Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

Позивач - МКП "Чернівцітеплокомуненерго" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги централізованого опалення. В позові посилається на те, що - МКП "Чернівцітеплокомуненерго" є правонаступником ОДКП "Чернівцітепломережа" та надавало відповідачці послуги по опаленню відповідно до графіків та тарифів, затверджених розпорядженням ОДА. Відповідачка зареєстрована та проживає в [ADDRESS], її квартира обладнана приладами централізованого опалення. Від послуг відповідачка не відмовилась і прилади централізованого опалення не відключила. Між відповідачкою та позивачем до 01 січня 2006 року існували фактичні договірні правовідносини, шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER]. 24 червня 2004 року прийнято Закон України «Про житлово-комунальні послуги», в якому передбачено, що договори про надання житлово-комунальних послуг, укладені до набрання чинності цим законом мають бути приведені у відповідність із ним до 01 січня 2006 року. На цій підставі у відповідності з типовим договором, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, позивач розробив договір про надання послуг з централізованого опалення та проект договору було надіслано поштою відповідачці, яка на пропозицію укласти договір не відповіла, хоча продовжує користуватися наданими послугами з централізованого опалення без правових на те підстав. Теплова енергія надавалась відповідачці протягом опалювального періоду з жовтня по квітень місяці відповідно по роках, за що вона зобов'язана своєчасно вносити плату. Неналежне виконання відповідачкою свого обов'язку призвело до утворення заборгованості за період з 01 січня 2008 року по 31 січня 2010 року в сумі 3427 грн. 39 коп., тому просить стягнути з відповідачки на свою користь цю суму заборгованості, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 30 грн. Представник позивача МКП "Чернівцітеплокомуненерго" в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила стягнути з відповідачки заборгованість в сумі 3427 грн. 39 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 30 грн. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти задоволення позову. Заслухавши поясненнясторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач МКП „Чернівцітеплокомуненерго" згідно п.3.4. Статуту є правонаступником ОДКП "Чернівціоблтепломережа" в частині прав та обов'язків, в тому числі боргових зобов'язань внаслідок виробництва і реалізації теплової енергії в м. Чернівці з вересня 2006 року. Відповідачка зареєстрована та проживала у вказаний період в [ADDRESS], що підтверджується довідкою КЖРЕП № 14 від 03 грудня 2009 року (а.с.6), її квартира обладнана приладами централізованого опалення. Від послуг відповідачка не відмовилась і прилади централізованого опалення не відключила. Між відповідачкою та позивачем до 01 січня 2006 року існували фактичні договірні правовідносини, шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER] (а.с.7). 24 червня 2004 року прийнято Закон України «Про житлово-комунальні послуги», в якому передбачено, що договори про надання житлово-комунальних послуг, укладені до набрання чинності цим законом мають бути приведені у відповідність із ним до 01 січня 2006 року. На цій підставі у відповідності з типовим договором, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, позивач розробив договір про надання послуг з централізованого опалення та проект даного договору було надіслано поштою відповідачці, що підтверджується листом № 530 від 14 грудня 2009 року (а.с.8), яка на пропозицію укласти договір не відповіла, хоча продовжувала користуватися наданими послугами з централізованого опалення без правових на те підстав. Позивачем МКП „Чернівцітеплокомуненерго" надавались послуги по централізованому опаленню квартири відповідачки протягом опалювального періоду кожного року, за що проводилось нарахування згідно тарифів, що підтверджується розрахунком (а.с.5). Відповідачка зобов'язана була щомісячно вносити оплату за ці надані послуги, але починаючи з 01 січня 2008 року по 31 січня 2010 року оплату не проводила, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку становить суму 3427 грн. 39 коп. (а.с.5), яку вона до даного часу в добровільному порядку не погасила, не дивлячись на надіслане позивачем 14 грудня 2009 року повідомлення про заборгованість за теплопостачання (а.с.9-10), а тому суд вважає, що з відповідачки на користь позивача належить стягнути непогашену заборгованість в цій сумі, задовольнивши повністю позовні вимоги та судові витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в суді в сумі 30 грн., оскільки позовні вимоги задоволені. Оскільки позивач при зверненні з позовом до суду був звільнений від сплати судового збору (а.с.11), а позовні вимоги задоволені повністю, то суд вважає, що судовий збір в розмірі 51 грн. слід стягнути з відповідачки на користь держави. На підставі викладеного, ст.ст. 67, 68, 156 ЖК України, ст.ст.256, 257, 267, 360, 509, 526, 530 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про теплопостачання», ст.4 Закону України "Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожитий газ та електроенергію",

Outcome: approved