overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина. У своїх позовних вимогах позивач пояснила, що у шлюбі з відповідачем у неї народився син [PERSON], [INFO], який на даний час є повнолітнім та навчається в державному навчальному закладі "Кременецький професійний ліцей". Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання та навчання сина, тому вона звернулася до суду з позовом про стягнення із відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. щомісячно, починаючи з дня досягнення сином повноліття - з 16.12.2013 року до досягнення сином 23 років. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце слухання справи був належним чином повідомлений. Причини його неявки невідомі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Згідно свідоцтва про народження батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON]. Згідно довідки № 614 від 17.03.2014 року [PERSON] є учнем групи № 32 "Столяр будівельний" державного навчального закладу "Кременецький професійний ліцей"та знаходиться на неповному державному забезпеченні. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з заявою з проханням усиновити неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вказує, що мати дітей дала дозвіл на усиновлення дітей заявнику. Просить дозволити усиновити неповнолітніх дітей: [PERSON], змінивши її дані: прізвище на "[PERSON]"; [PERSON], змінивши її дані: прізвище на "[PERSON]"; [PERSON], змінивши його дані: прізвище на "[PERSON]", та зобов`язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сарненського районного управління юстиції Рівненської області внести зміни в актові записи про народження усиновлених дітей. Заявник підтримав свою заяву повністю. Представник органу опіки та піклування - служби в справах дітей Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області - заяву визнав та просить задовольнити в повному обсязі. Прокурор заяву підтримав. Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, мати дітей дала дозвіл на усиновлення дітей заявником. Згідно висновків, актів, довідок служби в справах дітей Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області та голови Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області, неповнолітні [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], можуть бути усиновлені [PERSON], який несудимий, має постійний дохід, матеріально забезпечений, працездатний, що є доцільним та буде відповідати інтересам дітей. На підставі викладеного, ст.ст. 207, 211, 213, 224 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

У грудня 2015 року [PERSON] звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з заявою про встановлення факту родинних відносин з [PERSON] як матір'ю та сином. Подана заява обґрунтовувалась тим, що 14.01.1965 р. між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, після реєстрації дружині присвоєно прізвище "[PERSON]". Однак, при отриманні 01.11.1997 р. паспорту прізвище заявниці вказали як "[PERSON]". [INFO] року заявниця народила сина [PERSON]. Посилаючись на різне зазначення у документах прізвища заявниці "[PERSON]" та її сина "[PERSON]", просить встановити факт їх родинних відносин як матері та сина. Заявниця та її представник у судовому засіданні подану заяву підтримали. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи за відсутності представника відділ реєстрації актів цивільного стану. Заслухавши заявника та її представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, з огляду на наступне. З наявного в матеріалах справи свідоцтва про одруження серії [NUMBER], викладеного російською мовою, вбачається, що 14.01.1965р. Житомирським бюро записів актів громадянського стану зареєстровано шлюб між «[PERSON]», [INFO], та «[PERSON]», [INFO], про що вчинено актовий запис №61. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «[PERSON]» (а.с. 4). Від вказаного шлюбу народився син «[PERSON]», [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Згідно паспорта громадянина України, виданого Корольовським РВ УМВС України в Житомирській області 17.02.1996 року зазначено "[PERSON]" (а.с.6). Відповідно копії паспорта громадянина України, виданого Корольовським РВ УМВС України в Житомирській області 01.11.1997 року, зазначено "[PERSON]" (а.с.2). Відповідно до ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових прав або підтвердження чи відсутність неоспорюваних прав. Відповідно до пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року № 5, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. З огляду на викладене, враховуючи з'ясовані обставин справи, підтверджені доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав вважати доведеним факт того, що [PERSON], [INFO], є матір'ю [PERSON], [INFO]. Вказаний факт має для заявника юридичне значення, оскільки є необхідним для реалізаціїї своїх особистих немайнових та майнових прав, зокрема подальшої реалізаціїї спадкових прав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» про стягнення заборгованості по заробітній платі, посилаючись на те, що вона працює у відповідача. З листопада 2014 року ПАТ «Азовзагальмаш» припинив виплачувати заробітну плату, і заборгував їй таку суму 14 530,52 грн., яку просить суд стягнути на її користь в повному обсязі. Позивачка під час розгляду справи збільшила свої позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 16 535,78 грн. Позивачка [PERSON] на розгляд справи до суду не з'явилася, надавши суду заяву з проханням вирішити наявний спір за їївідсутності, наполягаючи на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача Ковтун С.В., будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи у судове засідання не з'явилася, надавши суду письмові пояснення, в яких вказала, що відповідач позовну заяву визнає перед позивачкою щодо заборгованості по заробітній платі у розмірі 16 535,78 грн. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] перебуває у трудових відносинах з ПАТ "Азовзагальмаш", що підтверджується копією її трудової книжки (а.с.5-8). Відповідно до ч.3 ст.94 КЗпП України, питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначаються цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами. Як свідчить довідка, видана 20 січня 2016 року відповідачем, заборгованість [PERSON] по заробітній платі станом на 19 січня 2016 року складає 16 535 грн. 78 коп. Відповідно до ч.3 ст.94 КЗпП України, питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначаються цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами. Структуру заробітної плати визначено у ст.2 Закону України "Про оплату праці", якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів. Враховуючи, що відповідачем позивачці [PERSON] не виплачена заборгованість по заробітній платі в сумі 16 535,78 грн., тому вона підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі на користь позивачки. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1218 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства "Азовзагальмаш" про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, посилаючись на те, що він працював у відповідача слюсарем зі складання металевих конструкцій з 05 січня 2011 року по 04 серпня 2015 року. При розрахунку в день його звільнення, відповідач не виплатив заборгованість по заробітній платі в сумі 3 728,59 та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, які просить суд стягнути на його користь в повному обсязі. Позивач під час розгляду справи зменшив свої позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 5 568,16 грн. Позивач [PERSON] на розгляд справи не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність. Представник відповідача Ковтун С.В., будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи у судове засідання не з'явилася, надавши суду письмові заперечення проти позову, в яких вказала, що відповідач позовну заяву визнає частково зокрема, про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 5 568,16 грн., інші позовні вимоги не визнає та вважає їх необґрунтованими, так як позивач не надав жодних доказів заявленої суми середнього заробітку. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] в період з 05.01.2011 року по 04.08.2015 року перебував у трудових відносинах з ПАТ "Азовзагальмаш", що підтверджується копією його трудової книжки (а.с.6-7), і за цей період йому нараховувалась і виплачувалась заробітна плата. Відповідно до ч.3 ст.94 КЗпП України, питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначаються цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами. Як свідчить довідка, видана відповідачем, заборгованість [PERSON] по заробітній платі станом на 15 жовтня 2015 року складає 5 568 грн. 16 коп. Враховуючи, що [PERSON] при його звільненні не виплачена йому заборгованість по заробітній платі, тому вона підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 218 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

Позивач звернулась до Куп'янського міськрайонного суду Харківської області з позовною заявою, у якій просить суд стягнути з відповідача, [PERSON], аліменти на утримання неповнолітньої дитини: доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини, посилаючись на те, що відповідач на дитину добровільно не надає матеріальної допомоги, чим ставить в скрутне матеріальне становище, що і змусило її звернутися до суду з даним позовом. Позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала і просила суд задовольнити у повному обсязі. Від відповідача по справі також надійшла заява про розгляд даної справи у його відсутності, позов визнав, згоден платити аліменти на доньку [PERSON] у вказаному позивачем розмірі та інших стягнень не має. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26 лютого 2004 року, який був зареєстрований Виконавчим комітетом Куп'янськ-Вузловської селищної ради м. Куп'янська Харківської області, актовий запис № 09 (а.с.6-8), мають спільну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.3,9), яка відповідно до копії медичної довідки є інвалідом і має захворювання: Цукровий діабет І типу (а.с.5). По матеріалам справи щодо особи відповідача судом було встановлено, що він працює слюсарем-сантехніком V розряду у Виробничому підрозділі "Куп'янське будівельно-монтажне експлуатаційне управління" Регіональної філії "Південна залізниця" ПАТ "Українська залізниця" та інших стягнень по виконавчим листам не має. У порядку ст. ст. 180,182,183 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, у зв'язку з чим даний позов підлягає задоволенню. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зважаючи на те, що позивачем наданими суду письмовими доказами було доведена необхідність стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитина та ці обставини не були спростовані відповідачем, що підтверджується його заявою про визнання позову, а також беручи до уваги встановлений діючим законодавством обов'язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей, суд вважає даний позов таким, що підлягає задоволенню. Оскільки позов обґрунтований, судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача у дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

17 січня 2019 року [PERSON] звернулася в суд із заявою, заінтересована особа головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, про встановлення факту належності їй довідки Старокостянтинівського районного трудового архіву від 10.01.2019 року №Б-836. В обґрунтування посилалася на те, що в архівній довідці про стаж роботи та заробітну плату за 1979-1980 роки в колгоспі "Радянська Армія" с.Решнівка, виданій Старокостянтинівським районним трудовим архівом Хмельницької області, помилково зазначене її прізвище " [PERSON] ", хоча згідно зі свідоцтвом про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу її прізвище " [PERSON] ". Така невідповідність є перешкодою для зарахування стажу роботи заявника за вказаний період та призначення їй пенсії. Заявник у судове засідання не з`явилася та подала до суду заяву, в якій просила заявлені вимоги задовольнити та розглядати справу за її відсутності. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився та подав до суду пояснення, в яких при вирішенні справи покладається на думку суду. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що у 1979-1980 роках заявник [PERSON] працювала в колгоспі "Радянська Армія" с.Решнівка Старокостянтинівського району. Згідно зі свідоцтвом про народження і свідоцтвом про укладення шлюбу заявника її прізвище до укладення шлюбу - " [PERSON] ". Проте у довідці від 10.01.2019 року № Б-836, виданій Старокостянтинівським районним трудовим архівом Хмельницької області, неправильно зазначеноїї дошлюбне прізвище - " [PERSON] ". Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у суді доказами: свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON] серії [NUMBER] , архівною довідкою Старокостянтинівського районного трудового архіву № Б-836 від 10.01.2019 року, трудовою книжкою [PERSON] серії [NUMBER] . Згідно з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд може встановлювати факти належності особі документа про трудовий стаж. Суд дійшов висновку, що для зарахування [PERSON] стажу роботи для призначення пенсії необхідно встановити факт належності їй архівної довідки від 10.01.2019 року № Б-836, виданої Старокостянтинівським районним трудовим архівом Хмельницької області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Заявник [PERSON] подав до Кельменецького районного суду заяву у якій просить встановити факт належності йому, [PERSON] довідки КУ „Кельменецький районний трудовий архів" №1/841 від 14 серпня 2014 року, в якій він, [PERSON] помилково зазначений як [PERSON]. Представник заінтересованої особи - управління Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі Чернівецької області Маринов А.П. в судовому засіданні не заперечує щодо задоволення заявлених вимог. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явився та подав до суду заяву у якій просить розглянути справу у його відсутності. Судом досліджені наступні докази: копія паспорта громадянина України [PERSON] виданого Кельменецьким РС УДМС України в Чернівецькій області 27 серпня 2013 року серії [NUMBER], копія архівною довідки №1/841 виданої комунальною установою Кельменецької районної ради „Кельменецький районний трудовий архів" 14.08. 2014 року [PERSON], копія свідоцтва про народження [PERSON] виданого 13 травня 1991 року на бланку [NUMBER], довідка видана Росошанівською сільською радою Кельменецького району Чернівецької області №1116 від 28.08.2014 року, лист Управління Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі Чернівецької області №2577/02 від 01.09.2014 року. Судом встановлено, що в паспорті громадянина України серії [NUMBER] виданому Кельменецьким РС УДМС прізвище заявника, ім'я та по-батькові заявника на українській мові зазначено як [PERSON], на російській мові „[PERSON]". Архівна довідка №1/841 видана комунальною установою Кельменецької районної ради „Кельменецький районний трудовий архів" 14 серпня 2014 року [PERSON] про те, що в документах архівного фонду ТзОВ „Агро-Рос", с. Росошани Кельменецького району Чернівецької області, в книзі обліку трудового стажу та заробітку колгоспника значиться [PERSON], в 1969-1972, 1974-1990, 1992 роках - „[PERSON] - закреслено [PERSON]" (так в документі , вказано російською мовою), який працював в колгоспі ім. газети „Правда" та спілці „Росошанівська" з липня по серпень 1969 року, з липня по грудень 1970 року, з липня по липень 1971 року, з червня по грудень 1972 року, з грудня 1974 року по серпень 1990 року, з жовтня 1992 року по травень 1996 року , із зазначенням встановленого мінімуму та відпрацьованих людиноднів за період з 1969 по 1996 рік належить [PERSON] [INFO]. Встановлюючи вищевказаний факт суд враховує, що в написанні імені та по-батькові заявника були допущені помилки. Вказані обставини стверджуються дослідженими судом доказами. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. При цьому суд також бере до уваги, що заявник в позасудовому порядку не зміг встановити факт належності правовстановлюючого документу і встановлення цього факту йому необхідно для оформлення пенсії.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

30.01.2018 року заявниця звернулась в суд із даною заявою, у якій просить встановити факт неправильності записів в актах цивільного стану, виданих виконком Турєвської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, а саме у свідоцтві про одруження серії ІІІ-УР №148771 від 28.08.1962 року, актовий запис №19 та свідоцтві про народження серії V-УР №1350290 від 14.08.1964 року, актовий запис №40 в прізвищ «Комарніцький (-а)», та в частині імя матері у свідоцтві про народження «Анна». В обґрунтування заяви вказала, що у свідоцтві про народження, паспорті та свідоцтві про смерть прізвище чоловіка вказане як "Комарницький". Однак у свідоцтві про одруження їхні прізвища записано як "Комарніцький" та "Комарніцька". Таке ж невірне прізвище вказане і у свідоцтві про народження дочки, де крім того помилково вказано її імя як «Анна». Такі розбіжності виникли внаслідок невірного перекладу прізвища та імя з російської мови. Вона зверталась у Червоноградський міський відділ ДРАЦС з метою внесення змін у зазначені актові записи, однак їй було рекомендовано звернутись до суду. Встановлення даних фактів їй необхідне для звернення у нотаріальну контору з метою оформлення права на спадщину після смерті чоловіка. Відтак з метою реалізації свого права власності просить встановити даний факт. 26.02.2018 року заявниця подала суду заяву по розгляд справи у її відсутності, заяву підтримала, просила її задовольнити. В судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Червоноградського міського відділу ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань не подав. Вислухавши думку заінтересованої особи, зясувавши обставини справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно із копією паспорта громадянина України КА 731805 прізвище заявниці - [PERSON], імя [PERSON]. Прізвище її чоловіка також "Комарницький", що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії ІІ-СГ №255043, паспорта серії КА 731806, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера та свідоцтва про смерть серії І-СГ №475704. Однак у свідоцтві про їх одруження серії ІІІ-УР №148771 від 28.08.1962 року, та свідоцтві про народження їх дочки серії V-УР №1350290 від 14.08.1964 року їхні прізвища вказані як Комарніцький та Комарніцька. Крім того у свідоцтві про народження їх дочки також вказано імя заявниці вказана як «Анна» замість вірного "Ганна". Помилки у написанні прізвищ "Комарніцький" замість "Комарницький" та імені "Анна" замість "Ганна" у документах могли вникнути у звязку із не вірним перекладом з російської мови. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оскільки встановлення факту неправльності у вказаних документах має для заявника правове значення, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved