Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

ПТ «Ломбард «[PERSON]» [PERSON] і компанія» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про виселення, в якому зазначає, що 07 червня 2011 року [PERSON] звернулася до Повного товариства «Ломбард «[PERSON]» [PERSON] і компанія» з письмовою заявою про надання фінансового кредиту під заставу належній їй на праві приватної власності квартири. В забезпечення своєчасного виконання зобовязань за договором фінансового кредиту, 07 червня 2011 г. був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] (реєстр. № 858), відповідно до якого [PERSON] передала ПТ Ломбард [PERSON] в іпотеку належну їй на праві приватної власності однокімнатну квартиру [ADDRESS]. ПТ Ломбард [PERSON], як Кредитор, взяті за договором фінансового кредиту зобовязання виконав своєчасно та в повному обсязі. 12 лютого 2014 року [PERSON] померла та згідно листа №2719/02-14 від 02.09.2014 року отриманого від Десятої харківської державної нотаріальної контори спадкоємцем до майна померлої є [PERSON]. На теперішній час зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] за позивачем. У звязку з чим, позивача просять позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про слухання справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилась, про день та час судового засідання була повідомлена належним чином, причини неявки суду не сповістила. Заяв про відкладення слухання справи не надійшло. За клопотанням позивача та у відповідності зі ст.. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи та представлені докази приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07 червня 2011 року [PERSON] звернулася до Повного товариства «Ломбард «[PERSON]» [PERSON] і компанія» з письмовою заявою про надання фінансового кредиту під заставу належній їй на праві приватної власності квартири. В забезпечення своєчасного виконання зобовязань за договором фінансового кредиту, 07 червня 2011 г. був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] (реєстр. № 858), відповідно до якого [PERSON] передала ПТ Ломбард [PERSON] в іпотеку належну їй на праві приватної власності однокімнатну квартиру № 150, у домі № 2 по вулиці Двадцять Третього Серпня у м. Харкові. ПТ Ломбард [PERSON], як Кредитор, взяті за договором фінансового кредиту зобовязання виконав своєчасно та в повному обсязі. 12 лютого 2014 року [PERSON] померла та згідно листа №2719/02-14 від 02.09.2014 року отриманого від Десятої харківської державної нотаріальної контори спадкоємцем до майна померлої є [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER], зареєстрована за адресою: [INFO]. Згідно ст. 1282 Цивільного Кодексу України [PERSON], як спадкоємець зобов'язана задовольнити вимоги ПТ «Ломбард «[PERSON]» повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі відмови від платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Також у відповідності ст. 23 Закону України "Про іпотеку", у разі переходу права власності на предмет іпотеки від Іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус Іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Працівниками ломбарду неодноразово проводились бесіди з Відповідачем про необхідність виконання боргових зобовязань за вказаним договором та договором іпотеки. Однак, в порушення діючого законодавства України, [PERSON] набувши право власності на предмет іпотеки, а саме однокімнатну квартиру № 150, у домі № 2 по вулиці Двадцять Третього Серпня у м. Харкові, відмовилась від виконання зобовязань перед ПТ Ломбард [PERSON]. Замість виконання своїх зобовязань або самостійної реалізації вказаної квартири, [PERSON] 09.12.2014 року звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до Повного товариства "Ломбард "[PERSON]" [PERSON] і компанія" та [PERSON] про визнання договору фінансового кредиту № 07-06-1К від 07.06.2011 року, договору іпотеки від 07.06.2011 року та додаткових договорів до них недійсними. Суд, розглянувши матеріали справи, 25.12.2015 року виніс Рішення відмовити [PERSON] в повному обсязі. Вказане рішення набрало законної сили 05.01.2016року. До апеляційного суду с оскарженням рішення Відповідач не зверталась. У зв'язку з подальшим невиконанням [PERSON] умов договору фінансового кредиту № 07-06-1К від 07.06.2011 року та договору іпотеки від 07.06.2011 року, 01.02.2016 року їй було надіслано попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, яке вона отримала особисто 19.02.2016 року. [PERSON] було запропоновано у тридцятиденний строк погасити заборгованість у повному обсязі. У випадку невиконання боргових зобовязань ПТ "Ломбард "[PERSON]", як Кредитор вимушений буде задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Статтею 37 Закону України Про іпотеку передбачено, що Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Таким чином, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 23.03.2016 року було зареєстровано права власності за Повним товариством "Ломбард "[PERSON]" [PERSON] і компанія" на предмет іпотеки, а саме однокімнатну квартиру №150, розташовану у будинку №2 по вулиці Двадцять Третього Серпня. За даними довідки №983 від 21.03.2016 року виданої КП "Жилкомсервіс" у вказаній квартирі мешканців не зареєстровано. Разом з попередженням про звернення стягнення було вказано, що у випадку не виконання [PERSON] у тридцятиденний строк вказаних вимог, просимо звільнити усіх мешканців предмет іпотеки, а саме однокімнатну квартиру №150, розташовану у будинку №2 по вулиці Двадцять Третього Серпня. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду (ст. 40 Закону України Про іпотеку). У відповідності зі ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст.. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб Відповідно до ст.. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ст.. 319 ЦК України). Відповідно до ст.. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права користування й розпорядження своїм майном. Наявність проживання відповідача [PERSON] та інших осіб в зазначеній квартирі за адресою [ADDRESS], порушує право власника житла й перешкоджає вільно володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved