Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить суд в рахунок виконання зобов'язань за кредитним договором №014/1581/74/05595 від 16.10.2007 року в загальній сумі 866.029,88 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки який складається з: земельної ділянки загальною площею 0,060 га під [ADDRESS] та розташований на цій земельній ділянці садовий будинок з господарчими будівлями та спорудами. А також встановити спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу в порядку ст. 38 Закону України "Про іпотеку" будь-якій особі-покупцеві предмету іпотеки, встановити початкову ціну продажу предмету іпотеки, що підлягає визнанню незалежним суб'єктом оціночної діяльності на момент продажу предмету іпотеки. Також позивач просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 3441,00 гривень. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про слухання справи за його відсутністю, позов підтримав в повному обсязі. Відповідач, у судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, причини неявки невідомі. Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позов підлягаючим задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. По справі встановлені наступні фактичні обставини. 16 жовтня 2007 року між ВАТ "Ерсте Банк" та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/1581/74/05595, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 100 000 доларів США на строк до 15 жовтня 2027 року включно зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 12 % річних за фактичний період користування кредитом на фактичну суму залишку заборгованості по ньому. В забезпечення виконання зобов'язань 16 жовтня 2007 року між ВАТ "Ерсте Банк" та відповідачем [PERSON] був укладений договір іпотеки, відповідно до якого з метою забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору відповідач передав позивачу в іпотеку земельну ділянку загальною площею 0,06 га під [ADDRESS] та розташований на зазначеній земельній ділянці садовий будинок з господарчими будівлями та спорудами. Позивач направив 04 квітня 2012 року [PERSON] повідомлення-вимогу про погашення заборгованості по кредитному договору протягом 30 днів з дня отримання цієї вимоги та попередив, що у іншому випадку він вимушений буде звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки. В порушення умов Кредитного договору, погашення частин кредиту та нарахованих за його користування процентів у передбачених графіком повернення кредиту та сплати процентів розмірі та в строк не відбувається, у зв'язку з чим заборгованість по кредитному договору станом на 15 січня 2013 року складає 108348,54 доларів США. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у зв'язку з невиконанням позичальником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором щодо своєчасної сплати процентів та погашення кредиту, кредитором направлено досудові вимоги про погашення заборгованості, відповідно до яких іпотекодавець був зобов'язаний сплатити на користь Кредитора належні суми кредиту, процентів та штрафних санкцій за Кредитним договором. У відповідності зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. У порушення вищевказаних умов кредитного договору, а також ст.ст. 509 і 1054 ЦК України, відповідач прийнятих на себе кредитних зобов'язань, у частині своєчасного погашення заборгованості за кредитом і нарахованим по ньому відсоткам не виконує. У відповідності до ст. 1050 ЦК України, боржник, що не повернув вчасно кредитні кошти, зобов'язаний сплатити кредитору неустойку. Згідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до ст. 611 ЦК України у випадку невиконання зобов'язання боржником настають правові наслідки у виді відшкодування збитків. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України боржник зобов'язаний повернути позивачеві гроші в строк та в порядку, встановленими договором. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до вимог ст. 33 ЗУ «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Відповідно до ч.1 ст.39 ЗУ «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; приорітет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Наслідками порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту, що вбачається з положень ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Відповідно до роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", зокрема п. 39 з урахуванням положень частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Через такі дії відповідача позивач був вимушений звернутись до суду з вказаним позовом, у зв'язку з чим поніс судові витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 3441,00 грн., про що свідчать відповідні квитанції у матеріалах справи. Через викладене суд прийшов до переконливого висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки у порушення умов кредитного договору, відповідач прийнятих на себе кредитних зобов'язань, у частині своєчасного погашення заборгованості за кредитом і нарахованим по ньому відсоткам не виконує. 05 червня 2013 року була затверджена державна реєстрація змін до статуту позивача та змінено його назву на Публічне акціонерне товариство «Фідокомбанк». В новій редакіції статуту від 14 грудня 2013 року змінено назву на Публічне акціонерне товариство «Фідобанк». Суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. На підставі викладеного та

Outcome: approved