Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство „БМ Банк" (далі - ПАТ „БМ Банк") звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 24.06.2011 року між Публічним акціонерним товариством „БМ Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір № 644/240611, згідно умов якого Банк надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 200 100,00 грн., на строк до 22.06.2018 року, зі сплатою 15,99 % річних за весь строк фактичного користування кредитом. Факт видачі кредиту відповідачу підтверджується меморіальним ордером № 2542233 від 24.06.2011 року. У зв'язку з недотриманням [PERSON] зазначених умов кредитного договору, станом на 19.12.2013 загальна заборгованість відповідача перед позивачем складає 217 908,09 грн., з яких: 154 165,83 грн. - сума строкової заборгованості за кредитом; 24 345,59 грн. - сума заборгованості за простроченим кредитом; 33 276,83 грн. - сума заборгованості за простроченими процентами; 1 504,82 грн. - сума заборгованості за строковими процентами; 4 615,03 грн. - пеня. Однак, станом на дату подання даного позову до суду відповідачем не виконано умови кредитного договору, що є предметом позовних вимог. Представник позивача Шиленко О.А. в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, однак надав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, однак надав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить провести розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Під кредитними правовідносинами розуміють такі, що виникають з приводу надання (передачі, використання) грошових коштів на умовах повернення. Згідно п. 4 ст. 1 Закону України „Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" (у редакції Закону України від 23.10.2013 р.), фінансовий кредит - кошти, які надаються у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент. Відповідно до ст. 2 Закону України „Про банки та банківську діяльність" ( у редакції Закону України від 11.10.2013 р.), банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Принцип забезпеченості кредиту передбачає наявність у банку права для захисту своїх інтересів, недопущення збитків від неповернення боргу через неплатоспроможність позичальника. Принципи повернення, строковості та платності означають, що кредит має бути повернений позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк із відповідною платою за його користування. Цільовий характер використання передбачає вкладення позичкових коштів із конкретною метою, визначеною кредитним договором. Сторонами кредитного договору є кредитодавець - банк або інша кредитна організація, яка надає кошти, а також позичальник - особа, якій надаються кошти. Предметом договору кредитування є сума грошових коштів (речей, визначених родовими ознаками), яка передається позичальникові на умовах повернення та сплати процентів. Кредитний договір укладається в письмовій формі, недодержання якої призводить до недійсності договору. Він є оплатним, консенсуальним, двостороннім. Кредитний договір є різновидом договору позички, тому до правовідносин, що виникають на його основі, застосовуються ті ж правила, що діють для договорів позички. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 24.06.2011 року між Публічним акціонерним товариством „БМ Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір № 644/240611, відповідно до якого, відповідачу було надано кредит у розмірі 200 100,00 грн., з кінцевим строком погашення кредиту не пізніше 22.06.2018 року, зі сплатою 15,99 % річних, для споживчих потреб, відповідно до кредитного договору. (а.с. 4-8) Відповідно до п. 8.1 Договору, при порушенні строків погашення кредиту або сплати процентів за користування кредитом позичальник додатково сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплачених вчасно сум за кожен день прострочення платежу. Позивачем виконано умови кредитного договору № 644/240611 від 24.06.2011 року та видав відповідачу кредитні кошти, що підтверджується меморіальним ордером № 2542233 від 24.06.2011 року. (а.с. 52) Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України) Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. (ч.2 ст.615 Цивільного кодексу України) Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Якщо договір не містить умови про розмір процентів, він визначається обліковою ставкою банківського процента (ставкою рефінансування), встановленою Національним банком України. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення суми кредиту. Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно зі статтями 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Як убачається з матеріалів справи, відповідачем [PERSON] порушено умови зазначеного кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, у зв'язку з чим станом на день проведення розрахунку заборгованості - 19.12.2013 року загальна заборгованість відповідача перед позивачем складає 217 908,09 грн., з яких: 154 165,83 грн. - сума строкової заборгованості за кредитом; 24 345,59 грн. - сума заборгованості за простроченим кредитом; 33 276,83 грн. - сума заборгованості за простроченими процентами; 1 504,82 грн. - сума заборгованості за строковими процентами; 4 615,03 грн. - пеня, що підтверджується поданими позивачем розрахунками. (а.с. 11-12) Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі вищевикладеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, ураховуючи, що відповідачем позов визнано в повному обсязі, та визнання відповідачем позову розцінено судом як таке, що не порушує прав, свобод та законних інтересів інших осіб, суд дійшов висновку, що позов Публічного акціонерного товариства „БМ Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає до задоволення в повному обсязі та присуджує до стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства „БМ Банк" заборгованість за кредитним договором № 644/240611 від 24.06.2011 року на загальну суму 217 908,09 грн. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує до стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства „БМ Банк" понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 179,08 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду. Враховуючи наведене та

Outcome: approved