Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

19.11.2013 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до ЖБК №112 та нотаріуса [PERSON] про визнання права власності на квартиру [ADDRESS], посилаючись на те, що вказана квартира є кооперативною, пайовий внесок за яку сплачено [PERSON] та його померлою [INFO] дружиною [PERSON], але реєстрацію права власності вони не здійснили. Спадкоємцями померлої за законом є позивачі, які не можуть прийняти спадщину на вказану квартиру через відсутність реєстрації права власності. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] наполягає на задоволенні позову. Представник відповідача Житлово-будівельного кооперативу № 112 та нотаріус [PERSON]до суду не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Представник третьої особи Хмельницької міської ради у вирішення спору покладається на думку суду. Представник залученого до участі у справі ТОВ «ЖЕО» подала заяву про розгляд справи у її відсутності зазначивши, що у вирішенні спору покладається на думку суду. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що в 1992 році [PERSON], будучи членом ЖБК № 112 м.Хмельницького та перебуваючи у шлюбі з [PERSON] повністю сплатила вартість квартири [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] померла не зареєструвавши право власності на вказану квартиру. Спадкоємцями померлої за законом є чоловік [PERSON] та син [PERSON] Вказані обставини підтверджуються довідкою ЖБК №112 м.Хмельницького від 11.11.2013 року; довідкою ТОВ «ЖЕО» від 10.04.2013 року; свідоцтвом про шлюб; свідоцтвом про народження; свідоцтвом про смерть; довідкою про реєстрацію. Відповідно до ст. 146 Житлового кодексу УРСР, п. 43 Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, норм чинного на час виникнення спірних правовідносин Кодексу про Шлюб та Сімю України (статті 22, 24, 28, 29), статей 15,16 Закону УРСР „Про власність", п. 3 Постанови Верховної Ради УРСР від 07.021991 р. „Про порядок введення вдію Закону УРСР „Про власність", а також роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в підпункті "а" п. 6 постанови від 18 вересня 1987 р. N 9 "Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи" та підпункті "а" п. 11 постанови від 22 грудня 1995 р. N 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" у випадку сплати паю у житлово-будівельному кооперативі подружжям у період сумісного проживання за рахунок спільних коштів, квартира після повної сплати пайового внеску є їх спільним майном. Оскільки судом встановлено, що у період сумісного проживання подружжя [PERSON] та [PERSON] за рахунок їх спільних коштів у другому кварталі 1992 року повністю було сплачено пайові внески житлово-будівельному кооперативу № 112 за квартиру [ADDRESS], то вказані особи стали власниками цієї квартири. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, з врахуванням того, що частки дружини і чоловіка у спільній сумісній власності є рівними, до спадкоємця [PERSON] перейшло право власності на ? частини квартири в порядку спадкування після смерті дружини [PERSON], а до [PERSON] на 1/4 частину квартири після смерті матері [PERSON]. Захистити своє право власності в інший, позасудовий спосіб, позивачі не можуть через відсутність правовстановлюючих документів. При цьому позовні вимоги до приватного нотаріуса [PERSON] не пред'являлися, а тому в позові до нього слід відмовити. На розподілі судових витрат сторони не наполягають.

Outcome: partial