Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів від 16.10.2012 року, видане приватним нотаріусом Макіївського міського нотаріального округу Донецької області Ісаєвим Олександром Володимировичем, що зареєстровано в реєстрі за №3049, в частині посвідчення факту реалізації СП «Юстиція» громадянину [PERSON] квартири [ADDRESS], загальною площею 98,8 кв. м., житловою площею 55,60 кв. м., мотивуючи свої вимоги тим, що 20.03.2013 року він придбав у Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Фінансовий капітал» за договором купівлі-продажу квартири, що посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу, квартиру [ADDRESS]. Однак 12.06.2017 року, позивачу стало відомо від голови правління ОСББ по [ADDRESS] [PERSON], а потім і від власника квартири [ADDRESS] [PERSON], що невідомі особи на підставі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, виданого 16.10.2012 року приватним нотаріусом Макіївського міського нотаріального округу Донецької області, здійснюють переоформлення квартир у будинку [ADDRESS], які належать власникам, які володіють цими квартирами на підставі відповідних правовстановлюючих документів. [PERSON] надав позивачу документи на підтвердження цієї інформації - ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 09.06.2017 року по справі №295/6281/17 та копію свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів від 16.10.2012 року. 13.06.2017 року позивач звернувся до нотаріуса з метою дізнатися, чи зареєстрована його квартира на його ім'я чи вже перереєстрована на третю особу, який повідомив, що квартира станом на сьогодні зареєстрована на ім'я позивача, але у травні 2017 року була спроба переоформити право власності на квартиру. Така спроба була здійснена у реєстратора, який працює при Пиріжківській сільській ради Малинського району Житомирської області, що змусило його звернутися до суду з позовом про захист свого права власності. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити без його участі та участі позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у тому числі шляхом публікації оголошень у пресі та на офіційному веб-порталі судової влади України, причини неявки суд не повідомив. Треті особи - представник Товариства з обмеженою відповідальність «Компанія з управління активами «Фінансовий капітал» та приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Сєтак В.Я. в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяву, у якій просили розгляд справи проводити без їх участі, при вирішенні справи поклалися на розсуд суду. Представник третьої особи - відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України Колесник А.С. судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій просила розгляд справи проводити без її участі, та долучила до заяви копію листа Департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України, яким повідомлено, що у Департаменті державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відсутня інформація щодо примусового виконання рішень про стягнення з [PERSON] на користь фізичних/юридичних осіб, та відомості про будь-які проведені 16.10.2012 прилюдні торги з продажу належного останньому майна. Третя особа - [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суд не повідомив. Враховуючи, що відповідачі в судове засідання не з'явилися, на підставі ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, яка передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність сторони відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що 16.10.2012 року приватним нотаріусом Макіївського міського нотаріального округу Донецької області Ісаєвим Олександром Володимировичем посвідчено, що СП «Юстиція» 18.09.2012 року проведено прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, зокрема квартири [ADDRESS], яке придбав [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [ADDRESS], що раніше належало Товариству з обмеженою відповідальність "Компанія з управління активами "Фінансовий капітал" на підставі акту приймання-передачі від 12.09.2008 року, договору купівлі-продажу від 12.09.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. (а.с. 49-50). Статтею 62 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-14 від 21.04.1999 року, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. На час виникнення спірних правовідносин, умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону, інших нормативно-правових актів підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку визначала Інструкція про проведення виконавчих дій, затверджена наказом міністерства юстиції України № 74/5 від 15.12.1999 р. якою визначалося, що реалізація арештованого майна, за винятком майна, вилученого за законом з обігу та зазначеного в пункті 5.1.2 цієї Інструкції, здійснюється спеціалізованими організаціями, які залучаються на тендерній (конкурсній) основі, на підставі договорів між Державною виконавчою службою та спеціалізованими організаціями шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах. Продаж нерухомого майна здійснюється шляхом проведення торгів спеціалізованими організаціями, які мають право здійснювати операції з нерухомістю в порядку, передбаченому законодавством України і визначеними на тендерній (конкурсній) основі. Передача арештованого майна на реалізацію спеціалізованим організаціям здійснюється на конкурсній основі після його вилучення у боржника та проведення його оцінки. Умови і порядок проведення прилюдних торгів з продажу квартир, будинків, підприємств як цілісного майнового комплексу, інших приміщень, земельних ділянок, що є нерухомим майном, на які звернено стягнення відповідно до чинного законодавства, а також розрахунків за придбане майно на час виникнення спірних правовідносин визначалися Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 листопада 1999 року за № 745/4038; далі - Тимчасове положення). Тимчасовим положенням визначалося, що прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна за заявкою державного виконавця організовує і проводить спеціалізована організація, з якою органом державної виконавчої служби укладено відповідний договір. Після повного розрахунку переможця прилюдних торгів за придбане майно на підставі протоколу про проведення прилюдних торгів та копій документів, що підтверджують розрахунок за придбане майно, державний виконавець протягом п'яти робочих днів складає акт про проведені прилюдні торги і подає його на затвердження начальнику відповідного органу державної виконавчої служби. Затверджений акт державний виконавець видає переможцеві не пізніше наступного робочого дня з дня його затвердження. Копія акту надсилається стягувачу, боржникові та спеціалізованій організації. На підставі цього акту нотаріус видає покупцеві свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів. 12.03.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальність "Компанія з управління активами "Фінансовий капітал" та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу, згідно якого ТОВ "Компанія з управління активами "Фінансовий капітал" передало у власність (продало), а [PERSON] прийняв у власність (купив) квартиру [ADDRESS]. Договір посвідчено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. (а.с. 13-15). Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Сєтак В.Я. надав до суду належним чином засвідчені копії договору купівлі-продажу квартири, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальність "Компанія з управління активами "Фінансовий капітал" та [PERSON] та копій документів, на підставі яких договір посвідчувався, з яких вбачається, що на момент посвідчення вказаного договору, спірна квартира належала праві власності ТОВ "Компанія з управління активами "Фінансовий капітал", що вбачається із договору купівлі-продажу від 12.09.2008 року, укладеного між ТОВ «Житомир Приватбуд» та ТОВ "Компанія з управління активами "Фінансовий капітал", згідно якого ТОВ «Житомир Приватбуд» передав у власність (продав), а ТОВ "Компанія з управління активами "Фінансовий капітал" прийняв в власність (купив) квартиру [ADDRESS] (а.с. 114-116), акту приймання-передачі кватири від 12.09.2008 року, витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (119). Згідно листа Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відсутня інформація щодо примусового виконання рішень про стягнення з [PERSON] на користь фізичних/юридичних осіб, та відомості про будь-які проведені 16.10.2012 прилюдні торги з продажу належного останньому майна (а.с. 199). Правила проведення прилюдних торгів визначені Тимчасовим положенням, за яким прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (п. 2.2 Тимчасового положення). Тимчасовим положенням передбачені певні правила проведення прилюдних торгів, а саме: по-перше, правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувану та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна) (розд. 3); по-друге, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів (розд. 4); по-третє, ті правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розд. 6). Таким чином, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а відтак є правочином. Однак доказів укладення та оформлення вказаного правочину стороною відповідача не надано, а тому суд критично відноситься до правомірності та належного оформлення свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів від 16.10.2012 року, видане приватним нотаріусом Макіївського міського нотаріального округу Донецької області Ісаєвим Олександром Володимировичем. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Згідно із ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акту проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином. Наведене узгоджується з нормами ч. 4 ст. 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. (ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Разом з тим, відповідач у судові засідання не з'являвся та не скористався своїм правом надати заперечення проти позову, надавати пояснення та докази або ж заявити клопотання. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів видане без достатніх правових підстав, оскільки до суду не надано достатніх та допустимих доказів здійснення виконавчого провадження та проведення прилюдних торгів, а том позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved