Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

Представник позивача в позовній заяві просив стягнути з відповідача на користь позивача 18213,55 грн боргу за кредитним договором №2003612398 від 26 квітня 2013 року, в тому числі 13144,90 грн. заборгованості по тілу кредиту, 0,99 грн відсотків за користування кредитом та 5067,66 грн комісії; 11738,33 грн боргу за кредитним договором №2005546127 від 2 вересня 2013 року, в тому числі 10029,65 грн заборгованості по тілу кредиту, 0,72 грн заборгованість по відсотках за користування кредитом та 1707,96 грн комісії; 13799,08 грн боргу за кредитним договором №2008383905 від 13 березня 2014 року, в тому числі 11316,94 грн заборгованості по тілу кредиту, 782,56 грн відсотків за користування кредитом та 1699,58 грн комісії, а також просив стягнути на користь позивача 1600 грн витрат по сплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Надіслав заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просив розглянути справу без його участі. Не заперечував щодо винесення заочного рішення у разі неявки відповідача у судове засідання. Відповідачу було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї. Відповідно до конверта, який повернувся на адресу суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання» та згідно з положеннями статті 128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомлена про час, дату та місце судового засідання (а.с.70), відзиву на позовну заяву не надіслала. Згідно з положеннями частини першої та третьої статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Тому суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність сторін. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні установлені такі фактичні обставини та відповідні їм спірні правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача як на підставу своїх позовних вимог вказав, що права позивача були порушені тим, що відповідач не виконала своїх зобов'язань за кредитними договорами, внаслідок чого виникла заборгованість. Предмет позову - стягнення заборгованості за кредитними договорами. У судовому засіданні установлено, що 26 квітня 2013 року відповідач звернулась до позивача щодо надання їй споживчого кредиту, заповнила відповідні анкети, опитувальний лист, отримала необхідну інформацію про умови кредитування (а.с.12, 13, 14). 26 квітня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та відповідачем був укладений договір про надання споживчого кредиту № 2003612398, згідно з яким банк зобов'язався надати позичальнику на придбання товару і послуг кредиту на загальну суму 18980,00 грн строком на 36 місяців, а позичальник зобов'язався своєчасно погашати кредит та сплачувати фіксовану процентну ставку за користування кредитом із розрахунку 0,01% річних та виконувати інші зобов'язання згідно з цим договором. Дата остаточного повернення кредиту 26 квітня 2016 року (а.с.9-11). Відповідно до копії договору страхування від 26 квітня 2013 року ризики, які можуть виникнути під час дії кредитного договору, були застраховані відповідачем (а.с.17-18). 2 вересня 2013 року відповідач звернулась до позивача щодо надання їй споживчого кредиту, заповнила відповідні анкети, опитувальний лист, отримала необхідну інформацію про умови кредитування (а.с. 34,35,37,42,43). 2 вересня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та відповідачем був укладений договір про надання споживчого кредиту № 2005546127, згідно з яким банк зобов'язався надати позичальнику на придбання товару і послуг кредиту на загальну суму 12520,00 грн. строком на 36 місяців, а позичальник зобов'язався своєчасно погашати кредит та сплачувати фіксовану процентну ставку за користування кредитом із розрахунку 0,01% річних та виконувати інші зобов'язання згідно з цим договором. Дата остаточного повернення кредиту 2 вересня 2016 року (а.с.25-29). Відповідно до копії договору страхування від 2 вересня 2013 року ризики, які можуть виникнути під час дії цього кредитного договору, були застраховані відповідачем (а.с.30-31). 13 березня 2014 року відповідач звернулась до позивача щодо надання їй споживчого кредиту, заповнила відповідні анкети, опитувальний лист, отримала необхідну інформацію про умови кредитування (а.с. 48,49,50,53). 13 березня 2014 року між Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та відповідачем був укладений договір про надання споживчого кредиту № 2008382905, згідно з яким банк зобов'язався надати позичальнику на придбання товару і послуг кредиту на загальну суму 11779,36,00 грн. строком на 24 місяці, а позичальник зобов'язався своєчасно погашати кредит та сплачувати фіксовану процентну ставку за користування кредитом із розрахунку 9,99% річних та виконувати інші зобов'язання згідно з цим договором. Дата остаточного повернення кредиту 13 березня 2016 року (а.с.45-47). Відповідно до копії договору страхування від 13 березня 2014 року ризики, які можуть виникнути під час дії цього кредитного договору, були застраховані відповідачем (а.с.48 зворот-49). Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до статті 509 ЦК України між ПАТ "ОТП Банк" та відповідачем виникло зобов'язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов'язку. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно з копією договору факторингу №22/12/14/1-2 від 22 грудня 2014 року (а.с.19-22) ПАТ "ОТП Банк" відступив своє право вимоги до відповідача за кредитним договором № 2003612398, який значиться в додатку до договору факторингу (а.с.23). Відповідно до копії договору факторингу №22/12/14/1-1 від 22 грудня 2014 року (а.с.54-57) ПАТ "ОТП Банк" відступив своє право вимоги до відповідача за кредитними договорами від 02 вересня 2013 року № 2005546127 та від 13 березня 2014 року № 2008382905, який значиться в додатку до договору факторингу (а.с.58). Сторони даного договору погодили, що до позивача перейшли всі права грошової вимоги, які належали банку за цими кредитними договорами. Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У зв'язку з неналежним виконання відповідачем зобов'язань за вищезазначеними кредитними договорами станом на 14 грудня 2017 року по підрахункам банку виникла заборгованість в сумі 18213,55 грн за кредитним договором №2003612398 від 26 квітня 2013 року, 11738,33грн за кредитним договором №2005546127 від 2 вересня 2013 року та 13799,08 грн за кредитним договором №2008382905 від 13 березня 2014 року (а.с.8, 24,44). Відповідно до вимог статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу (стаття 526 ЦК України). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі статею 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК України). Задовольняючи позовні вимоги, суд констатує, що відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 76 і 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Тому у суду також немає підстав не приймати до уваги докази позовних вимог, оскільки вони не спростовані відповідачем. Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. Згідно з вимогами частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Витрати по сплаті судового збору на суму 1600 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved