Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

06.08.2021 позивач [PERSON] звернувся до Гребінківського районного суду Полтавської області з вказаним позовом, в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №1406 від 09.03.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Києва Григорян Д.Г., яким стягнуто з [PERSON] грошові кошти в сумі 19 651 грн. 40 коп., які є боргом за кредитним договором укладеним між [PERSON] та ТОВ «Фінанс Інновація». В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 01.09.2020 року між позивачем та ТОВ «Фінанс Інновація» було укладено договір, згідно з яким він отримав готівковий кредит у розмірі 2 500 грн. Позивач вказує, що він повертав отриманий кредит і сплачував проценти за користування ним щомісячно, шляхом внесення готівкових коштів через термінал самообслуговування платіжних систем та послуг. У квітні місяці 2020 року за місцем своєї роботи було отримано постанову про відкриття виконавчого провадження. Вказана постанова №64814626, винесена на підставі виконавчого напису №1406, здійсненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Києва Григорян Д.Г. від 09.03.2021 року. У подальшому з пенсії позивача почали постійно здійснювати відрахування у сумі 20% від отримуваної пенсії. Із державного реєстру боржників позивач довідався про те, що відносно нього вчинено вищевказаний виконавчий напис. Зазначає, що заборгованість по вищезазначеному кредитному договору є оспорюваною і позивачем не визнається. Нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат», Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса. Окрім того, позивачем не було отримано письмової вимоги (повідомлення) від фінансової установи та відповідно позивач не визнає розмірів заборгованості, нарахованої відповідачем у тому числі відсотків та комісії, оскільки позбавлений будь-якої інформації зі сторони банку щодо кредитних зобов`язань. Таким чином, позивач не отримував вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Нотаріусом в свою чергу не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її позивачем, що унеможливило подання позивачем нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису. У зв`язку з наведеним, позивач вимушений звернутися до суду з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді Гребінківського районного суду Полтавської області від 06.08.2021 року вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення по виконавчому провадженню №64814626 по виконанню виконавчого напису №1406 від 09.03.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Києва Григорян Д.Г. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінанс Інновація» заборгованості у розмірі 19651,40 грн., до прийняття судом рішення по суті і набрання рішенням законної сили за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Інновація», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Єфіменко Денис Олегович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу м. Києва Григорян Діана Гагіківна, про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис (а.с.27-30). Ухвалою судді Гребінківського районного суду Полтавської області від 17.08.2021 року відкрито спрощене позовне провадження за вищевказаною позовною заявою, розгляд справи призначено на 14.09.2021 року о 10 год. 30 хв., яке було відкладено на 05.10.2021 року о 09 год. 00 хв. в зв`язку з неявкою сторін у судове засідання. 03.09.2021 року на адресу суду від відповідача ТОВ «Фінанс Інновація» надійшов відзив на позовну заяву з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що 01.09.2020 р. між ТОВ «ФК «Фінансова Інновація» та [PERSON] було укладено договір №200901-24850-1, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 3 350 грн., строком на 4 дні, шляхом переказу на платіжну картку емітовану АТ «КБ ПРИВАТБАНК», зі сплатою відсотків за коксування кредитом к розмірі 1,7 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації позивача на веб-сайті мережі Інтернет https://monetka.ua та підписання кредитного договору електронним підписом, з одноразовим едифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим індифікатором є прямою згодою позивача з умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику у тому числі і на умовах фінансового кредиту, з якими він ознайомився перед підписанням кредитного договору та отриманням кредиту. Зразок кредитного договору, Правила надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, затвердженими наказом директора ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація», викладені для загального доступу в мережі Інтернет на сайті https://monetka.ua/uk/about_us. Одноразовий індентифікатор 303320 направлявся позивачу, шляхом надсилання повідомлення на його мобільний номер телефону [NUMBER] 01.09.2020 р. О 23 год. 19 хв. 53 сек., який вказаний при реєстрації. Кредитний договір позивачем був підписаний 01.09.2020 р., о 23 год. 20 хв. 23 сек. шляхом введення одноразового ідентифікатора в особистому кабінеті на веб-сайті відповідача в мережі Інтернет. Позивач не повернуто своєчасно відповідачу суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом. Станом на 31.08.2021 р. Заборгованість за договором №200901-24850-1 від 01.09.2020 р. становить 16 810,19 грн. Таким чином, у відповідача були всі обгрунтовані та законні підстави на звернення стягнення на грошові кошти позивача, шляхом вчинення виконавчого напису. (а.с.49-51). 14.09.2021 ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області клопотання [PERSON] про витребування доказів задоволено. Витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу м. Києва Григорян Діани Гагіківни ( [ADDRESS] ) належним чином завірені копії документів та матеріалів на підставі, яких вчинявся виконавчий напис №1406 від 09.03.2021, яким стягнуто з [PERSON] грошові кошти в сумі 19 651 грн. 40 коп., які є боргом за кредитним договором укладеним між [PERSON] та ТОВ «Фінанс Інновація»; а також належним чином завірену копію виконавчого напису від 09.03.2021 року №1406. Витребувано у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Єфіменко Денис Олегович (вул. Кирилівська, буд. 172, оф.65, м.київ, 04073) належним чином завірені копії виконавчого провадження №64814626 по виконанню виконавчого напису №1406 від 09.03.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Києва Григорян Д.Г., яким стягнуто з [PERSON] грошові кошти в сумі 19 651 грн. 40 коп., які є боргом за кредитним договором укладеним між [PERSON] та ТОВ «Фінанс Інновація» (а.с.74-76). 01.10.2021 року на виконання ухвали суду від 14.09.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Єфіменко Д.О. надіслано копії виконавчого провадження №64814626 по виконанню виконавчого напису №1406 від 09.03.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Києва Григорян Д.Г., яким стягнуто з [PERSON] грошові кошти в сумі 19 651 грн. 40 коп., які є боргом за кредитним договором укладеним між [PERSON] та ТОВ «Фінанс Інновація» (а.с. 84-109). 05.10.2021 позивач в судове засідання не з`явився, він належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, натомість позивач через канцелярію суду подав заяву, якою просить розгляд справи проводити у його відсутність, вимоги викладені у позові підтримує в повному обсязі просить задовольнити (а.с.110). Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінанс Інновація»», будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи до суду не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив суд розгляд справи проводити у відсутність представника відповідача, просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі (а.с. 51). Треті особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Єфіменко Денис Олегович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу м. Києва Григорян Діана Гагіківна будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи до суду не з`явились, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення від 20.09.2021, 17.09.2021, поважності причин неявки не надали, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи не надходило (а.с.79,80). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір. Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 01.09.2020 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінанс Інновація»» було укладено договір про надання кредиту №200901-24850-1, сума кредиту складає 3350,00 грн., строк надання кредиту та строк дії договору становить 4 дні (а.с.100-103). 09.03.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Києва Григорян Діаною Гагіківною, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №1406 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , який є боржником за кредитним договором №200901-24850-1 від 01.09.2020 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Фінанс Інновація», ідентифікаційний код юридичної особи 41146462, який є Стягувачем за Кредитним договором №200901-24850-1 від 01.09.2020 року. Стягнення заборгованості проводиться за період з 05.09.2020 по 25.02.2021. Сума заборгованості складає: 18 701 (вісімнадцять тисяч сімсот одна) грн. 40 коп., в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 3 350 (три тисячі триста п`ятдесят) грн. 00 коп.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 15 151 (п`ятнадцять тисяч сто п`ятдесят одна) грн. 40 коп. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто із Стягувача, згідно чинного законодавства, які підлягають стягненню з боржника на користь Стягувача. Загальна заборгованість Боржника становить 19 651 (дев`ятнадцять тисяч шістсот п`ятдесят одна) грн. 40 коп. (а.с.104). Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Єфіменко Д.О. від 12.03.2021 року відкрите виконавче провадження (ВП № 64814626) з примусового виконання спірного виконавчого напису (а.с. 13). Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Єфіменко Д.О. від 29.03.2021 року ВП №№ 64814626, накладено арешт на кошти боржника [PERSON] (а.с.14). Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Єфіменко Д.О. від 21.03.2021 року ВП №№ 64814626 звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] (а.с.15,16). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України "Про нотаріат" (далі Закон "Про нотаріат") нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» №2 від 31.01.1992 року при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість скарг суди мають виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому, судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, № 1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Даний правовий висновок Верховного Суду викладений у постановах від 4 березня 2015 року в справі №6-27цс15, від 11 березня 2015 року в справі №6-141цс14. Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" зокрема в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» визнано не законною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Згідно з пунктом 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20 травня 2013 року "Про судове рішення в адміністративній справі", визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20 травня 2013 року "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття. Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29 листопада 2001 року передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Також, підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 "Вчинення виконавчих написів" розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Отже, вчинення виконавчого напису нотаріусом можливе лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Вчинення виконавчого напису на підставі копій договорів чинним законодавством не передбачається. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В ході судового розгляду відповідачем подано відзив на позов, проте не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження безпідставності позовних вимог, в тому числі не надано доказів того, що ним надано приватному усі документи, передбачені чинним законодавством, для видачі виконавчого напису, в тому числі документи, що підтверджують безспірність заборгованості позивача, забезпечення направлення та вручення позивачу письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором. На підставі вищенаведеного є правові підстави для визнання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з тим, що між сторонами існує спір щодо виконання умов кредитного договору, нарахування сум простроченої заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом, недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірності заборгованості боржника перед стягувачем, тому суд приходить до висновку про задоволення позову. Щодо вимог про стягнення судових витрат, суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при звернення до суду сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. (а.с.1, 22). З урахуванням викладеного, суд стягує на користь позивача сплачену ним суму судового збору в розмірі 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) грн. 00 коп.

Outcome: approved