Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до Красноармійського міськрайоного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності за спадщиною за заповітом на земельну ділянку (рілля) площею 5,0562 гектарів та земельну ділянку площею 0,5641 гектарів (багаторічні насадження), розташовані на території [PERSON] сільської ради Красноармійського району Донецької області. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [PERSON] є донькою [PERSON], померлого 14 квітня 2015 року, після смерті якого до спадкування відкрилася спадщина в вигляді земельної ділянки площею 5,6203 гектарів, розташованої на території [PERSON] сільської ради Красноармійського району Донецької області. Земельна ділянка успадкована [PERSON] за заповітом після смерті [PERSON], померлої 18 серпня 2013 року, однак за життя спадщину на своє імя не переоформив. [PERSON] в жовтні 2015 року прийняла спадщину після смерті свого батька в спосіб подачі, в порядку ст. 1270 ЦК України, відповідної заяви до нотаріальної контори. Разом з тим, юридично оформити спадкові права [PERSON] не має можливості з причини втрати оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове нерухоме майно, а саме Державного акту на земельну ділянку. Захист майнових прав [PERSON] можливий лише в судовому порядку. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, в порядку ст. 158 ЦПК України, надіслала на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи в її відсутність, при чому позовні вимоги підтримані, інших доказів на обґрунтування заявлених вимог позивач не надає, будь-яких клопотань та заяв не заявляє. Від відповідача [PERSON] сільської ради Красноармійського району Донецької області надіслано заяву про відсутність заперечень по суті заявлених [PERSON] вимог, з клопотанням провести розгляд справи в відсутність представника органу місцевого самоврядування. Відповідачем [PERSON] районною державною адміністрацією Донецької області адресовано суду відгук про визнання заявлених [PERSON] вимог, відсутності по їх суті заперечень, з проханням розглядати справу без участі їх представника. Суд, дослідивши матеріали справи, належно зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивачем заявлено вимоги визнання за нею права власності на земельну ділянку площею 5,6203 гектарів, розташовану на території [PERSON] сільської ради Красноармійського району Донецької області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 122925, витягу № 2997а з технічної документації про нормативну грошову оцінку власником вказаної земельної ділянки зазначена [PERSON]. [PERSON] померла 18 серпня 2013 року (підтверджено свідоцтвом про смерть), після її смерті відкрилася спадщина в вигляді вищевказаного майна. Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] за життя скористалася наданим ст. 1234 ЦК України правом на залишення заповіту, тому спадкування здійснено за заповітом. Згідно заповіту, складеного 30 червня 2005 року, посвідченого секретарем Новоєлизаветівської сільської ради Красноармійського району Донецької області, - [PERSON] на випадок своєї смерті здійснила розпорядження щодо залишення всього належного їй майна [PERSON]. Статтями 1268, 1269 ЦК України передбачено порядок прийняття спадщини. [PERSON] прийняв спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори. Разом з тим, юридично спадкові права [PERSON] не оформив. 14 квітня 2015 року [PERSON] помер (підтверджено свідоцтвом про смерть). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина в вигляді нерухомого майна, успадкованого після смерті [PERSON], а саме земельна ділянка площею 5,6203 гектарів, розташована на території [PERSON] сільської ради Красноармійського району Донецької області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [PERSON] за життя не скористався наданим ст. 1234 ЦК України правом на залишення заповіту, тому спадкування здійснюється за законом. Згідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З письмових доказів по справі вбачається, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його донька [PERSON] (родинні відносини підтверджено матеріалами справи). [PERSON] спадщину прийняла шляхом подачі, в порядку ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, відповідної заяви до нотаріальної контори. Разом з тим, юридично оформити права спадкоємців позивач обмежена. Відповідно до постанови державного нотаріуса Другої красноармійської державної нотаріальної контори від 19 жовтня 2015 року в видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON] відмовлено, оскільки спадкоємцем не надано оригінал Державного акту на спадкову земельну ділянку. Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається в порядку встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 392 ПК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право його власності. В судовому засіданні встановлено, що Державний акт на право власності на спадкову земельну ділянку серії ДН № 122925 втрачено. Отримати дублікат Державного акту позивач не має можливості, оскільки з 1 січня 2013 року відповідно до нових змін у законодавстві державні акти на землю не видаються. Документом, що посвідчуватиме право власності на земельну ділянку, буде свідоцтво про право власності на нерухоме майно (ст. 18 Закону "Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень"). Таким чином, [PERSON], будучи титульним власником спірного спадкового майна, права якої не оспорюються, не заперечуються, та визнаються іншими особами, - змушена в судовому порядку захистити свої майнові права та інтереси, оскільки будь-яких інший спосіб відсутній. Згідно ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. У відповідності зі ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За дослідженням доказів по справі суд прийшов до висновку, що [PERSON], в силу ст. 316 ЦК України, має право на спадкове майно після смерті батька, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 5,6203 гектарів, розташовану на території [PERSON] сільської ради Красноармійського району Донецької області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного, ст. ст. 328, 392, 1220, 1261, 1270 ЦК України,

Outcome: approved