Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст позовних вимог та заперечень на позов [PERSON] звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси із позовом проти АТ «Українська залізниця», в якому позивач просила визнати незаконним, протиправним та скасувати наказ №ПКВЧД-3-04/978 від 27.08.2020 р. «Про внесення змін у посадову інструкцію інженера 2 категорії [PERSON] » та стягнути з АТ «Українська залізниця», на свою користь 200 000 ( двісті тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок систематичних неправомірних дій та переслідування на роботі. Позов обґрунтований такими обставинами. Позивач з 20.02.2017 року працює на посаді інженера ІІ категорії резерву провідників (код КП 2149.2) виробничого підрозділу Пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» згідно із наказом № 196/ос від 20.02.2017 року. Обсяг трудових прав і обов`язків позивача, а також інші умови праці та кваліфікаційні вимоги закріплені у посадовій інструкції [PERSON] 27.08.2020 року, начальником депо був прийнятий наказ за №ПКВЧД-3-04/978 «Про внесення змін у посадову інструкцію інженера 2 категорії [PERSON] ». З даним наказом позивачка ознайомилась 01.09.2020 року. Згідно наказу, з 01.09.2020р., були вилучені посадової інструкції позивача наступні пункти: з розділу ІІ «Завдання та обов`язки»: пп. 2.1, 2.2, 2.3, 2.4, 2.5, 2.6, 2.7, 2.8, 2.9, 2.10, 2.11, 2.12, 2.13, 2.14, 2.15; з розділу ІІІ «Права»: пп. 3.2, 3.3, 3.4; з розділу ІV «Відповідальність»: пп. 4.1, 4.2, 4.4, 4.5, 4.6, 4.10. Крім того, п. 2 даного наказу, з 01.09.2020 р., до посадової інструкції, були введені наступні пункти: 2.1. Контроль за санітарно-технічним станом території, закріпленої наказом по депо за резервом провідників. 2.2. Облік пасажирських вагонів, яким проводиться зовнішня обмивка та внутрішнє прибирання. 2.3. Витрати мийних засобів на очищення та прибирання пасажирських вагонів. 2.4. Розробка та контроль за виконання вимог технологічного процесу роботи дільниці з внутрішнього прибирання та зовнішньої обмивки пасажирських вагонів та інші завдання стосовно підготовки вагонів до рейсу в пункті формування. 2.5. Розробка та контроль за виконанням вимог технологічного процесу роботи Цеху № 15 Охорона вагонів. 2.6. Здійснює контроль за складання графіків роботи дільниці з внутрішнього прибирання та зовнішньої обмивки пасажирських вагонів та цеху № 15 Охорона вагонів. 2.7. Складає графік відпусток працівників Цеху №15. 2.8. Здійснює контроль за веденням табелю обліку робочого часу, обліку виходу та часу відпочинку працівників Дільниці з внутрішнього прибирання та зовнішньої обмивки пасажирських вагонів та цеху №15 Охорона вагонів. 2.9. Виконує завдання старшого майстра резерву провідників по колу своїх обов`язків. Позивачка вважає наказ №ПКВЧД-3-04/978 від 27.08.2020 р. «Про внесення змін у посадову інструкцію інженера 2 категорії [PERSON] » незаконним, протиправним, дискримінаційним, виданим з порушенням процедури та таким, що підлягає скасуванню повністю з обставин і правових підстав, що наведені нижче. В оскаржуваному наказі, відповідач посилається на мету створення необхідних умов для ефективної організації робіт та раціонального розподілу обов`язків між працівниками виробничого підрозділу пасажирське вагонне депо станції «Одеса-Головна» філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» (далі- депо), відповідно до вимог Методичних рекомендацій щодо формування кваліфікаційних характеристик професій працівників, затверджених спільним наказом Міністерства соціальної політики України та міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 16.12.2011 р. № 547/1438. [PERSON] звертає увагу суду на те, що преамбула оскаржуваного наказу не містить в собі відомостей про конкретні умови праці, механізми ефективної організації роботи та обставини раціонального розподілу праці, що зумовили видання Відповідачем оскаржуваного наказу. Також, у тексті оскаржуваного наказу начальника депо Сидоренко С.В. не зазначено конкретної норми Наказу №547/1438 від 16.12.2011 року, що підтверджував би його законність, обґрунтованість, легальність. Крім того, відповідно до п.6.1 «Загальні вимоги до складання посадових (робочих)» інструкцій» Розділу 6 Правила розроблення посадових (робочих) інструкцій Методичних рекомендацій щодо формування кваліфікаційних характеристик професій працівників, затверджених спільним наказом Міністерства соціальної політики України та міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 16.12.2011 р. № 547/1438: Конкретний перелік посадових (робочих) обов`язків визначається посадовими інструкціями керівників, професіоналів, фахівців, технічних службовців і робочими інструкціями робітників, які розроблюються роботодавцем на посади (професії) конкретних працівників у відповідності до вимог чинного Класифікатора професій ДК 003 за встановленою структурою, на підставі кваліфікаційних характеристик, викладених у випусках ДКХП за видами економічної діяльності, ураховуючи конкретні завдання та обов`язки, функції, права, відповідальність працівників цих груп та особливості штатного розпису підприємства, установи, організації. Під час розроблення посадових (робочих) інструкцій забезпечується єдиний підхід до побудови, структури і викладу змісту розділів. Інструкції повинні відображати повний перелік завдань та обов`язків, повноважень і відповідальності, у разі потреби мати необхідні пояснення, а всі терміни - чіткі визначення. Робоча інструкція та зміна до неї погоджується профспілковим комітетом або іншим уповноваженим робочим органом трудового колективу. До посадових (робочих) інструкцій може бути внесено зміни, доповнення лише на підставі наказу керівника підприємства, установи, організації за згодою працівника. Наказ про внесення змін, доповнень до посадової (робочої) інструкції видається в разі зміни назви підприємства, установи, організації, структурного підрозділу або посади (професії), перерозподілу обов`язків між працівниками у зв`язку зі скороченням чисельності, раціональним розподілом праці. Позивач стверджує, що зміни до посадової інструкції інженера 2 категорії [PERSON] , що були внесені на підставі оскаржуваного наказу, внесені до неї без попереднього погодження таких змін з профспілковим комітетом профспілки та без погодження таких змін з працівником - позивачем. Також позивач звертає увагу суду на те, що юридичні визначення, які були застосовані відповідачем у оскаржуваному наказі не відповідають правовим приписами підзаконного акту, на який останній посилався в наказі № ПКВЧД-3-04/978 від 27.08.2020 року. Оскільки наказ про внесення змін, доповнень до посадової (робочої) інструкції видається в разі: зміни назви підприємства, установи, організації, структурного підрозділу або посади (професії), перерозподілу обов`язків між працівниками у зв`язку зі скороченням чисельності, раціональним розподілом праці. Відтак, оскаржуваний наказ було видано відповідачем без додержання процедури визначеної п.6.1 «Загальні вимоги до складання посадових (робочих)» інструкцій» Розділу 6 Правила розроблення посадових (робочих) інструкцій Методичних рекомендацій щодо формування кваліфікаційних характеристик професій працівників, затверджених спільним наказом Міністерства соціальної політики України та міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 16.12.2011 р. № 547/1438 та з довільним трактування юридичних визначень і підстав внесення змін до посадових (робочих) інструкцій працівника, яке суперечить приписам Розділу 6 Наказу 547/1438. Крім того, [PERSON] повідомила суду про те, що відповідач, своїми незаконними діями, вже декілька разів намагався змінити умови праці позивачу, шляхом внесення змін до посадової інструкції позивача і подальшого його звільнення. Так, 27.09.2018 р., на підставі заяви [PERSON] про надання їй одного дня відпустки без збереження заробітної 28.09.2018 р., був прийнятий наказ за № 973/в про надання відпустки без збереження заробітної плати [PERSON] інженера 2 категорії резерву провідників, 29.09.2018 р. 01.11.2018 року, начальник депо [PERSON] виніс наказ за №1114/18, яким визнано не дійсним наказ від 27.09.2018р.№973/в, а 06.11.2018р., на підставі наказу начальника депо Ткачика О.Б. за №ПКВЧД-3-04/1569, позивача було звільнено з займаної посади інженера 2 категорії резерву провідників за п.4 ст.40 КЗпП України, за прогул без поважних причин. Після цього позивачка звернулась до відділу з боротьби з економічною злочинністю УЗЕ в Одеській області ДЗЕ Національної поліції України, з заявою про злочин. 23.11.2018 р., начальник депо Ткачик О.Б. виніс наказ за №ПКВЧД-3-04/1669, про не набрання чинності наказу від 06.11.2018р. № ПКВЧД-3-04/1569. Далі, 29.12.2018 р., начальник депо Ткачик О.Б. приймає наказ за № ПКВЧД-3-04/1854, про внесення змін в посадову інструкцію інженера 2 категорії [PERSON] , яким змінив її умови праці. 04.11.2019 р. в.о. начальника депо Зернін С.В., наказом за №ПКВЧД-3-04/164, скасував наказ № ПКВЧД-3-04/1854, про внесення змін в посадову інструкцію інженера 2 категорії [PERSON] . Того ж дня 04.11.2019 р., в.о. начальника виробничого підрозділу пасажирське вагонне депо станції «Одеса-Головна» філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» Зернін С.В. виніс новий Наказ №ПКВЧД-3-04/1641 «Про внесення змін у посадову інструкцію інженера 2 категорії [PERSON] ». Не погодившись з даним наказом, вважаючи його незаконним, протиправним, позивачка звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси із позовом до АТ «Українська залізниця» про визнання незаконним, протиправним та скасування наказу. 25.08.2020 р. Малиновський районний суд м. Одеси позов [PERSON] до АТ «Українська залізниця» про визнання незаконним, протиправним та скасування наказу, яким визнав незаконним та скасував наказ виконуючого обов`язки начальника виробничого підрозділу Пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна філії «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця» №ПКВЧД-3-04/1641 «Про внесення змін у посадову інструкцію інженера 2 категорії [PERSON] задовольнив у повному обсязі. В наслідку неправомірних дій відповідача, позивачка [PERSON] тривалий час, близько двох років, перебуває у стані нервового стресу. Діями посадовців відповідача порушено стан звичайного життя [PERSON] . З метою відшкодування завданої їй моральних страждань, просить стягнути з відповідача 200 000 гривень. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 03.11.2020 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. 11.02.2021 року представником АТ «Українська залізниця» подано відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову (вх. № 5863). В обґрунтування заперечень представник відповідача у відзиві зазначив, що Відповідач заперечує проти заявлених позовних вимог у повному обсязі, вважає позов безпідставним, необґрунтованим, таким що не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Наказ №ПКВЧД-3-04/978 від 27.08.2020 року містить всі необхідні реквізити, щоб бути легітимним. Законодавством не передбачена обов`язковість зазначення у наказі відомостей «про конкретні умови праці механізми ефективної організації роботи та обставини раціонального розподілу праці», зазначені відомості закріплені в інструкціях, трудових обов`язках, рекомендаціях, порядках та правилах. Крім того, звертає увагу суду, що відповідачем не погіршано службове становище позивача, не порушено істотних умов праці. Щодо попередньо виданого наказу №ПКВЧД-3-04/1641 від 04.11.2019 року, відповідачем зазначено наступне. Вказаний Наказ «Про внесення змін у посадову інструкцію інженера 2- категорії Кузьменко Т.В.» справа якого слухалась у Малиновському районному судді м. Одеса (№521/2227/20), Відповідачем було скасовано у добровільному порядку, ще до завершення слухання справи по суті. У своїх поясненнях відповідач наголошував на той факт, що таких змін не відбулося і відбутися не могли. Оскільки, вилучення з посадової інструкції декілька пунктів з посадових обов`язків не є погіршенням умов праці, а навпаки полегшують їх. Відповідно до розпорядження правління АТ «Українська залізниця» від 15.04.2020 р. №Ц-45/35 [PERSON] , встановлено режим неповного (чотириденного) робочого тижня з додатковим вихідним днем у понеділок. Крім того, у зв`язку із зменшенням (призупиненням) деяких напрямків з головним сполученням зі станції Одеса-Головна, зумовило відповідача оголосити режим простою. Від так, з об`єктивних причин зменшилась необхідність у трудовому ресурсі, а саме у виведенні з режиму простою деяких категорій працівників (провідники, начальники поїздів, поїзні електромеханіки, інструктори, інженери). [PERSON] перебувала у простої з 16.04.2019 року по 29.01.2021 року зі збереженням 100 % посадового окладу (п.4.7 Колективного договору), що ніяким чином не могло негативно впливати на емоційний стан спричиненого фінансовою втратою частини заробітку. Відповідач заперечує проти висновку експерта, вважає, що його зміст не є допустимим для встановлення моральної шкоди як такої. Поставлені експерту три запитання є загальним вираженням об`єктивної реальності, відповідь на які нічого не дають. Відповідно до міжнародного рейтингу «Індексу якості життя» проведеною «Economist Intelligence Unit» у 2013 році, де при дослідженні використовувалось 9 факторів якості життя (здоров`я, сімейне життя, громадське життя, матеріальний добробут, політична стабільність та безпека, клімат та географія, гарантія роботи, політична свобод і звісно статева рівність). Україна за цим показником набрала 4,98 бали, зайнявши №78 місце з 80-ти можливих. При такій скупій статистиці індексу якості рівня життя, можна стверджувати, що проведене дослідження може підпадати під будь-якого мешканця, який живе і працює в Україні, а випадок погіршення емоційного стану являється причинно-наслідковим зв`язком. Крім того, відповідач зазначає, що висновок був проведений з посиланням на події які нібито мали місце починаючи з 2018 року по теперішній час. Проте позовна давність даної категорії справи не може охоплювати період більше як три місяці (ст. 233 КЗпП України). Відповідно висновок експерта, що випливає з контексту трьох запитань та сумою у 200 000 грн. є недопустимим доказам. Він складений у період коли діяв карантин спричиненим коронавірусом SARS-CoV-2, та режиму простою, а це в свою чергу впливає на психологічний стан підекспертного та на психологічне дослідження в цілому. Зазначений об`єктивний фактор не був врахований при дослідженні і жодним чином не був згаданим. 05.03.2021 року від представника позивача, адвоката Садаклієва І. І. надійшла заява про забезпечення позову, у якій просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії Наказу начальника виробничого підрозділу пасажирського вагонного депо станції «Одеса-Головна» філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» Сидоренка С.В. за №ПКВЧД-3-04/978 від 27.08.2020 року «Про внесення змін у посадову інструкцію інженера 2 категорії», до набрання законної сили судовим рішенням, ухваленим за наслідками розгляду цивільної справи. 09.03.2021\~рокуухвалою Малиновського районного суду м. Одеси заяву представника позивача, адвоката Садаклієва І.І. про забезпечення позову повернуто заявникові. 12.03.2021 року вх № ЕП - 5230 від представника позивача адвоката Садаклієва І. І. надійшла заява про забезпечення позову, у якій просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії Наказу начальника виробничого підрозділу пасажирського вагонного депо станції «Одеса-Головна» філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» Сидоренка С.В. за №ПКВЧД-3-04/978 від 27.08.2020 року «Про внесення змін у посадову інструкцію інженера 2 категорії», до набрання законної сили судовим рішенням, ухваленим за наслідками розгляду цивільної справи. 15.03.2021\~рокуухвалою Малиновського районного суду м. Одеси відмовлено у задоволені заяви представника позивача, адвоката Садаклієва І.І. про забезпечення позову. 05.05.2021 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси. підготовче провадження по вказаній цивільній справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. У призначене судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача адвокат Садаклієв І.І. подав через канцелярію суду заяву (Вхід.№ 20016 від 05.05.2021 року та Вхід.№ 24160 від 27.05.2021 року) в якій зазначив, що позивачка позов підтримує та просить суд задовольнити позовні вимоги. Представник АТ «Українська залізниця» - Саджинський Н.Я. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав через засоби електронної пошти суду клопотання про виклик експерта для роз`яснення висновку експерта та виклик позивача. Розглянувши вказані заяви, суд приходе до висновку, що у задоволені вказаних клопотань необхідно відмовити з огляду на наступне. Відповідно до ч. 5 ст. 102 ЦПК України суд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку. Згідно з ч. 113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам). Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (ст. 110 ЦПК України). З вказаних заяв випливає, що підставою для виклику експерта для надання усних пояснень щодо його висновку та виклику позивача у судове засідання є те, що відповідач вважає за доцільне отримати пояснення по результатах дослідження, проте за таких підстав суд не вбачає неповноту та неясність висновку експерта. З урахуванням принципу диспозитивної судового процесу прихожу до висновку про відсутність підстав для виклику позивача та експерта для надання усних пояснень щодо його висновку, а отже у задоволення заяв представника відповідача необхідно відмовити. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені, та підтверджені матеріалами справи такі обставини. [PERSON] з 20.02.2017 року працює на посаді інженера ІІ категорії резерву провідників виробничого підрозділу Пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» згідно із наказом № 196/ос від 20.02.2017 року (а. с. 16-20). Вказані обставини не заперечувалися відповідачем. Умови праці позивача та кваліфікаційні вимоги закріплені в посадовій інструкції інженера 2 категорії резерву провідників [PERSON] (а. с. 21-24). 04.11.2019 року виконуючим обов`язки начальника виробничого підрозділу Пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» видано наказ № ПКВЧД-3-04/1641 «Про внесення змін у посадову інструкцію інженера 2 категорії [PERSON] » Наказ № ПКВЧД-3-04/1641 від 04 листопада 2019 року виданий з метою створення необхідних умов для ефективної організації робіт та раціонального розподілу обов`язків між працівниками виробничого підрозділу пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця», відповідно до вимог Методичних рекомендацій щодо формування кваліфікаційних характеристик професій працівників, затверджених спільним наказом Міністерства соціальної політики України та Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 16.12.2011 року № 547/1438. Вказаним наказом з 04.01.2020 року вилучено з посадової інструкції позивача наступні пункти: - з розділу ІІ «Завдання та обов`язки»: пп. 2.1, 2.2, 2.3, 2.4, 2.5, 2.6, 2.9, 2.10, 2.12, 2.13, 12.14, 2.15; з розділу ІІІ «Права»: пп. 3.2, 3.3, 3.4; - з розділу ІV «Відповідальність»: пп. 4.1, 4.2, 4.4, 4.5, 4.6, 4.10. Не погодившись з даним наказом, позивачка вважаючи його незаконним, протиправним, звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси із позовом до АТ «Українська залізниця» про визнання незаконним, протиправним та скасування наказу. 25.08.2020 р. Малиновський районний суд м. Одеси позов [PERSON] до АТ «Українська залізниця» про визнання незаконним, протиправним та скасування наказу, яким визнав незаконним та скасував наказ виконуючого обов`язки начальника виробничого підрозділу Пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна філії «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця» №ПКВЧД-3-04/1641 «Про внесення змін у посадову інструкцію інженера 2 категорії [PERSON] задовольнив у повному обсязі. Судом визнано незаконним та скасувано наказ виконуючого обов`язки начальника виробничого підрозділу Пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна філії «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця» №ПКВЧД-3-04/1641 «Про внесення змін у посадову інструкцію інженера 2 категорії [PERSON] ». Рішення суду набрало законної сили та не оскаржувалось відповідачем (а.с. 39-40зв.). 27.08.2020 року, начальником депо був прийнятий наказ за №ПКВЧД-3-04/978 «Про внесення змін у посадову інструкцію інженера 2 категорії [PERSON] ». З даним наказом позивачка ознайомилась 01.09.2020 року (а.с. 41). Згідно наказу№ПКВЧД-3-04/978, з 01.09.2020р., були вилучені посадової інструкції позивача наступні пункти: з розділу ІІ «Завдання та обов`язки»: пп. 2.1, 2.2, 2.3, 2.4, 2.5, 2.6, 2.7, 2.8, 2.9, 2.10, 2.11, 2.12, 2.13, 2.14, 2.15; з розділу ІІІ «Права»: пп. 3.2, 3.3, 3.4; з розділу ІV «Відповідальність»: пп. 4.1, 4.2, 4.4, 4.5, 4.6, 4.10. Крім того, п. 2 даного наказу, з 01.09.2020 р., до посадової інструкції, були введені наступні пункти: 2.1. Контроль за санітарно-технічним станом території, закріпленої наказом по депо за резервом провідників. 2.2. Облік пасажирських вагонів, яким проводиться зовнішня обмивка та внутрішнє прибирання. 2.3. Витрати мийних засобів на очищення та прибирання пасажирських вагонів. 2.4. Розробка та контроль за виконання вимог технологічного процесу роботи дільниці з внутрішнього прибирання та зовнішньої обмивки пасажирських вагонів та інші завдання стосовно підготовки вагонів до рейсу в пункті формування. 2.5. Розробка та контроль за виконанням вимог технологічного процесу роботи Цеху № 15 Охорона вагонів. 2.6. Здійснює контроль за складання графіків роботи дільниці з внутрішнього прибирання та зовнішньої обмивки пасажирських вагонів та цеху № 15 Охорона вагонів. 2.7. Складає графік відпусток працівників Цеху №15. 2.8. Здійснює контроль за веденням табелю обліку робочого часу, обліку виходу та часу відпочинку працівників Дільниці з внутрішнього прибирання та зовнішньої обмивки пасажирських вагонів та цеху №15 Охорона вагонів. 2.9. Виконує завдання старшого майстра резерву провідників по колу своїх обов`язків. Висновком експерта № 11/20 за результатами проведення психологічної експертизи від 22.10.2020 року (а.с. 42-54) встановлено, що у [PERSON] є зміни в емоційному стані, індивідуально- психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості й виникли через незаконні дії керівництва виробничого підрозділу пасажирського вагонного депо станції "Одеса-Головна" філії "Пасажирська компанія" АТ "Українська залізниця" та їх наслідки (руйнування професійної репутації підекспертної, погіршення її самопочуття). Враховуючи позицію [PERSON] відносно суми відшкодування її моральних і фізичних страждань, обставини справи, практику відшкодування у подібних випадках та особливості конкретного випадку, експерт вважає, що орієнтовний грошовий еквівалент моральних страждань, спричинених підекспертної, може приблизно відповідати заявленим вимогам та становити 200 000 (двісті тисяч). У [PERSON] є зміни в емоційному стані, індивідуально- психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості та виникли внаслідок неправомірних дій акціонерного товариства "Українська залізниця". [PERSON] завдані страждання (моральна шкода) за умов неправомірних дій акціонерного товариства "Українська залізниця". Орієнтовний розмір грошового еквіваленту моральних страждань, спричинених [PERSON] , може приблизно відповідати заявленим вимогам та становити 200 000 (двісті тисяч) гривень. 3. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права Відповідно до ст.15 ЦК кожна особа має право на захист цивільних прав та інтересів у разі їх порушення. У ч.2 ст.16 ЦК визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; відшкодування моральної шкоди тощо. У ст.1 КЗпП передбачено, що на трудові відносини поширюються норми цього закону. При дослідженні посадової інструкції позивача, затвердженої виконуючим обов`язки начальника пасажирського вагонного депо станції Одеса-Головна філії «Пасажирська компанія» ПАТ «Укрзалізниця» вбачається, що наказом, який оскаржується, відповідачем виключено майже всі завдання та обов`язки [PERSON] , передбачені трудовим договором. Крім того, п. 2 даного наказу, з 01.09.2020 р., до посадової інструкції, були введені наступні пункти: 2.1. Контроль за санітарно-технічним станом території, закріпленої наказом по депо за резервом провідників. 2.2. Облік пасажирських вагонів, яким проводиться зовнішня обмивка та внутрішнє прибирання. 2.3. Витрати мийних засобів на очищення та прибирання пасажирських вагонів. 2.4. Розробка та контроль за виконання вимог технологічного процесу роботи дільниці з внутрішнього прибирання та зовнішньої обмивки пасажирських вагонів та інші завдання стосовно підготовки вагонів до рейсу в пункті формування. 2.5. Розробка та контроль за виконанням вимог технологічного процесу роботи Цеху № 15 Охорона вагонів. 2.6. Здійснює контроль за складання графіків роботи дільниці з внутрішнього прибирання та зовнішньої обмивки пасажирських вагонів та цеху № 15 Охорона вагонів. 2.7. Складає графік відпусток працівників Цеху №15. 2.8. Здійснює контроль за веденням табелю обліку робочого часу, обліку виходу та часу відпочинку працівників Дільниці з внутрішнього прибирання та зовнішньої обмивки пасажирських вагонів та цеху №15 Охорона вагонів. 2.9. Виконує завдання старшого майстра резерву провідників по колу своїх обов`язків. Тобто, фактично, вказаним наказом змінено істотні умови праці [PERSON] без наявних на то підстав, передбачених вимогами ст. 32 КЗпП України, а саме, без зміни в організації виробництва і праці. Загальні вимоги до складання посадових (робочих) інструкцій, а також внесення змін до них містяться в Методичних рекомендаціях «щодо формування кваліфікаційних характеристик професій працівників», затверджених спільним наказом Міністерства соціальної політики України та Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 16.12.2011 року № 547/1438. Так, відповідно до п. 6.1 Методичних рекомендацій конкретний перелік посадових (робочих) обов`язків визначається посадовими інструкціями керівників, професіоналів, фахівців, технічних службовців і робочими інструкціями робітників, які розроблюються роботодавцем на посади (професії) конкретних працівників у відповідності до вимог чинного Класифікатора професій ДК 003 за встановленою структурою, на підставі кваліфікаційних характеристик, викладених у випусках ДКХП за видами економічної діяльності, ураховуючи конкретні завдання та обов`язки, функції, права, відповідальність працівників цих груп та особливості штатного розпису підприємства, установи, організації. Якщо виникає необхідність, завдання та обов`язки, що включені до типової кваліфікаційної характеристики тієї або іншої посади (професії), можуть бути розподілені між окремими виконавцями або коло завдань та обов`язків окремих працівників може бути розширене з дорученням їм робіт, передбачених для різних груп посад (професій), рівних за складністю, виконання яких не потребує іншої спеціальності, кваліфікації. Відповідачем не доведено під час розгляду справи необхідності розподілу завдань та обов`язків [PERSON] , передбачених її посадовою інструкцією, між працівниками підприємства, із наданням належних та допустимих доказів. Крім того, відповідно до п. 6.1 Методичних рекомендацій робоча інструкція та зміна до неї погоджується профспілковим комітетом або іншим уповноваженим робочим органом трудового колективу. Посадові (робочі) інструкції після їх затвердження керівником підприємства, організації, установи або за дорученням його заступниками, доводяться до працівника під розписку. До посадових (робочих) інструкцій може бути внесено зміни, доповнення лише на підставі наказу керівника підприємства, установи, організації за згодою працівника. Наказ про внесення змін, доповнень до посадової (робочої) інструкції видається в разі зміни назви підприємства, установи, організації, структурного підрозділу або посади (професії), перерозподілу обов`язків між працівниками у зв`язку зі скороченням чисельності, раціональним розподілом праці. Матеріали справи\~не містять\~відомостей про\~те,\~що зміни\~до посадової\~інструкції [PERSON] ,\~закріплені наказом\~№ ПКВЧД-3-04/978від 27.08.2020 року, були погоджені із профспілковим комітетом, не містять відомостей про згоду [PERSON] щодо внесення змін до посадової інструкції а також відомостей щодо передумов зміни до посадової інструкції позивача, таких, як змін назви підприємства, установи, організації, структурного підрозділу або посади (професії), перерозподілу обов`язків між працівниками у зв`язку зі скороченням чисельності, раціональним розподілом праці. При таких обставинах, суд вважає, що наказ № ПКВЧД-3-04/978 від 27.08.2020 року не відповідає вимогам Методичних рекомендацій «щодо формування кваліфікаційних характеристик професій працівників», затверджених спільним наказом Міністерства соціальної політики України та Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 16.12.2011 року № 547/1438 та вимогам КЗпП України в частині регулювання виконання трудового договору, укладеного між працівником та роботодавцем, а тому суд приходить до висновку про визнання його протиправним та про необхідність скасування наказу. Вирішуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди суд виходив з наступного. Порядок відшкодування моральної шкоди у сфері трудових відносин регулюється ст.237-1 КЗпП, яка передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику в разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, утрати нормальних життєвих зав`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Зазначена норма закону (ст.237-1 КЗпП) містить перелік юридичних фактів, які можуть бути підставою для виникнення правовідносин щодо відшкодування власником або уповноваженим ним органом завданої працівнику моральної шкоди. За змістом указаного положення, підставою для відшкодування моральної шкоди згідно зі ст.237-1 КЗпП є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, утрати нормальних життєвих зав`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Встановлене Конституцією та законами право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. У п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.95 №4 (із відповідними змінами) судам роз`яснено, що відповідно до ст.237-1 КЗпП за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя та здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, утрати нормальних життєвих зав`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Таким чином, захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (наприклад поновлення на роботі), так і механізмом компенсації за моральну шкоду як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди, обирається потерпілою особою з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин. КЗпП не містить будь-яких обмежень чи винятків для компенсації моральної шкоди в разі порушення трудових прав працівників, а ст.237-1 кодексу передбачає право працівника на відшкодування моральної шкоди в обраний ним спосіб, зокрема повернення вартісного (грошового) еквівалента завданої моральної шкоди, розмір якої суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, їх тривалості, тяжкості вимушених змін у житті та з урахуванням інших обставин. Отже, компенсація завданої моральної шкоди не поглинається самим фактом відновлення становища, яке існувало до порушення трудових правовідносин, шляхом поновлення трудових прав, а має самостійне юридичне значення. Як вбачається з матеріалів справи дії роботодавця двічі визнавалися неправомірними, накази АТ «Українська залізниця» №ПКВЧД-3-04/1641 «Про внесення змін у посадову інструкцію інженера 2 категорії Кузьменко Т.В.» від 04.11.2019 року та №ПКВЧД-3-04/978 «Про внесення змін у посадову інструкцію інженера 2 категорії [PERSON] » від 27.08.2020 року визнавалися незаконними та були скасовані з метою відновлення порушених прав позивача. За наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, що доведено преюдиціальним судовим рішенням в цивільній справі 521/2227/20 яке набрало законної сили, згідно з ч.4 ст.82 ЦПК не підлягає доведенню, відшкодування моральної шкоди на підставі ст.237-1 КЗпП здійснюється в обраний працівником спосіб, зокрема у вигляді одноразової грошової виплати. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 25.04.2012 у справі №6-23цс12 та Верховним Судом у постанові від 19 грудня 2018 року у справі №640/14909/16-ц. Як вбачається\~з практики\~Європейського Суду\~з прав\~людини «\~заявнику не\~може бути\~пред`явлено\~вимогу про\~надання будь-якого\~підтвердження моральної\~шкоди,\~яку він\~поніс,\~що означає,\~що при\~наявності встановленого\~факту порушення\~прав заявника\~моральна шкода\~наявна та\~констатується судом (в числі багатьох прикладів, рішення від 15 жовтня 2009 у справі «Антипенко проти Російської Федерації» (Antipenkov v. Russia), скарга № 33470/03, § 82; Постанова Європейського Суду від 14 лютого 2008 у справі «Пшеничний проти Російської Федерації» (Pshenichnyy v. Russia), скарга № 30422 / 03, § 35 1; рішення у справі «Гарабаев проти Російської Федерації (Garabayev v. Russia), скарга № 38411/02, § 113, ECHR 2007-VII (витяги) 2 а також Постанова Європейського Суду від 1 червня 2006 р .) у справі «Грідін проти Російської Федерації» (Gridin v. Russia), скарга Ns 4171/04, § 20 березня). Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.95 №4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, ураховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих відносинах, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. З огляду на природу інституту відшкодування моральної шкоди цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності. Позивач просила суд стягнути з АТ «Українська залізниця», на свою користь 200 000 ( двісті тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок систематичних неправомірних дій та переслідування на роботі. На підтвердження заявлених вимог позивач посилається на висновок експерта № 11/20 за результатами проведення психологічної експертизи від 22.10.2020 року. Відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Ураховуючи тривалість вимушених змін у житті позивача, глибину душевних страждань, яких зазнала [PERSON] внаслідок порушення її трудових прав та з урахуванням вимог розумності і справедливості суд вважає, що на користь позивача із АТ «Українська залізниця» підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 20 000 грн. Отже, враховуючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що позивачем підтверджено факт порушення її законних прав, яке полягало в систематичних неправомірних дій та порушень прав з боку роботодавця, що призвело до моральних страждань, втрати нею нормальних життєвих зав`язків і вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно положень ч. 1, 2 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивачем при зверненні з позовом сплачено судовий збір у сумі 1681,16 грн. та понесено додаткові витрати, пов`язані з розглядом справи, тому вказані суми підлягають стягненню з відповідача пропорційно до заявлених позовних вимог. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати, пов`язані з проведенням експертизи (п.2 ч.3 ст. 133 ЦПК України). Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. (ч.6 ст.139 ЦПК України) На підтвердження розміру судових витрат, понесених позивачем на проведення психологічної експертизи, суду надано договір, укладений між позивачем та експертною установою (а.с.56-58) та акт здачі-приймання робіт (послуг) за цим договором, в якому зазначено, що вартість послуг в розмірі 12 000,00 грн замовник сплатив виконавцю в повному обсязі (а.с.55) Отже, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у сумі 2170,28 грн.

Outcome: partial