Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

У лютому 2021 року, акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 03 вересня 2010 року в сумі 26779,81 грн та судові витрати по справі. Позов обґрунтовано тим, що відповідач звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 03 вересня 2010 року, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. 14 січня 2019 року відповідач та АТ КБ "Приватбанк" підписали Додаткову угоду. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором, відповідач станом на 21 грудня 2020 року має заборгованість - 26779,81 грн, з яких: 1442,74 грн - тіло кредиту, 5680,60 грн - відсотки за користування кредитом, 19656,47 грн - пеня. У судове засідання представник позивача не з`явився, у прохальній частині позовної заяви не заперечував проти розгляду справи за його відсутності та ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 03 вересня 2010 року відповідачем було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку. У вказаній заяві зазначено, що вона разом з пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають Договір про надання банківських послуг. Також, 14 січня 2019 року АТ КБ "Приватбанк" та відповідач уклали додаткову угоду до кредитного договору № SAMDN55000035726293, за умовами якого, банк здійснив прощення частки заборгованості, а саме: відсотки - 3910,57 грн, пеня - 16072,79 грн, штраф - 1099,66 грн. Сторони додаткової угоди узгодили строк повернення кредиту - 25.04.2019 року та процентну ставку - 0,01 %. Суд вважає, що неможливо застосувати положення про процентну ставку "0,01%", оскільки не зазначено, за який період слід застосовувати такий відсоток: за рік, за місцять, за день чи інший проміжок часу. Згідно з наданим позивачем розрахунком, станом на 21 грудня 2020 року заборгованість за кредитним договором становить 26779,81 грн, що складається з 1442,74 грн - тіло кредиту, 5680,60 грн - відсотки за користування кредитом, 19656,47 грн - пеня. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У наданій анкеті-заяві позичальника від 03 вересня 2010 року процентна ставка, штрафні санкції не зазначені. Крім того, додаткова угода від 14 січня 2019 року не містить домовленостей щодо порядку нарахування відсотків за попередній період. Також, стороною позивача не надано суду доказів, які підтверджували б домовленість сторін щодо нарахування неустойки (пені) та відсотків за попередній період. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що підстав для стягнення з відповідача на користь банку заборгованості по відсоткам та пенею, немає. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних кошті. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в сумі 1442,74 (одна тисяча чотириста сорок дві гривні сімдесят чотири копійки) грн. В іншій частині позов задоволенню не підлягає. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов підлягає задоволенню частково, належна сума судового збору до стягнення складає 122,29 (сто двадцять дві гривні двадцять дев`ять копійок) грн.

Outcome: partial