Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

В квітні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приват Банк" (далі ПАТ КБ "Приват Банк") звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначено, що 23 жовтня 2007 року між ПАТ КБ "Приват Банк" та відповідачем було укладено договір, відповідно до якого позивач надав [PERSON] кредит на термін до 22.10.2010 року в розмірі 19 327,05 доларів США. Посилаючись на те, що [PERSON] умови кредитного договору не виконує, позивач просив стягнути з нього заборгованість за цим договором, яка утворилася станом на 18 березня 2015 року в розмірі 77 879,34 доларів США, що за офіційним курсом, встановленим Національним Банком України, становить 1 813 809,83 грн в тому числі: заборгованість за кредитом - 15 988,03 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 3 269,63 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом - 693,04 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором - 57 928,64 доларів США. Ухвалою Романівського районного суду Житомирської області від 22 липня 2015 року провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приват Банк" заборгованості за кредитним договором, до складу якої входить заборгованість за кредитом - 15 988,03 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 3 269,63 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом - 693,04 доларів США та пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором - 21 029,81 доларів США було закрито. В судове засідання сторони, які були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, не з'явилися. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, при цьому позовні вимоги він підтримав в повному обсязі. Представник відповідача також подала заяву про розгляд справи за її відсутності. При цьому позов вона не визнала та просить відмовити у його задоволенні у зв»язку із пропуском строку позовної давності. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволенню не підлягає з огляду на таке. Відповідно до вимог статей 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений термін. Згідно із частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 23 жовтня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до якого [PERSON] отримав кредитні кошти на строк з 23 жовтня 2007 року до 22 жовтня 2010 року включно, зокрема, 17 403,39 доларів США - на купівлю автомобіля, 6,77 доларів США - на сплату за реєстрацію предмета застави в Державному реєстрі рухомого майна, 1 394,79 доларів США - на сплату страхових платежів за договором страхування транспортного засобу, 522,10 доларів США - на виплату винагороди за надання фінансового інструменту (пункт 7.1 кредитного договору). Порушуючи умови договору, відповідач зобов'язання за ним належним чином не виконував, внаслідок чого у 2012 році ПАТ КБ «ПриватБанк» зверталося до суду із позовом про стягнення з відповідача заборгованості за цим договором. Згідно заочного рішення Романівського районного суду Житомирської області від 23 жовтня 2012 року, яке набрало законної сили 27 листопада 2012 року, з відповідача була стягнута заборгованість за кредитним договором, яка утворилась станом на 11 травня 2012 року, в тому числі заборгованість за кредитом - 15 988,03 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 3 269,63 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом - 693,04 доларів США та пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором - 21 029,81 доларів США. Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина 1 статті 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-610, 604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Згідно із частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. З урахуванням викладеного суд прийшов до висновку, що після ухвалення у 2012 році судового рішення правовідносини сторін, що ґрунтуються на кредитному договорі припинилися, разом із тим може виникати грошове зобов'язання із повернення кредитних коштів в повному обсязі та нарахованих на цей час відсотків, невиконання якого тягне відповідальність, встановлену статтею 625 ЦК України, а таких вимог банк не заявляв. Встановивши, що позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" є необгрунтованими, суд відмовдляє у задоволенні позову у зв"язку з його безпідставністю.

Outcome: dismissed