Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 19 жовтня 2016 року звернулась [PERSON] (далі позивач) з позовом, в якому просить стягнути на її користь з [PERSON](далі відповідач), аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, починаючи з 19.10.2016 року та до досягнення позивачем двадцяти трьох років чи до закінчення навчання у зв'язку з тим, яка з цих обставин настане першою. В обґрунтування свого позову зазначила, що її батьки, [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі до 12.03.2003 року, після розірвання якого батько проживає окремо від них з матір'ю та не приймає участі у вихованні доньки, а по досягненню нею повноліття припинив також сплачувати аліменти. На цей час позивач є студенткою першого курсу Запорізького національного університету денної форми навчання за контрактом і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Позивач вказала, щоєдиним джерелом для існування, оплати рахунків на навчання є доходи її матері, які складаються лише з соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач має постійне місце роботи, щомісячно отримує заробітну плату в значному розмірі, забезпечений особистим житлом, має задовільний стан здоров'я та не має на утриманні інших дітей та/або непрацездатних батьків тощо, проте добровільно надавати матеріальну допомогу не бажає, через що позивач змушена звернутися до суду за захистом її прав. Позивач звернулась до суду з заявою про розгляд справи без її участі, на задоволенні її позову про стягнення аліментів на час навчання наполягає. Відповідач надав до суду заперечення проти позову, де позовні вимоги визнав частково, повідомив, що має мінливий заробіток (червень 2016 5 097,05 грн., серпень 2016 3 969,99 грн., жовтень 2016 5 944,53 грн.) та враховуючи рівний і одночасний обов'язок батьків по утриманню доньки не заперечує проти стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі - 725 грн., що дорівнює половині прожиткового мінімуму працездатної особи. Просив розглянути справу без його участі. Разом з тим, до суду надійшло клопотання представника відповідача від 22.11.2016 року про залишення позову без руху з покладенням на позивача обов'язку усунути недоліки у строк передбачений ч. 1 ст. 121 ЦПК України, яке підлягає залишенню без задоволення, оскільки позовна заява була подана позивачем з дотриманням вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України і підстави для залишення її без руху відсутні. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] є донькою [PERSON] (відповідача) та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖС № 081864, виданого 12.11.1998 року Комиш-Зорянською селищною радою Куйбишевського району Запорізької області (а.с.6). 12.03.2003 року шлюб між батьками позивача [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу І-ЖС № 147246 (а.с.10). Згідно із довідкою від 07.09.2016 року № 1777 до складу сімї, проживаючої в [INFO], входить [PERSON] Володимирівна15.01.1977 року народження та [PERSON] [INFO] (а.с.9). Згідно з довідкою Запорізького національного університету (далі ЗНУ) від 09.09.2016 року № 132 [PERSON] дійсно є студенткою І курсу денного відділення факультету філологія переклад (англійська мова), контрактної форми навчання на денному відділенні (а.с. 10). За умовами договору про надання освітніх послуг між ЗНУ та [PERSON] остання має своєчасно вносити плату за освітню послугу, що надається її доньці [PERSON], загальна вартість якої за весь строк навчання становить 47880,00 грн. Відповідно до копії квитанції № 0.0.591974658.1 від 28.07.2016 року [PERSON] сплатила за І семестр навчанняїї доньки в університеті у розмірі 5 985,00 грн. (а.с. 11,12). Як випливає з матеріалів справи, [PERSON] після досягнення повноліття продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, єдиним джерелом для її існування, оплати рахунків на навчання та інші витрати (проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування придбання підручників тощо) є доходи матері. Згідно із свідоцтва про народження І-ЖС № 313069 у її матері - [PERSON] 29.06.2016 року народився син - [PERSON], та відповідно до довідки № 0208/7288 від 09.11.2016 виданої Управлінням соціального захисту населення Більмацької РДА Запорізької області, вона є отримувачем соціальної допомоги по догляду за дитиноюдо досягнення нею трирічного віку у розмірі 860,00 грн. щомісячно (а.с.15). Частиною 1 ст. 199 СК України передбачений обовязок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, але за наявності можливості у них надавати таку допомогу. Згідно із п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття(незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, при вирішенні спірних правовідносин потрібно встановити такі обставини: потребу повнолітньої дитини у матеріальній допомозі у звязку з навчанням, та матеріальне становище батька щодо можливості сплачувати аліменти. Щодо потреби повнолітньої дитини у матеріальної допомоги на навчання та можливості батька сплачувати аліменти у сторін спору не виникає. Потреба позивача у матеріальній допомозі підтверджується довідкою про навчання договором про надання освітніх послуг, квитанціє про сплату послуг за навчання. Відповідач надав суду довідку з місця роботи № 98 від 24.11.2016 де вказано, що він постійно працює з 03.06.1999 року на посаді начальника району електропостачання в структурному підрозділі "Запорізька дистанція електропостачання" філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" та його дохід за період з січня по жовтень 2016 року становив 73 335,63 грн. (в т.ч. червень 2016 8 812,37 грн., серпень 2016 6 889,61 грн., жовтень 2016 8 074,68 грн.) без затримок у виплаті заробітної плати(а.с.15). Враховуючи доходи відповідача, суд приходить до висновку про наявність у нього можливості сплачувати аліменти. У сторін є спір щодо розміру та способу сплати аліментів. При встановлені розміру аліментів суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Дослідивши матеріальне становище сторін, їх сімейний стан, інші обставини справи, в тому числі можливість матері надавати матеріальну допомогу позивачу, суд прийшов до висновку про необхідність стягнення аліментів на утримання доньки,яка продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги у розмірі1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Не заслуговують на уваги доводи представника відповідача про те, що отриманий відповідачем дохід є мінливим, оскільки [PERSON] офіційно працевлаштований та має стабільний дохід у виді заробітної плати за місцем роботи, а тому підстави для визначення аліментів у твердій грошовій сумі, у відповідності до ст.184 СК України, відсутні. Згідно із ст.ст.191,201 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки, [PERSON], на користь якої стягуються аліменти на період її навчання, згідно із графіком навчального процесу має перерви у навчанні, то аліменти в період канікул не повинні стягуватись з відповідача, оскільки повнолітня дитина не несе витрат на навчання, та не позбавлена можливості працевлаштуватись. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір, розмір якого визначається на час подачі позову до суду, виходячи з положень п.1.1 ст.2 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved