Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

08.11.2013 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] суму боргу за договорами позики у розмірі 45745 грн. Свої вимоги він обґрунтовує тим, що позичив відповідачу гроші за розписками, а також надавав м'ясо для реалізації, але відповідач грошей до наявного часу не повернув. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, на їх задоволенні наполягав. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини відсутності не відомі. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, якщо у суду не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи та з'ясувавши обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено договори займу грошей, оформлених у виді розписок. Так, 28.02.2011р. [PERSON] позичив у [PERSON] 16000 грн., які зобов'язався повернути до 01.05.2011р, 21.11.2011р. [PERSON] позичив 500 грн., строком до 25.11.2011р., 17.03.2012р. - 7350 грн., строком до 23.03.2012р., 01.06.2012р. [PERSON] позичив відповідачу гроші у розмірі 1000 грн., строком до 06.06.2012р., 20.06.2012р. останній позичив у позивача 8800 грн., строком до 30.07.2012р., та 19.11.2012р. - 1470 грн. зі строком повернення до 30.11.2012 р. Загальна сума позичених грошей становить 35120 грн. До наявного часу [PERSON] свого грошового зобов'язання перед [PERSON] не виконав, що стало підставою для звернення позивача в суд із зазначеним позовом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Факт отримання [PERSON] від [PERSON] грошової суми у розмірі 35120 грн. підтверджується його власноручними розписками, оригінали яких долучені до матеріалів справи (а.с. 31-39). Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, з [PERSON] на користь [PERSON] по грошовому зобов'язанню підлягає стягненню 35120 грн. Разом з цим судом встановлено, що 27.01.2010р. та 29.03.2010р. відповідач [PERSON] позичив грошові кошти у ВАТ " Кримм'ясо", 25.10.2010р. - у ПП "УкрюгтрейдЛТД" у загальному розмірі 10625 грн. В цієї частині позовних вимог [PERSON] про стягнення суми боргу у розмірі 10625 грн. суд відмовляє, оскільки як вбачається з договорів займу (розписок) від 25.10.2010р., 27.01.2010р. та 29.03.2010р., відповідач [PERSON] безпосередньо позичав грошові кошті у ВАТ " Кримм'ясо" та ПП " Укрюгтрейд ЛТД", а не у [PERSON], якій звернувся до суду із наявним позовом у власних інтересах, як фізичної особи. На підставі ст. 88 ЦПК України, вимоги позивача щодо витрат на сплату судового збору підлягають задоволенню частково, з урахуванням задоволеної частини позову. На підставі наведеного,

Outcome: partial