Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "КОНІМ" звернулося в вересні 2016 року до суду із позовом до [PERSON] про захист ділової репутації юридичної особи, посилаючись на те, що [INFO] о 15 год 08 хв на офіційній сторінці Позивача в соціальній мережі Facebook в мережі Інтернет уповноваженим працівником підприємства Позивача менеджером з адміністративної діяльності [PERSON], яка є адміністратором офіційної сторінки Позивача в соціальній мережі Facebook, з метою популяризації послуг Позивача, було опубліковано інформацію щодо успішного надання Позивачем послуг з супроводу та підтримки системи SAP ERP для компанії BRENNTAG. Позивач зазначив, що о 19 год 35 хв. [INFO] Відповідачем - [PERSON] з власної сторінки в соціальній мережі Facebook, було розміщено коментар до публікації Позивача від [INFO] о 15 год 08 хв щодо успішного надання Позивачем послуг з супроводу та підтримки системи SAP ERP для компанії BRENNTAG (надалі - Публікації), наступного змісту: «Какая "прекрасная" новость! Значит у компании Сопіт есть деньги :) Может тогда эта компания заплатит по долгам, которые мы не можем получить уже несколько лет, хотя выиграли все суды? Что скажет [PERSON]?». Вказував, що об 20 год 07 хв. [INFO] Відповідачем з власної сторінки в соціальній мережі Facebook, було розміщено коментар до Публікації Позивача, наступного змісту: «Вы долго ещё будете кивать в сторону друг друга. Вопрос урегулировал суд. Но вы же сознательно перевели всё с компании Коним групп в компанию Коним и не платите по долгам. Не только нам. Вы лишены партнёрских статусов САП. Сейчас рассказываете какие вы "молодцы". Так бизнес не делается. Долги нужно платить.». Вказував, що об 20 год 37 хв. [INFO] Відповідачем з власної сторінки в соціальній мережі Facebook, було розміщено коментар до Публікації Позивача, наступного змісту: «Почему же трехлетней давности? Суды не так давно закончились. В исполнительной службе. Я подумал, что вы заработали денег и готовы оплатить долги. Но вижу что нет. Как-то странно говорить нехорошо в сторону вендора, при этом продолжать предоставлять услуги по его решениям, зарабатывать на этом и пиариться. Надеюсь ваши клиенты, партнеры и сотрудники прочитав такие высказывания задумаются иметь ли дело с вашей компанией или нет.». Позивач зазначив, що вищезазначені висловлювання Відповідача та інформація, що поширюється Відповідачем не відповідають дійсності та принижують ділову репутацію підприємства Позивача.Так, Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «КОНІМ», є одним з лідерів ринку в сфері IT-консалтингу в Україні щодо постачання послуг по впровадженню комплексних проектів автоматизації на базі рішень програмного забезпечення виробництва німецької компанії SAP AG. Замовники Позивача є провідні підприємства різних галузей економіки України, в області: фармацевтики; паливно-енергетичному комплексі; машинобудуванні; гірської видобутку; хімічної промисловості; FMCG; телекомунікацій; транспорту; банківської сфери. У зв'язку із вищевказаним, Відповідачем навмисно вчиняються дії щодо дискредитації та приниження ділової репутації Позивача шляхом поширення неправдивої інформації як в соціальній мережі Facebook в мережі інтернет, так і на ринку інформаційних послуг України, як метод недобросовісної конкуренції, оскільки Відповідач - [PERSON], є також директором підприємства - конкурента TOB «АГЕЛЕС». Дії Відповідача є дискредитацією Позивача шляхом поширення неправдивих, неточних відомостей, пов'язаних з діяльністю Позивача, які завдали або могли завдати шкоди діловій репутації Позивача. Також дії Відповідача носять характер поширення інформації, що вводить в оману, тобто повідомлення невизначеному колу осіб неточних, неправдивих відомостей, що можуть вплинути на наміри цих осіб щодо придбання (замовлення) чи реалізації (продажу, поставки, виконання, надання) товарів, робіт, послуг Позивача. Позивач зазначив, що Відповідач безпідставно звинувачує Відповідача у здійсненні діяльності, яка суперечить вимогам чинного законодавства та інтересам суспільства без наявності будь- яких фактів та підстав, які підтверджуються відповідними документами або іншими доказами, виходячи з наступного. Так, Відповідач вказує на наявність боргів Позивача перед Відповідачем. Вказана інформація не відповідає дійсності, є неправдивою та недостовірною, оскільки між Позивачем та Відповідачем, в тому числі підприємством, керівником якого є Відповідач, а саме - TOB «Агелес», відсутні будь-які взаємовідносини, в тому числі фінансові та господарські. Таких відносин просто не існує. Відсутня будь-яка заборгованість та фінансові розрахунки. Позивач зазначив, що Відповідач вказує на факт втрати Позивачем партнерських статусів САП, що також не відповідає дійсності. Підприємство Позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Конім» ніколи не була партнером Товариства з обмеженою відповідальністю «САП Україна», та не укладала жодних угод про партнерство з Товариством з обмеженою відповідальністю «САП Україна». Для довідки: під партнерським статусом САП розуміється наявність укладених угод про партнерство з Товариством з обмеженою відповідальністю «САП Україна»- офіційним представником німецької компанії SAP AG виробником програмного забезпечення, SAP щодо, реалізації на території України програмного забезпечення SAP та надання супуїїпх послуг. Втрата партнерського статусу є вкрай негативним явищем на ринку в сфері інформаційних технологій в Україні щодо постачання послуг по впровадженню комплексних проектів автоматизації на базі рішень програмного забезпечення виробництва німецької компанії SAP AG, та суттєво знижує попит на послуги підприємства. Таким чином, Відповідачем навмисно поширено інформацію, що не відповідає дійсності, принижує ділову репутацію Позивача, та вводить в оману потенційних клієнтів та партнерів Позивача, що безпосередньо впливає на ефективність господарської діяльності та прибутковість підприємства Позивача. Вказував, що Відповідачу, ні будь-якій іншій особі діюче законодавство України не надає права здійснювати оцінку діям тієї чи іншої особи. Звинувачення Позивача у неіснуючих боргах негативно впливає на діяльність Позивача, тому що створює у партнерів та клієнтів, в тому числі потенційних, негативне враження від діяльності Позивача, побоювання мати з Позивачем ділові стосунки. Вважає, що розповсюджені Відповідачем через засоби масової інформації відомості не відповідають дійсності, принижують ділову репутацію і негативно впливають на ділові стосунки з партнерами та клієнтами. Своїми незаконними діями - поширенням інформації, що не відповідає дійсності, Відповідач принизив ділову репутацію Позивача. Ділова репутація складається із якостей та оцінок, з якими їх носій асоціюється в очах своїх контрагентів, клієнтів. Ділова репутація - це асоціації, які викликає діяльність підприємства в інших контрагентів. Тобто, діяльність Позивача, як порядного партнера, оцінюється з точки зору вказаних якостей. Таким чином неправомірні дії Відповідача спричинили зниження престижу та підрив довіри до діяльності Позивача. У судовому засіданні представник позивача підтвердив суду обставин справи посилаючись на письмові докази подані до матеріалів справи в обгрунтування позовних вимог та просив суд позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов не визналв, подав до суду заперечення, посилаючись на те, що будь-яких посилань на адресу вищезазначеної сторінки Відповідача в мережі Facebook Позивач не вказав. Також, Позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували, що відповідна сторінка у Facebook створена та підтримується саме Відповідачем або його довіреними особами. Адже в мережі Facebook може зареєструватись та створити сторінку під будь-яким іменем будь-яка особа, відтак, створити та підтримувати сторінку Відповідача, у тому числі шляхом розміщення інформації могла будь-яка особа, встановити яку під час розгляду даної справи на підставі наданих Позивачем доказів є неможливим. Відповідач зазначив, що якщо перейти на офіційну сторінку компанії CONIM ttps://www. facebook.com/ConimSap/?fref=ts), а саме до Публікації Позивача від [INFO] щодо успішного надання Позивачем послуг з супроводу та підтримки системи SAP ERP для компанії ВRENNTAG - то будь-яких коментарів, висловлювань, відгуків не лише від Відповідача, а й від інших осіб, взагалі немає. Отже, зазначені Позивачем обставини, на які він посилається, що представлені у вигляді скріншоту Інтернет-сторінки електронної пошти є неналежними та недопустимими, адже не доводять факт розміщення Відповідачем відповідної інформації саме на офіційній сторінці Позивача в соціальній мережі Facebook, а також не дають можливість ідентифікувати особу, що таку інформацію нібито розмістила. Крім того відповідач вказував, що, оскільки на офіційній сторінці Позивача взагалі відсутні будь-які коментарі до Публікації, Позивач взагалі не надав будь-яких об'єктивних доказів розміщення та поширення Відповідачем на офіційній сторінці Позивача неправдивої та такої, що вводить в оману інформації. Відповідач зазначив, що відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.02.2009, № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайту, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Відповідач не є автором відповідного інформаційного матеріалу, про який Позивач зазначає у своїй позовній заяві, оскільки будь-які коментарі чи висловлювання на офіційній Інтернет-сторінці Позивача, зокрема в мережі Facebook, Відповідачем не розміщувалися та вказана Позивачем інформація Відповідачем в жоден спосіб не поширювалась. Крім того, в наданих Позивачем друкованих версіях коментарів відсутні належні підтвердження того, що певна інформація дійсно була поширена і її розміщення вчинене особою, до якої пред'явлено позов. Суд заслухавши пояснення позивача, усні заперчення відповідача дослідивши письмові докази подані до суду позивачем в обгрунтування заявлених позовних вимог встановив наступне. Правовідносини, що склалися між сторонами регулюються нормами Цивільного законодавства України. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право па повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Відповідно до частини другої статті 471 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. Судом встановлено, що зазначені Позивачем обставини, на які він посилається, що представлені у вигляді скріншоту Інтернет-сторінки електронної пошти є неналежними та недопустимими, адже не доводять факт розміщення саме Відповідачем відповідної інформації саме на офіційній сторінці Позивача в соціальній мережі Facebook, а також не дають можливість ідентифікувати особу, що таку інформацію нібито розмістила. Судом встановлено, що в наданих Позивачем коментарях до Публікацій, відсутні будь-які відомості, які б свідчили про те, що вказані висловлювання відносяться саме до Позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНІМ». Судом встановлено, що інформація, яка розміщена на [INFO] о 15 год 08 хв на офіційній сторінці Позивача в соціальній мережі Facebook в мережі Інтернет уповноваженим працівником підприємства Позивача менеджером з адміністративної діяльності [PERSON], яка є адміністратором офіційної сторінки Позивача в соціальній мережі Facebook, з метою популяризації послуг Позивача, було опубліковано інформацію щодо успішного надання Позивачем послуг з супроводу та підтримки системи SAP ERP для компанії BRENNTAG., яка розміщена о 19 год 35 хв. [INFO] Відповідачем - [PERSON] з власної сторінки в соціальній мережі Facebook, було розміщено коментар до публікації Позивача від [INFO] о 15 год 08 хв щодо успішного надання Позивачем послуг з супроводу та підтримки системи SAP ERP для компанії BRENNTAG (надалі - Публікації), наступного змісту: «Какая "прекрасная" новость! Значит у компании Сопіт есть деньги :) Может тогда эта компания заплатит по долгам, которые мы не можем получить уже несколько лет, хотя выиграли все суды? Что скажет [PERSON]?», яка розміщена об 20 год 07 хв. [INFO] Відповідачем з власної сторінки в соціальній мережі Facebook, було розміщено коментар до Публікації Позивача, наступного змісту: «Вы долго ещё будете кивать в сторону друг друга. Вопрос урегулировал суд. Но вы же сознательно перевели всё с компании Коним групп в компанию Коним и не платите по долгам. Не только нам. Вы лишены партнёрских статусов САП. Сейчас рассказываете какие вы "молодцы". Так бизнес не делается. Долги нужно платить.»., якарозміщена об 20 год 37 хв. [INFO] Відповідачем з власної сторінки в соціальній мережі Facebook, було розміщено коментар до Публікації Позивача, наступного змісту: «Почему же трехлетней давности? Суды не так давно закончились. В исполнительной службе. Я подумал, что вы заработали денег и готовы оплатить долги. Но вижу что нет. Как-то странно говорить нехорошо в сторону вендора, при этом продолжать предоставлять услуги по его решениям, зарабатывать на этом и пиариться. Надеюсь ваши клиенты, партнеры и сотрудники прочитав такие высказывания задумаются иметь ли дело с вашей компанией или нет.». відповідачем не здійснювалась, про що він підтвердив у судовому засіданні. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27.02.2009 року, при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи. Проте судам необхідно враховувати, що повідомлення оспорюваної інформації лише особі, якої вона стосується, не може визнаватись її поширенням, якщо особа, яка повідомила таку інформацію, вжила достатніх заходів конфіденційності для того, щоб ця інформація не стала доступною третім особам. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила. А тому суд дійшов висновку, що позов не доведений та задоволенню не підлягає судові витрати відшкодуванню не підлягають у порядку ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed