Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду про стягнення з [PERSON] витрат по сплаті страхового відшкодування в порядку регресу посилаючись на те, що 22.01.2015 ТДВ СК „Кредо" та [PERSON] уклали договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № AI/7297094, згідно якому Позивач зобовязався, у разі настання страхового випадку відшкодувати збитки у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 26 липня 2015 року о 22 год. 50 хв. по пров. Маряненко, 4 в м. Харкові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобілю AUDI 100, реєстраційний номер: 06833АХ під керуванням [PERSON] та автомобілю Citroen DS4, реєстраційний номер: АХ7720ЕН під керуванням [PERSON], що належить [PERSON] (надалі Потерпіла особа). В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю потерпілої особи заподіяно матеріальну шкоду. У відповідності до звіту про оцінку вартості майнової шкоди, заподіяної ушкодженням транспортного засобу № 329-2015 від 04.08.2015 року, складеного ФОП [PERSON], розмір заподіяної шкоди автомобілю потерпілої особи складає 17\~295,35 грн. Сума страхового відшкодування до виплати потерпілій особі з урахування визначеної договором страхування франшизи на підставі Страхового акту № ОСГПО-1091 від 16.09.2015 року складає 17\~295,35 грн. Зазначене страхове відшкодування виплачено потерпілій особі на підставі платіжного доручення в повному розмірі. Таким чином, Позивачеві заподіяно шкоду в розмірі 17\~295,35 грн. Постановою Київського районного суду м. Харкова від 27.08.2015 року окрім вини Відповідача у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди, також встановлено, що в момент ДТП саме Відповідач керував забезпеченим транспортним засобом, що суперечить умовам договору страхування № AI/7297094, який було укладено між ТДВ СК «Кредо» та [PERSON] з застосуванням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У відповідності до ст. 7 та ст. 8 «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір страхового платежу (внеску, премії) встановлюється страховиком самостійно шляхом добутку базового страхового платежу та значень відповідних коригуючи коефіцієнтів відповідно до п. 7.2. цієї статті, а також з урахуванням положень пункту 13.2 статті 13 цього Закону. Страховику забороняється встановлювати або пропонувати встановити розмір страхового платежу, розрахований в інший спосіб. У звязку з чим позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь витрати по виплаті страхового відшкодування 50% шкоди в розмірі 8647 грн. 68 коп., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1218 грн. 00 коп. В судове засідання представник позивача ТДВ СК „Кредо" не з'явився, попередньо надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, наполягав на задоволенні позовних вимог та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судові засідання 01.12.2015 року, 11.02.2016 року не зявився. Про місце та час розгляду справи був належним чином повідомлений шляхом розміщення оголошення в газеті "Урядовий кур'єр", причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. З причини неявки відповідача у судове засідання, суд виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов ТДВ СК „Кредо" підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. 22.01.2015 ТДВ СК „Кредо" та [PERSON] уклали договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № AI/7297094, згідно якому Позивач зобовязався, у разі настання страхового випадку відшкодувати збитки у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 26 липня 2015 року о 22 год. 50 хв. по пров. Маряненко, 4 в м. Харкові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобілю AUDI 100, реєстраційний номер: 06833АХ під керуванням [PERSON] та автомобілю Citroen DS4, реєстраційний номер: АХ7720ЕН під керуванням [PERSON], що належить [PERSON] (надалі Потерпіла особа). 28 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до ТДВ СК „Кредо" із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно страхового акту № ОСГПО-1091 від 16.09.2015 року вартість страхового відшкодування склала 17\~295,35 грн. Згідно платіжного доручення № 3117 від 18.09.2015 року ТДВ СК „Кредо" виплатило на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 17\~295,35 грн. Згідно ч.1 ст.1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ст. 38.1 страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відповідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що достатньо підстав для задоволення позову ТДВ СК „Кредо" про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП в порядку регресу. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України „стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1218,00 грн. понесені витрати на судовий збір, сплачені останнім при подачі позову до суду.

Outcome: approved