Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

в Радивилівський районний суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості звернулось ПАТ КБ "ПриватБанк" мотивуючи тим, що 18.08.2010 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 800,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що відповідач дала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його заміну за рішенням та ініціативою банку. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, затверджених наказом №СП- 2010-256 від 06.03.2010 року та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувались ч.1ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому і друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позивач, зазначив, що відповідно до п.2.1.1.5.5 договору відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених договором. Згідно п.2.1.1.5.6. Умов надання банківських послуг у разі невиконання зобов`язань за договором на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно п.2.1.1.7.6 договору при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Зазначаючи про те, що відповідач порушив умови договору по поверненню коштів та ст. 526, 527, 530, 599 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом станом на 31.05.2016 року на суму 12386,47 грн., яка складається: 537,32 грн. - заборгованість за кредитом; 7883,13 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2900 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також 500 грн. штраф (фіксована частина) та 566,02 грн. штраф (процентна складова). В судове засідання представник позивача не з`явився, у поданому до суду із позовною заявою клопотанні позов підтримав та просить розглядати справу без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, заперечень проти позову не подала. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, встановлено що 18.08.2010 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено договір № б/н, відповідно до якого остання отримала кредит в розмірі 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.6). Із зазначеної Анкети-Заяви встановлено, що [PERSON] була ознайомлена з Умовами і Правилами надання банківських послуг та тарифами банку, та погодилася, що її заява разом з зазначеними умовами, правилами та тарифами банку складає договір між нею та позивачем (а.с.6). Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії (а.с.27). Згідно із п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф, в розмірі 500 грн.+ 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій (а.с.28). Відповідно до п. 2.1.1.12.2 Умов та правил надання банківських послуг, за користування кредитом протягом пільгового періоду клієнт сплачує банку відсотки в розмірі 0, 01% від суми операцій за рахунок кредиту (а.с.29). Згідно п.1.1.3.2.2 Умов та правил надання банківських послуг у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства та умов договору банк має право призупинити або припинити права клієнта використовувати платіжну картку в разі порушення клієнтом умов використання платіжної картки, що не припиняє зобов`язань клієнта і банку, які виникли до або під час призупинення або припинення зазначеного права (а.с.14). З розрахунку заборгованості за договором б/н від 18.08.2010 року, укладеного між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] встановлено, що станом на 31.05.2016 року загальна сума боргу за даним договором становила 12386,47 грн. Також, з даного розрахунку встановлено, що [PERSON] частково здійснювала погашення заборгованості перед банком (а.с.4-5). Судом встановлено, що 18.08.2010 року [PERSON] отримала кредит у ПАТ КБ"ПриватБанк" у розмірі 800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керувався п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Із заяви [PERSON] вбачається, що вона була ознайомлена та згідна з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку та згідна, що її анкета заява разом з зазначеними умовами, правилами та тарифами банку складає договір між нею та позивачем (а.с.6). Даний договір відповідає вимогам ст. 634 ЦК України. Кредитний договір між банком та [PERSON] відповідає вимогам Закону України "Про фінансові послуги і державне регулювання ринку фінансових послуг", оскільки між сторонами при укладенні договору досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору, волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі та не встановлено порушень вимог ст.203 ЦК України. Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, встановленому договором. Оскільки договором про надання кредиту було передбачено повернення коштів щомісячними платежами та [PERSON] дані умови порушила, то відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України з неї слід стягнути заборгованість по кредиту в розмірі 537,32 грн. Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Договором про надання кредиту визначено, що [PERSON] отримала кредит зі сплатою процентів на суму заборгованості за кредитом і оскільки борг по процентам за користування кредитом станом на 31.05.2016 становив 7883,13 грн. і на даний час він не сплачений, то в цій частині позовні вимоги слід задовольнити. При цьому судом береться до уваги і те, що розрахунок заборгованості відповідачем не оспорювався. Відповідно до п. 2.1.1.12.2.1 договору клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 договору. Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. З огляду на те, що договором передбачено відповідальність за невиконання кредитних зобов`язань, а відтак наявні підстави для стягнення 2900 грн. - заборгованості за пенею та комісією. При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову, відповідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг. Крім того, п. 1.1.7.12 договору передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Вирішуючи питання щодо стягнення заборгованості по штрафах в сумі 1272,18 грн., яка складається з 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 566,02 грн. процентна складова, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). В силу вимог ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищезазначене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. За вказаних обставин відсутні підстави для стягнення з відповідача штрафу у вигляді фіксованої частини та процентної складової в сумі 1066,02 гривень. Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для застосування судами при розгляді даної категорії справ. Враховуючи викладене вище, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню. Як вбачається із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 1259,40 грн., який рівний добутку суми сплаченого судового збору на частку задоволеної суми позову до первісної суми вумоги, а саме: 1 378*(11320,45/12386,47)= 1259,40 грн. Враховуючи викладене, на підставі ст.549, 551, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial