Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача про визнання частково недійсним договору про відступлення права вимоги, визнання припиненим договору іпотеки, застави, поруки. У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 11.04.2007р. між ВАТ Кредитпромбанк та [PERSON] було укладено кредитний договір № 140.05/298-КМК-07 від 11.04.07 р., згідно з умов якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 150 000,00 доларів США зі строком їх повернення до 10.04.2012 р. 11.04.2007р. між ВАТ Кредитпромбанк та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 140.05/298-КМК-07 ДУ1 до кредитного договору № 140.05/298-КМК-07 від 11.04.2007 року. 13.08.2007 року між ВАТ Кредитпромбанк та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 140.05/298-КМК-07 ДУ2 до кредитного договору № 140.05/298-КМК-07 від 11.04.2007 року. 04.09.2007року між ВАТ Кредитпромбанк та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 140.05/298-КМК-07 ДУЗ до кредитного договору № 140.05/298-КМК-07 від 11.04.2007 року. 07.11.2007 року між ВАТ Кредитпромбанк та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 140.05/298-КМК-07 ДУ4 до кредитного договору № 140.05/298-КМК-07 від 11.04.2007року. 06.12.2007 року між ВАТ Кредитпромбанк та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 140.05/298-КМК-07 ДУ5 від 06.12.07 р. до кредитного договору № 140.05/298- КМК-07 від 11.04.07 р. 14.02.2008 року між ВАТ Кредитпромбанк та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 140.05/298-КМК-07 ДУ6 від 14.02.08 р. до кредитного договору № 140.05/298- КМК-07 від 11.04.07 р. 01.07.2008 року між ВАТ Кредитпромбанк та [PERSON] було укладено договір про внесення змін № 1 до додаткової угоди № 140.05/298-КМК-07 ДУ6 від 14.02.08 р. до кредитного договору № 140.05/298-КМК-07 від 11.04.07 р. 02.03.2009 року між ВАТ Кредитпромбанк та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1.1 до кредитного договору № 140.05/298-КМК-07 від 11.04.07 р. Згідно додаткового договору № 1 від 20.07.09 р. до кредитного договору № 140.05/298- КМК-07 від 11.04.07 р. процедура та умови надання Банком в майбутньому кредитів в рамках невідновлювальної траншевої кредитної лінії у національній валюті України або в іноземних валютах в межах загальної суми 190 000,00 доларів США. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № 140.05/298-КМК-07 від 11.04.07 р. між [PERSON] та ВАТ Кредитпромбанк було укладено іпотечний договір № 140.05/298-ЗМК/1-07 від 11.04.07 р., згідно умов якого остання надала в іпотеку наступне майно: -нежиле приміщення магазин непродовольчих товарів, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, буд. 70, приміщення № 110, загальною площею 50,8 кв.м., та складається з 3-х залів загальною площею 48,1 кв.м., допоміжні приміщення загальною площею 2,7 кв.м., що належить іпотекодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради від 20.10.06 р., на підставі рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 3755 від 16.10.06 р. та зареєстровано у Дніпропетровському міжміському бюро технічної інвентаризації 16.03.07 р. в реєстраційній книзі № 13899836 за реєстраційним № 8275470. 14.02.2008р. між [PERSON] та ВАТ Кредитпромбанк було укладено Договір про внесення змін № 140.05/298-ЗМК/1-07 ДУ1 до іпотечного договору № 140.05/298- ЗМК/1-07 від 11.04.07 р. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № 140.05/298-КМК-07 від 11.04.07 р. між [PERSON] та ВАТ Кредитпромбанк було укладено іпотечний договір № 140.05/298-ЗМК/2-07 від 11.04.07 р., згідно умов якого останній надав в іпотеку наступне майно: -житлова квартира № 3, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Щербини, буд. 4, та складається з 3-х кімнат, загальною площею 40,1 кв.м., кухня 11,8 кв.м, вбиральня 1,0 кв.м., ванна кімната 2,6 кв.м., лоджія 2,8 кв.м., коридор 8,0 кв.м. та 1,7 кв.м., що належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], від 11.04.07 р. за реєстром № 335. 14.02.2008 року між [PERSON] та ВАТ Кредитпромбанк було укладено Договір про внесення змін № 140.05/298-ЗМК/2-07 ДУ1 до іпотечного договору № 140.05/298- ЗМК/1-07 від 11.04.07 р. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № 140.05/298-КМК-07 від 11.04.07 р. між [PERSON] та ВАТ Кредитпромбанк було укладено договір застави № 140.05/298-ЗМК/3-07 від 11.04.07 р., згідно умов якого останній надав у заставу майно, перелік якого міститься у Додатку 1 до договору застави № 140.05/298-ЗМК/3-07 від 11.04.07 р. 14.02.2008 року між [PERSON] та ВАТ Кредитпромбанк було укладено договір про внесення змін № 140.05/298-ЗМК/3-07 ДУ1 від 11.04.07 р. до договору застави № 140.05/298-ЗМК/3-07 від 11.04.07 р. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № 140.05/298-КМК-07 від 11.04.07 р. між [PERSON] та ВАТ Кредитпромбанк було укладено договір поруки № 140.05/298-ПМК-07 від 11.04.07 р. 14.02.2008 року між [PERSON] та ВАТ Кредитпромбанк було укладено Договір про внесення змін № 140.05/298-ПМК-07 ДУ1 до договору поруки № 140.05/298-ПМК-07 від 11.04.07 р. Позивачі зазначають, що згідно з договором купівлі-продажу прав вимоги від 26.06.13 р., посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер 1441, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта-Банк», відбулось відступлення прав вимоги за кредитним договором №140.05/298-КМК-07 від 11.04.07 р., іпотечного договору № 140.05/298-ЗМК/1-07 від 11.04.07 р., іпотечного договору № 140.05/298- ЗМК/2-07 від 11.04.07 р., договору застави № 140.05/298-ЗМК/3-07 від 11.04.07 р. та договору поруки № 140.05/298-ПМК-07 від 11.04.07 р., що начебто підтверджується за актом приймання- передачі прав вимоги, який є додатком до договору. Проте позивачі вважають наявність у АТ «Дельта Банк» права вимоги до [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу права вимоги від 26.06.13 р., укладеного між АТ «Дельта Банк» та ПАТ Кредитпромбанк безпідставним, необгрунтованим та незаконним. Позивачі вважають, що вказаний правочин не відповідає вимогам законодавства, які урегульовують відносини щодо факторингу та не доводять законність набуття АТ «Дельта банк» такого права. Також позивачі зазначають, що на час укладення між ПАТ "Кредитпромбанк" та ПАТ "Дельта банк" договору про відступлення права вимоги існували обмеження щодо укладення Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 26.06.13 року, які встановлені п. 1 Положення про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг, що затверджене розпорядженням Держфінпослуг № 231 від 03.04.09 р., в частині набуття фактором відступленого права грошової вимоги за договорами факторингу до боржників - фізичних осіб. Враховуючи наведені обставини позивачі вважають, що зазначений договір купівлі-продажу прав вимоги від 26.06.13 р. (договір факторингу), було укладено в період дії обмеження і заборони на вчинення відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором та договорами забезпечення від 11.04.07 р. та додатковими угодами до них, на яких частково базується таке відступлення, до особи боржника, яка не являється суб'єктом господарювання, тобто не відповідає приписам чинного законодавства, оскільки боржником за угодою про відступлення права грошової вимоги є фізична особа, що є порушенням чинного законодавства. А відтак, не вбачається законних підстав стверджувати про набуття АТ «Дельта банк» прав і обов'язків як нового кредитора так і іпотекодержателя/заставодержателя за вказаним кредитним договором та договорами забезпечення від 11.04.07 р. та додатковими угодами до них. Позивачі вважають, що при проведенні державної реєстрації було порушено Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ № 1127 від 25.12.15 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] не мала повноважень та жодних правових підстав для прийняття рішення про реєстрацію права вимоги за договорами іпотеки/застави, про внесення записів про іпотеку та заборону відчуження предмету іпотеки, оскільки нотаріус не вправі здійснювати нотаріальну діяльність за межами свого нотаріального округу. Таким чином на думку позивачів, укладена між ПАТ "Кредитпромбанк" та АТ "Дельта Банк" угода суперечить як нормам діючого цивільного законодавства, так і умовам кредитного договору, оскільки згідно умов кредитного договору - не передбачено право Кредитора укладати договір про відступлення права вимоги на користь третіх осіб. Разом з тим, у відповідності до умов договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 26.06.13 р. (Договір факторингу), відступлення/набуття права вимоги до позичальників за кредитними та іпотечними договорами, на яких базується таке відступлення зокрема, до АТ Дельта Банк, здійснюється на підставі актів приймання-передачі прав вимоги за кредитними та іпотечними договорами та актів приймання-передачі кредитних файлів за кредитними договорами, які є невід'ємними частинами такого договору факторингу. З наданої виписки АТ Дельта Банк виписки з договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 26.06.13 р. (Договір факторингу), тобто з тексту даного договору взагалі не вбачається право переходу прав вимоги за вказаним кредитним договором та договорами забезпечення від 11.04.07 р. та додатковими угодами до них, а акт приймання-передачі прав вимоги є нічим іншим, як роздрукованим представником Банку електронним документом, що не містить ані підписів сторін, ані печаток сторін та є неналежним доказом передачі прав вимоги. Даний договір купівлі-продажу права вимоги посвідчений нотаріально 26.06.13 р. приватним нотаріусом [PERSON], в змісті якого також зазначено кількість аркушів, які пронумеровані, прошиті та скріплені печаткою (відповідний напис зроблено нотаріусом на тексті договору). Позивач посилається на те, що згідно з умовами договору купівлі-продажу права вимоги від 26.06.2013 р. ПАТ Кредитпромбанк (продавець) погоджується продати (відступити) права вимоги та передати їх АТ Дельта Банк (покупцеві), а покупець погоджується купити права вимоги, прийняти їх та сплатити загальну купівельну ціну. Даним договором передбачено, що в якості додатку до цього договору додається перелік договорів та купівельна ціна права вимоги, визначений як додаток № 1. Позивач звертає увагу, що зі змісту договору купівлі-продажу прав вимоги від 26.06.2013 р. не вбачається жодних відомостей про відступлення ПАТ Кредитпромбанк користь АТ Дельта Банк будь-яких вимог до [PERSON] чи [PERSON], тобто в тексті цього договору немає домовленості про передачу вимог від первісного кредитора до нового кредитора. Крім того, з поданих до справи документів вбачається, що перелік договорів та купівельна ціна прав вимоги (додаток № 1 до договору купівлі-продажу прав вимоги від 26.06.13 р.) нотаріально не посвідчений, що підтверджується написом нотаріуса щодо кількості аркушів договору в тексті правочину. Позивачі, посилаючись на вищевикладене вказують, що наявність права вимоги до позивачів є безпідставними, оскільки договір купівлі-продажу прав вимоги від 26.06.13 р. відносно Позивачів фактично є неукладеним у зв'язку із недотриманням нотаріальної форми правочину при оформленні переліку договорів та купівельної ціни права вимоги, додаток № 1 до договору купівлі-продажу прав вимоги від 26.06.13 р. Крім того недійсність договору про відступлення права вимоги від 26.06.13 р. щодо позивачів зумовлює недійсність відступлення прав вимоги за договором про передачу прав за договорами забезпечення від 11.04.07 р., згідно якого відступлено право вимоги згідно іпотечного договору № 140.05/298-ЗМК/1-07 від 11.04.07 р.; іпотечного договору № 140.05/298- ЗМК/2-07 від 11.04.07 р.; договору застави № 140.05/298-ЗМК/3-07 від 11.04.07 р.; договору поруки № 140.05/298-ПМК-07 від 11.04.07 р. Позивачі зазначають, що відповідачем було використане своє право за кредитною угодою від 11.04.07 р. № 140.05/298-КМК-07 про дострокове повернення кредитних коштів, у зв'язку із чим було змінено строк виконання основного зобов'язання на дату повернення кредитних коштів 14.02.09 р., зазначену у вимогах від 15.01.09 р. № 241/2994, 241/2995, 241/2996, 241/2997, 245/3002, 245/3001, чим змінено строк виконання основного зобовязання, тому у звязку із спливом 15.02.12 р. загального трирічного строку позовної давності щодо позовних вимог за основним зобовязанням за кредитною угодою від 11.04.07 р. № 140.05/298-КМК-07, що встановлено рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.04.17 р. по цивільній справі № 199/6930/15-ц, яке набрало законної сили 04.05.17 р. Також звертають увагу, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.04.17 р., що набрало законної сили 04.05.17 р., по цивільній справі № 199/6930/15-ц в задоволенні позовних вимог АТ Дельта Банк до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання права власності - відмовлено. У звязку з вище викладеним позивачі просять суд визнати недійсним договір купівлі-продажу прав вимоги від 26.06.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер 1441, укладений між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта-Банк», в частині відступлення прав вимоги за: - кредитним договором №140.05/298-КМК-07 від 11.04.07 р., укладеним 11.04.2007 р. між ВАТ Кредитпромбанк та [PERSON]; -іпотечним договором № 140.05/298-ЗМК/1-07 від 11.04.07 р., укладеним 11.04.07 р. між [PERSON] та ВАТ Кредитпромбанк; -іпотечним договором № 140.05/298-ЗМК/2-07 від 11.04.07 р., укладеним 11.04.2007 р. між ВАТ Кредитпромбанк та [PERSON]; -договором застави № 140.05/298-ЗМК/3-07 від 11.04.07 р., укладеним 11.04.2007 р. між ВАТ Кредитпромбанк та [PERSON]; -договором поруки № 140.05/298-ПМК-07 від 11.04.07 р., укладеним 11.04.07 р. між [PERSON] та ВАТ Кредитпромбанк. Визнати припиненими: -іпотечний договір № 140.05/298-ЗМК/1-07 від 11.04.07 р., укладеним 11.04.07 р. між [PERSON] та ВАТ Кредитпромбанк; -іпотечний договір № 140.05/298-ЗМК/2-07 від 11.04.07 р., укладений 11.04.2007 р. між ВАТ Кредитпромбанк та [PERSON]; -договір застави № 140.05/298-ЗМК/3-07 від 11.04.07 р., укладений 11.04.2007 р. між ВАТ Кредитпромбанк та [PERSON]; - договір поруки № 140.05/298-ПМК-07 від 11.04.07 р., укладений 11.04.07 р. між [PERSON] та ВАТ Кредитпромбанк. Ухвалою суду від 25.10.2017 року позовну заяву в частині позовних вимог [PERSON] про визнання договору іпотеки припиненим щодо предмета іпотеки квартири №3 по вулиці Щербини в місті Дніпрі повернуто позивачу. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити та надали суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову в повному обсязі. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала письмові пояснення відповідно до яких заперечувала проти позову, просила суд слухати справу у її відсутності. Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини не явки суду не повідомив. Вислухваши пояснення учасників процесу, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 квітня 2007 року між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк», був укладений Кредитний договір № 140.05/298-КМК-07 на суму 150 000 доларів США. Відповідно до п.2.3 Кредитного договору підставою для надання кредитів за цим договором є Додаткові угоди, що укладаються тільки за взаємною згодою Сторін після надання Банку письмової заявки Позичальника, в якій вказується сума кредиту, строк, спосіб надання, у разі необхідності - ціль кредитування. Згідно п.1.2 Кредитного договору кредитні зобовязання Банку та зобовязання Позичальника щодо повернення кредитів, сплати процентів, а також інші права та зобовязання Сторін, передбачені цим Договором, виникають з моменту укладання Сторонами Додаткових угод до цього Договору. Термін користування кожним окремим кредитом в межах загальної суми, встановленої п.1.1. цього Договору визначається Додатковою угодою. На виконання умов Кредитного договору (п.1.2), з позивачем були укладені додаткові угоди: №№ 140.05/298-КМК-07 ДУ1 від 11.04.2007р., 140.05/298-КМК-07 ДУ2 від 13.08.2007 р., 140.05/298-КМК-07 ДУЗ від 04.09.2007р., 140.05/298-КМК-07 ДУ4 від 07.11.2007р., 140.05/298-КМК-07 ДУ5 від 06.12.2007р., 140.05/298-КМК-07 ДУ6 від 14.02.2008р. З метою забезпечення виконання грошових зобовязань [PERSON] за Кредитним договором № 140.05/298-КМК-07 від 11.04.2007 року були укладені наступні договори: між [PERSON] та ВАТ «Кредитпромбанк» був укладений Іпотечний договір № 140.05/298-ЗМК/1-07 від 11.04.2007 року який посвідчений нотаріально 11.04.2007 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в Реєстрі за № 342. Предметом іпотеки за цим договором є нежиле приміщення, магазин непродовольчих товарів що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Калинова, буд. 70. Одночасно з посвідченням Іпотечного договору приватним нотаріусом [PERSON] 11.04.2007 року накладено заборону відчуження предмету іпотеки до припинення чи розірвання дії Іпотечного договору та зареєстровано в Реєстрі за № 21. [PERSON] [PERSON] та ВАТ «Кредитпромбанк» був укладений Договір застави № 140.05/298-ЗМК/3-07 від 11.04.2007 року. Предмет застави - майно, що належить Заставодавцю на праві власності, та повний перелік яких наведено в Додатку 1 до цього договору, який є його невідємною частиною. [PERSON] Євгенівною та ВАТ «Кредитпромбанк» був укладений Договір поруки № 140.05/298-ПМК-07 від 11.04.2007 року. Згідно п.1.1 договору Поруки Поручитель зобовязується солідарно відповідати перед Банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобовязань [PERSON] за Кредитним договором № 140.05/298-КМК-07 від 11.04.2007 року. Станом на 05.12.2017 року загальна заборгованість боржника [PERSON] перед ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором № 140.05/298-КМК-07 від 11.04.2007 року (згідно Додатковій угоді № 140.05/298-КМК-07 ДУ1 від 11.04.2007р.), складає : сума заборгованості за кредитом 75 540,05 доларів США, сума заборгованості за відсотками 21 004,39 дол. США та пеня 93 415 168,50 грн., .,що підтверджується розрахунком про заборгованість за договором кредиту [PERSON] перед АТ «Дельта Банк» станом на 05.12.2017 р. Станом на 08.12.2017 року загальна заборгованість Боржника [PERSON] перед ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором № 140.05/298-КМК-07 від 11.04.2007 року (згідно Додатковій угоді №140.05/298-КМК-07 ДУ6 від 14.02.2008 р.) складає : заборгованість за кредитом 20 166,03 дол. США та пеня 19 514 478,11 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за договором кредиту [PERSON] перед АТ «Дельта Банк» станом на 08.12.2017 р. 26 червня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 1441. На підставі ст. ст. 512-514 ЦК України та відповідно до вище зазначеного Договору купівлі-продажу прав вимоги, АТ «Дельта Банк», в порядку, обсязі та на умовах, визначених цим Договором, набув статусу нового кредитора та права вимоги до боржників по кредитних та забезпечувальних договорах, в тому числі і по Кредитному договору № 140.05/298-КМК- 07 від 11.04.2007 року, Додатковій угоді № 140.05/298-КМК-07 ДУ1 від 1І.04.2007р, Додатковій угоді №140.05/298-КМК-07 ДУ6 від 14.02.2008 р., укладених між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] з усіма забезпечувальними договорами. Зі змісту п.1 ч. 1 ст. 512 та ст. 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобовязанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому, боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про выступления та не є його стороною. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Право вимоги належить іпотекодержателю, тому саме він і може їх відступити. Відповідно до пункту 2.1 Договору купівлі-продажу вимог продавець цим погоджується продати (відступити) права вимоги та передати їх покупцю, а покупець цим погоджується купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну. У розділі 1 Договору купівлі-продажу термін «права вимоги» означає, як всі права вимоги (як існуючі, так і майбутні, як наявні, так і умовні) продавця у якості кредитора до Позичальників за Кредитними договорами, а також всі права вимоги Продавця до осіб, які надали забезпечення, за Договорами забезпечення, включаючи будь-які та всі права вимоги та засоби захисту прав, які доступні Продавцю, щодо виконання Позичальником та або особами, які надали забезпечення, будь-яких своїх обовязків за Кредитними договорами та Договорами забезпечення. В якості додатку до цього договору додається перелік договорів та купівельна ціна за права вимоги, визначений як Додаток. Відповідно до [PERSON] прийому-передачі прав вимоги до договору купівлі-продажу прав вимоги від 26.06.2013 ПАТ «Кредитпромбанк» передав, а ПАТ «Дельта -Банк» прийняв Права вимоги, які перелічені у Додатку до цього акту, згідно яких передано права вимоги до [PERSON] по Кредитному договору № 140.05/298-КМК-07 від 11.04.2007 року, Додатковій угоді № 140.05/298-КМК-07 ДУ1 від 11.04.2007р, Додатковій угоді №140.05/298-КМК-07 ДУ6 від 14.02.2008 р., з усіма забезпечувальними договорами. Відповідно до пункту 2.3 Права вимоги переходять від Продавця до [PERSON], та обовязки Продавця передати Права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання Продавцем та [PERSON] приймання-передачі Прав вимоги. Відповідно до пункту 2 [PERSON] приймання-передачі прав вимоги до Договору купівлі-продажу прав вимоги від 26 червня 2013 року - згідно пункту 2.3 Договору купівлі- продажу Продавець передав, а Покупець прийняв Права вимоги, зазначенні в Додатку до цього [PERSON], що посвідчує факт здійснення Відступлення. Факту передачі Прав вимоги від Продавця до [PERSON] підтверджується [PERSON] приймання-передачі прав вимоги до Договору купівлі-продажу прав вимоги від 26 червня 2013 року, витяг з Додатку до акту приймання-передачі Прав вимоги, які в свою чергу, спростовують твердження Позивача, що Договір купівлі-продажу не містить переліку таких договорів забезпечення, права вимоги за якими були відступлені ВАТ «Кредитпромбанк», зокрема відсутня інформація про нотаріальне посвідчення додатків, додаткових договорів чи акту прийому-передачі прав вимоги за договорами забезпечення. Так, відповідно до п. 35. Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" нотаріуси посвідчують правочини, щодо яких законодавством установлено обов'язкову нотаріальну форму. Відповідно до чинного законодавства обов'язковому нотаріальному посвідченню підлягають: договори про відчуження (купівля- продаж, міна, дарування, пожертва, рента, довічне утримання (догляд), спадковий договір) нерухомого майна (статті 657, 715, 719, 729, 732, 745, 1304 Цивільного кодексу України). Отже, додаток до акту прийому-передачі прав вимог не підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню та не має значення під яким номером він зареєстрований. Відповідно до ст. 512 ЦК, статей 24 і 42 Закону України «Про іпотеку» кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином: правонаступництва. Статтею 24 Закону України «Про іпотеку» передбачена можливість відступлення прав за іпотечним договором за умови, що одночасно здійснюється відступлення прав вимоги за основним зобовязанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобовязанням. Відповідно до статті 24 Закону України «Про іпотеку» (в редакції станом на день укладення договору купівлі-продажу права вимоги) відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Отже, з урахуванням норм діючого законодавства та відповідно до вище вказаного Договору купівлі-продажу прав вимоги від 26.06.2013р., який нотаріально посвідчений, до нового кредитора ПAT «Дельта Банк» перейшли права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, тобто збереглися всі ті умови кредитних та забезпечувальних договорів, які зазначались при укладенні з первісним кредитором, в тому числі по Кредитному договору № 140.05/298- КМК-07 від 11.04.2007 року, Додатковій угоді № 140.05/298-КМК-07 ДУ1 від 11.04.2007 р, Додатковій угоді №140.05/298-КМК-07 ДУ6 від 14.02.2008 р., по Іпотечному договору № 140.05/298-ЗМК/2-07 від 11.04.2007 року. Згідно ч. 1, ч. З ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Оскільки судом не встановлено, що при укладанні договору купівлі-продажу прав вимоги від 26 червня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» були порушені вимоги ст. 203 Цивільного кодексу України, то для визнання вищезазначеного кредитного договору недійсним немає підстав. Крім того, судом встановлено,що договір купівлі-продажу прав вимоги укладений 26 червня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк». Позивачі не є стороною договору купівлі-продажу прав вимоги від 26 червня 2013 року, а є учасником (стороною) в зобов'язанні, що виникло з первісного Кредитного договору. А тому, суд вважає, що питання стосовно визнання факту переуступки права вимоги та визнання його недійсним можуть вирішуватися лише сторонами договору купівлі- продажу від 26 червня 2013 року. Згідно п.26 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину. Твердження позивача про відношення договору купівлі-продажу прав вимоги між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» від 26 червня 2013 року до договору факторингу є хибними, оскільки частина 1 статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Зазначені положення узгоджуються з нормами частини першої статті 203, частини цершої статті 215 ЦК України, відповідно до яких підставою недійсності правочинів є суперечність їх актам цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом статті 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Відмежування вказаного договору від інших подібних договорів, зокрема договір цесії, визначає необхідність застосування спеціальних вимог законодавства, в тому числі відносно осіб, які можуть виступати фактором. Так, відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор (частина 1 статті 510 ЦК України). Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов'язанні. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов'язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Натомість договір факторингу має на меті фінансування однієї сторони договору іншою стороною шляхом надання їй визначеної суми грошових коштів. Ця послуга згідно з договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому право грошової вимоги, передане фактору, не є платою за надану останнім фінансову послугу. Судом встановленно, що при укладенні договору купівлі-продажу прав вимоги між ВАТ «Кредитпромбанк» та АТ «Дельта Банк» від 26 червня 2013 року в частині прав вимоги за Кредитним договором № 140.05/298-КМК-07 від 11.04.2007 року, Додатковій угоді № 140.05/298-КМК-07 ДУ1 від 11.04.2007р, Додатковій угоді №140.05/298-КМК-07 ДУ6 від 14.02.2008 р., за Іпотечним договором № 140.05/298-ЗМК/2-07 від 11.04.2007 року, було замінено кредитора внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, правочин був, зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, до нового кредитора перейшли права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, що відповідає положенням статей 512,513,514 ЦК України. Таким чином, враховуючі зазначені норми права та обставини договір купівлі- продажу прав вимоги між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» від 26 червня 2013 року є договором відступлення права вимоги, а не договором факторингу, що зумовлює відсутність передбачених статтями 203, 215 ЦК України підстав для визнання цього договору недійсним. Крім того, суд враховує, що оспорюваний позивачами правочин укладався між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк», але вимоги про визнання правочину недійсним заявляються лише до однієї сторони правочину, а саме ПАТ «Дельта Банк», клопотання про залучення в якості співвідповідача ПАТ «Кредитпромбанк» позивачами не заявлялись. Також, у позовній заяві ставиться питання про незаконність дій нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] щодо прийняття рішення про реєстрацію права вимоги за договорами іпотеки/застави, про внесення записів про іпотеку та заборону відчуження предмету іпотеки при посвідченні та реєстрації обтяжень, проте клопотання про залучення вказаної особи до участі у справі в якості співвідповідача суду позивачами не заявлялось. Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставного майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч. 1ст. 575 ЦК України! Частиною 5 ст. З Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Згідно із ч. 1ст. 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою. Статтею 526 ЦК України визначено загальні умови виконання зобов'язання, а саме: зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтею 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до статті 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, застава як засоби забезпечення виконання зобов'язань, припиняється у разі припинення основного зобов'язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Отже, судом встановлено, що твердження Позивача про відсутність основного зобовязання, відсутність боргу у звязку з його списанням з балансу первісного кредитора у звязку з відступленням новому кредитору прав вимоги є помилковим і не являється підставою для визнання зобовязання виконаним належним чином та припиненим, як це передбачено діючим законодавством. Також судом встановлено, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.04.17 р., по цивільній справі № 199/6930/15-ц, у позові ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання права власності відмовлено, зокрема через сплив позовної давності щодо позовних вимог за основним зобовязанням. Згідно з частиною першою статті 509, статтею 526 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За загальним правилом зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частини перша та друга статті 598 ЦК України). Спливу позовної давності як підстави для припинення зобовязання норми глави 50 «Припинення зобовязання» ЦК України не передбачають, отже в цій частині вимоги позивачів є також безпідставними. Позовні вимоги [PERSON] про визнання припиненим договору поруки №140.05/298-ПМК-07 від 11 квітня 2007 року підлягають задоволенню оскільки, у відповідності до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до вимог ч.4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимог до поручителя. Строк виконання основного зобовязання встановлено до 14 лютого 2009 року. Отже строк предявлення вимог кредитора до поручителя був до 14 серпня 2009 року, своє право кредитор на предявлення вимог до поручителя в установлений законом строк не реалізував, таким чином, порука [PERSON] є припиненою. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь [PERSON] судовий збір в сумі 640,00 грн.

Outcome: partial