Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] про скасування постанови про відмову у вчинення нотаріальної дії. У позовній заяві вказує наступне. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва в справі №2-2029/2009 від 12.11.2009 року, ПАТ АКБ „Індустріалбанк" зобов'язано передати квартиру [ADDRESS] безкоштовно в його власність. Рішення суду від 12.11.2009 року ПАТ АКБ „Індустріалбанк" не виконане, виконавчий лист перебуває в провадженні Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції. Згідно з вимогою старшого державного виконавця Столяренка А.В. №2456/4 від 21.10.2013 року в зазначеному виконавчому провадження останній вимагає від нього усунути перешкоди, які на думку державного виконавця унеможливлюють виконання рішення суду про передачу у власність квартири, Зокрема, державний виконавець вважає, що він має звернутися до суду з вимогою про скасування заходів забезпечення позову згідно зі ст.154 ЦПК України - арешту, який накладений на квартиру [ADDRESS] ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09.06.2006 року в справі №2-4059/06. Мотивуючи таку вимогу, державний виконавець посилається на відмову приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - посвідчення договору про безоплатну передачу квартири боржником - ПАТ АКБ „Індустріалбанк", позивачу. зазначає, що з приводу відмови вчинити нотаріальну дію нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.07.2013 року №175/02-3. Зазначену постанову позивач вважає, такою, що не відповідає вимогам діючого законодавства і просить її визнати незаконною та скасувати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON], позов підтримав, наполягаючи на обставинах та підставах викладених у позовній заяві. Просить позовні вимоги задовольнити, уточнивши при цьому реквізити оскаржуваної постанови - №175/02-31 від 08.07.2013 року. Представник відповідача приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] - [PERSON], позов не визнав. Вважає позовні вимоги необґрунтованими, недоведеними і такими що не підлягають задоволенню. Письмові заперечення залучені до матеріалів справи. Представник третьої особи ПАТ АКБ „Індустріалбанк" - Злобіна Ю.І., також вважає позовні вимоги необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню. Письмові пояснення залучені до матеріалів справи. Представник третьої особи Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції в судове засіданні не з'явився, причину не явки суду не повідомив. У відповідності до ст.169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника виконавчої служби, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12.11.2009 року по справі №2-2029/2009 зобов'язано АКБ „Індустріалбанк" виконати зобов'язання передбачені пунктами 1.5, 2.1.5 договору найму від 09.11.2000 року, укладеного між АКБ „МТ-Банк" та [PERSON] щодо безкоштовної передачі у власність [PERSON] квартири [ADDRESS], Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 17.03.2010 року, вищезазначене рішення залишено без змін. До теперішнього часу рішення суду від 12.11.2009 року ПАТ АКБ „Індустріалбанк" не виконане, виконавчий лист перебуває в провадженні Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Як вбачається з письмових заперечень відповідача, до нього, як до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу 08.07.2013 року звернувся АКБ „Індустріалбанк" з питання оформлення та нотаріального посвідчення договору про безоплатну передачу [PERSON] квартири [ADDRESS] на виконання рішення дарницького районного суду м. Києва від 12.11.2009 року. Згідно наданих документів АКБ „Індустріалбанк" є власником вказаної квартири, що належить йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 12.09.2000 року за р. №2499, зареєстрованого в Комунальному підприємстві Київське міське бюро технічної інвентаризації 19.09.2000 року. Одночасно з АКБ „Індустріалбанк" до приміщення нотаріальної контори прибув позивач, який підтвердив, що він прибув до нотаріальної контори за телеграмою отриманою від АКБ „Індустріалбанк" для укладення та нотаріального посвідчення договору про безоплатну передачу у власність вищевказаної квартири. Після попередньої перевірки документів та реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна нотаріусом встановлено факт наявності арешту спірної квартири на підставі ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 09.08.2006 року у справі №2-4059/06. Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] №175/02-31 від 08.07.2013 року відмовлено АКБ „Індустріалбанк" у посвідчені договору про безоплатну передачу у власність [PERSON] вказаної квартири з підстав наявності арешту квартири на підставі ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 09.08.2006 року. Стаття 49 Закону України „Про нотаріат" якою визначено підстави для відмови у вчиненні нотаріальної дії, не містить такої підстави як наявність заборони відчуження у відповідному реєстрі. Відповідно до частин 2, 3 ст.55 вказаного закону, при посвідченні угод про відчуження або заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна перевіряється відсутність заборони відчуження або арешту майна. В разі наявності заборони угода про відчуження майна, обтяженого боргом, посвідчується лише у разі згоди кредитора і набувача на переведення боргу на набувача. Суд вважає, що приватний нотаріус не дотримався вимог ст.55 Закону України „Про нотаріат", оскільки доказів, того що ним було перевірно згоду позивача на передачу йому квартири, суду не надано, враховуючи, що ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09.08.2006 року, арешт на спірну квартиру було накладено саме за клопотання позивача по справі [PERSON]. Крім того, серед основних засад судочинства в Україні, згідно п. 9. ч.3 ст. 129 Конституції України є «обов'язковість рішень суду. Отже, у найвищому за юридичною силою законі закріплено конституційний принцип обов'язковості рішень суду, за ознакою територіальності - на всій території держави. Стаття 14 ЦПК України закріпила - «Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами». Відповідно до ст.50 Закону України „Про нотаріат" нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими що підлягають задоволенню.

Outcome: approved