Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

06 липня 2015 року Публічне акціонерне товаристово "Всеукраїнський акціонерний банк" (далі ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк") звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту у розмірі 73 414 грн. 58 коп. . Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 28 вересня 2011 року між ПАТ "Всеукраїнський [PERSON] банк" та відповідачем укладено договір банківського обслуговування № BLаЖГА00081215, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 25 000 грн. на строк до 28 вересня 2014 року, зі сплатою 5 процентів річних за користування кредитними коштами та комісії 1,75% від суми кредиту. З грудня 2012 року відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання та не повертає банку кредит. Станом на 29 червня 2015 року заборгованість [PERSON]Є за крдитним договором становить 73 414 грн. 58 коп., з яких 15 076 грн. 17 коп - заборгованість за кредитом; 1 947 грн. 63 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 9 435 грн. 84 коп. - заборгованість по комісії за управління кредитом; 46 954 грн. 94 коп. - штраф за пропуск платежів. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить задовольнити позовні вимоги. Представник Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника банку, позовні вимоги банк підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач на повторний виклик у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи судовою повісткою за зареєстрованою адресою місця проживання в порядку\~ст. 74 ЦПК України, причину неявки суд не повідомив. Суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог ч. 4\~ст. 169 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи ,\~суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 28 вересня 2011 року між Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський [PERSON] банк" та [PERSON] укладено договір банківського -2- обслуговування № BLаЖГА00081215, згідно з яким банк надав [PERSON] на поточні потреби кредит у розмірі 25 000 грн., на строк до 28 вересня 2014 року, зі сплатою процентів 5% річних за користування кредитом (а.с.5-12), а останній, згідно п. 2.5 Договору зобов'язався погашати кредит щомісячними рівними платежами, передбаченими Графіком (а.с. 13), що направляються на погашення основного боргу і процентів. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором шляхом надання відповідачу кредитниїх коштів в розмірі 25 000 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 1373956 від 28.09.2011 року ( а.с. 19). В той же час, з грудня 2012 року відповідач взяті на себе зобов'язання не виконує, кредитні кошти не повертає банку відповідно до графіку, що підтверджується розрахунком, (а.с.4). Станом на 29 червня 2015 року заборгованість [PERSON]Є за крдитним договором становить 73 414 грн. 58 коп., з яких 15 076 грн. 17 коп - заборгованість за кредитом; 1 947 грн. 63 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 9 435 грн. 84 коп. - заборгованість по комісії за управління кредитом; 46 954 грн. 94 коп. - штраф за пропуск платежів. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певних дій, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, зокрема договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. За такого, суд прийшов до висновку, що відповідач повинен відповідати за неналежне виконання кредитного договору і нести негативні наслідки таких своїх дій, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.\~ Згідно\~ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved