Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

22.10.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 16,5% частини всіх видів доходів до досягнення сином повноліття та на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 16,5% частини всіх видів доходів до досягнення сином повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 22 грудня 2007 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, на підставі чого зроблено актовий запис № 110 і 22.12.2007 року видано свідоцтво 1-КИ № 699688. Від даного шлюбу вони мають двох дітей – [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії 1-КИ № 198870, видане 18.11.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського районного управління юстиції Дніпропетровської області та [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії 1-КИ № 167807, видане 27.03.2008 року виконкомом Самарської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. Позивачка вказує, що на теперішній час вона з відповідачем разом не проживає. Відповідач [PERSON] ніякої матеріальної допомоги на утримання позивачки та дитини не надає, хоча працює в ВСП ШУ «Першотравневе» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля». Позивачка зазначила, що їй одній важко утримувати дітей, так як вона не має постійного місця роботи. На підставі статей 79, 180 – 183, 191 Сімейного кодексу України позивачка просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 16,5% частини всіх видів доходів до досягнення сином повноліття та на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 16,5% частини всіх видів доходів до досягнення сином повноліття. Позивачка подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позов підтримала і просила задовольнити. Позивач подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав. В судове засідання сторони не з'явилися, тому відповідно до правил ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільний справі" за змістом частини четвертої статті 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Пункт 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" передбачає, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. За змістом пункту 12 вказаної вище постанови Пленуму Верховного Суду України визнання позову чи добровільне задоволення вимог відповідачем після пред'явлення позову не звільняє його від відшкодування понесених позивачем судових витрат при ухваленні рішення або при закритті провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову з мотивів задоволення його вимог відповідачем. Судом встановлено, що визнання відповідачем по даній справі позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), а тому суд приймає визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідач, як батько дітей, повинен піклуватися про них та утримувати, однак матеріальної допомоги на утримання синів не надає, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість виплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 16,5% частини всіх видів доходів до досягнення сином повноліття та на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 16,5% частини всіх видів доходів до досягнення сином повноліття. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 243,60 грн. Беручи до уваги положення постанов Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" та від 18 грудня 2009 року №14 "Про судове рішення у цивільний справі",

Outcome: approved