверджує як сам текст простого письмового правочину так і обставина, його підтвердження [PERSON] в третейському суді. Факт відкритого прийняття дару обдарованою особою підтверджує довідка Садового-обїеднання "Славне" №71 від 20.12.2014р. за якою зазначено, що [PERSON] прийняла в дар від [PERSON] земельну ділянку [NUMBER], площею 0,0502 га в СТ "Вишенька" СТО "Славне" та обробляє дану ділянку та сплочує членські внески. Позивач відкрито та безперешкодно володіє спірною земельною ділянкою, однак в зв"язку зі смертю попереднього власника та змінами ЗУ "Про третейські суди" позбавлена можливості укладення нового договору та визнання свого права власності у інший порядок, окрім судового рішення. Розглядаючи дану цивільну справу, визначаючись щодо заявлених вимог, суд виходив з того, що відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За даних обставин на підставі наявних у справі доказів суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є доведеними, тому пядлгають до задоволення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved