Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Генеральною угодою, з тих підстав, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт №б/н від 29.12.2012 року останній отримав кредит у розмірі 8771 грн. 69 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, терміном на 24 місяці. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами, Тарифами складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні угоди сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач порушив строки виконання грошового зобов'язання по вищевказаній кредитній угоді, в зв'язку з чим станом на 09.02.2014 року його заборгованість становить 12108 грн. 91 коп., яка складається з 7396 грн. 07 коп. заборгованості за кредитом; 1180 грн. 53 коп. заборгованості по процентах за користування кредитом; 3532 грн. 31 коп. залишку за несплачений штраф, передбачений п.2.2 Генеральної угоди. Представник позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" Аннюк В.В. в судове засідання не з'явився, однак надіслав заяву, в якій позов підтримав, просить справу розглянути у його відсутності, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоч про час і місце судового розгляду повідомлений відповідно до ч.9 ст. 74 ЦПК України через поміщення оголошення про виклик до суду в засобах масової інформації, а тому, виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки не повідомив, а представник позивача подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши дані, що містяться в письмових доказах по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що 29.12.2012 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт №б/н, згідно якої відповідачу було надано кредит в сумі 8771 грн. 69 коп. терміном на 24 місяці з 29.12.2012 року по 31.12.2014 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі, в замін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків в розмірі 1,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 7) та на інших умовах передбачених в "Умовах і правилах надання банківських послуг", затверджених наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256 (а.с. 8-31). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою і тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у анкеті-заяві (а.с. 6 зворот). Однак, відповідач належним чином договірних зобов`язань не виконав, і станом на 09.02.2014 року допустив заборгованість в сумі 12108 грн. 91 коп., а саме: 7396 грн. 07 коп. заборгованості за кредитом; 1180 грн. 53 коп. заборгованості по процентах за користування кредитом; 3532 грн. 31 коп. залишку за несплачений штраф, передбачений п.2.2 Генеральної угоди, що підтверджується розрахунком (а.с. 5). У відповідності з ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися в повному обсязі та в установлені строки, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно п. 1.1.7.31. вказаних Умов строк позовної давності стосовно вимог Банку по поверненню кредиту, оплати процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки- пені, штрафів, витрат Банку складає 50 років (а.с. 21). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі просторчення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За встановлених в судовому засіданні обставин позов слід задоволити, а також стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по справі. На підставі ст.ст.525, 526, 530, 610, 611, 612, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved