Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість по договору №б/н від 11.08.2011 року, відповідно до умов якого ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач не виконує зобов'язання, що виникли з договору, внаслідок чого утворилась заборгованість перед банком станом на 30.04.2015 року у розмірі 16075 грн. 46 коп., а тому просив стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість по договору кредиту та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача Попович С.М. не з'явився, подав до суду заяву в якій просить суд розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги підтримав та вказав, що не заперечує стосовно винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вказала, що позовні вимоги позивача визнає частково, пояснюючи це тим, що дійсно не виконувала свої зобов'язання по сплаті кредиту належним чином, однак це не було навмисно, заборгованість виникла через складні фінансові проблеми у її сім'ї та у зв'язку із нестабільністю на валютному ринку, зважаючи на викладене відповідач просила зменшити розмір неустойки, яку просить стягнути банк. Суд, заслухавши відповідача, всебічно, об'єктивно та повно дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення частково. У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Встановлено, що 11.08.2011 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено договір шляхом написання заяви, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами складає між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] договір про надання банківських послуг (а.с.9-34). Відповідно до умов договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 300 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевими терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В подальшому проводились зміни умов кредитування та обслуговування кредитної картки відповідача [PERSON], а саме: 03.03.2012 року кредитний ліміт було збільшено до 2000 грн., 16.03.2012 року кредитний ліміт було збільшено до 2500 грн., 01.06.2012 року кредитний ліміт було збільшено до 8000 грн., 04.06.2012 року кредитний ліміт було збільшено до 8500 грн., 04.10.2012 року кредитний ліміт було зменшено до 8200 грн., 08.11.2012 року кредитний ліміт було зменшено до 7480 грн., 08.11.2012 року кредитний ліміт було зменшено до 7200 грн. та 30.05.2013 року кредитний ліміт було зменшено до 5800 грн. (а.с.8). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит на сплатити проценти. Встановлено, що позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином та надав відповідачу [PERSON] в сумі 300 грн. Даний факт сторонами визнаний, а тому у відповідності до ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, встановленому договором. Згідно вимог ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Як було встановлено у судовому засіданні, відповідач [PERSON] частково сплачувала кредитну заборгованість, а також відсотки за користування кредитними коштами по кредитному договору, однак нею було порушено встановлений графік погашення кредиту, у зв'язку з чим у порушено умови кредитного договору. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Встановлено, що у зв'язку із неналежним виконанням [PERSON] своїх обов'язків по кредитному договору, його заборгованість перед банком станом на 30.04.2015 року становить 16075 грн. 46 коп., яка складається з наступного: 6031 грн. 43 коп. - заборгованість за кредитом, 7277 грн. 67 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1524 грн. 67 коп. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 741 грн. 69 коп. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості наявним в матеріалах справи (а.с.5-7). Наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором кредиту, суд визнає достовірним, оскільки відповідачем не надано доказів на його спростування. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявністю інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи вимоги чинного цивільного законодавства, суд приходить до переконання, що розмір нарахованої неустойки (штрафів, пені) повинен бути зменшений, оскільки у позивача відсутні прямі збитки від порушення відповідачем своїх зобов'язань, адже відповідач частково здійснювала погашення заборгованості як по тілу кредиту, так і по нарахованим відсоткам за користування кредитними коштами. Окрім того, у судовому засіданні було встановлено, що у відповідача [PERSON] погіршилось фінансове становище в якому велике значення відіграла не стабільна ситуація в країні, а саме стрімке падіння економіки та нестабільність на валютному ринку, що призвело до стрімкої девальвації гривні. Зважаючи на вищевикладені обставини, суд вважає за вірне зменшити розмір пені та штрафів за прострочення заборгованості по кредитному договору №б/н від 11.08.2011 року до 500 грн. 00 коп. Згідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено. На підставі вищенаведеного, а також враховуючи те, що позовні вимоги позивача задоволено частково, суд рахує за вірне стягнути з відповідача судові витрати понесені ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial