Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про поновлення на роботі, посилаючись на те, що наказом № 1 від 03.03.2004 року була призначена на посаду головного бухгалтера в Тальнівському районному центрі фізичного здоровя населення "Спорт для всіх" Тальнівської районної державної адміністрації. Займана посада не належала до складу державних службовців, а тому присяга державного службовця нею не складалася. Наказом № 1 від 14.01.2016 року її було повідомлено про вивільнення з посади з 15.03.2016 року в звязку з скороченням штату працівників, а наказом № 2 від 15.03.2016 року її було звільнено з посади у звязку з скороченням штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. В день звільнення їй не було видано трудової книжки та не проведено остаточного розрахунку відповідно до ст. 47, 116 КЗпП України. Крім того, в порушення ч. 2 ст. 40 КЗпП України їй не було запропоновано іншу роботу та звільнення було проведено з порушенням ст. 43 КЗпП України без попередньої згоди виборного органу первинної профспілкової організації. Позивачка вважає дане звільнення чітко спланованим з проведенням махінацій з штатним розписом, що змушує її звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка та її представник уточнені позовні вимоги підтримали повністю, просили позов задовольнити та поновити позивачку на посаді головного бухгалтера Тальнівського районного центру фізичного здоровя населення "Спорт для всіх" Тальнівської районної державної адміністрації та стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просила в його задоволенні відмовити, мотивуючи тим, що з 2016 року у звязку із скороченням фінансування Центру посаду головного бухгалтера було скорочено та виведено зі штату працівників, про що було належним чином повідомлено позивачку, і її звільнення проводилось відповідно до чинного законодавства. Щодо видачі трудової книжки та проведення остаточного розрахунку з позивачкою, вказує на те, що вини директора в цьому немає, оскільки позивачка працювала на посаді головного бухгалтера і проведення остаточного розрахунку в день звільнення належало до її безпосередніх обовязків, які вона навмисно не виконала. Крім того, нею після звільнення позивачки було виявлено, що остання під час роботи в Центрі неналежно оформила необхідні бухгалтерські документи, зокрема план асигнувань та кошторис на 2016 рік Центру не були затверджені, що унеможливило здійснення розрахунку при звільненні позвачки, і їй довелося дані документи дооформлювати, і лише після їх затвердження 11.04.2016 року вона змогла провести остаточний розрахунок по заробітній платі з позивачкою. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 03.03.2004 року працювала на посаді головного бухгалтера в Тальнівському районному центрі фізичного здоровя населення "Спорт для всіх" Тальнівської районної державної адміністрації. Згідно наказу Тальнівського районного центру фізичного здоровя населення "Спорт для всіх" Тальнівської районної державної адміністрації № 1 від 14.01.2016 року [PERSON] була повідомлена про вивільнення з посади з 15.03.2016 року в звязку з скороченням штату працівників та ознайомлена з наказом 14.01.2016 року (а.с. 4). Згідно наказу Тальнівського районного центру фізичного здоровя населення "Спорт для всіх" Тальнівської районної державної адміністрації № 2 від 15.03.2016 року [PERSON] була звільнена з посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України в звязку з скороченням штату працівників (а.с. 5). З актів від 06.04.2016 року, 18.04.2016 року, 21.04.2016 року вбачається, що директор районного центру ФЗН "Спорт для всіх" [PERSON] неодноразово намагалась вручити позивачці [PERSON] трудову книжку (а.с. 27-29). Згідно письмового повідомлення від 11.04.2016 року № 14 директор районного центру ФЗН "Спорт для всіх" [PERSON] звертається до [PERSON] з проханням прибути до центру для вручення останній трудової книжки (а.с. 30, 31). Згідно штатного розпису на 2016 рік станом на 28.12.2015 року штат в Тальнівському районному центрі фізичного здоровя населення "Спорт для всіх" Тальнівської районної державної адміністрації складався з 2 штатних одиниць, а саме директора та головного бухгалтера (а.с. 33). Згідно штатного розпису на 2016 рік станом на 16.03.2016 року штат в Тальнівському районному центрі фізичного здоровя населення "Спорт для всіх" Тальнівської районної державної адміністрації складався з 1 штатної одиниці, а саме директора (а.с. 34). Відповідно до Положення про Тальнівський районний центр фізичного здоровя населення "Спорт для всіх" Центр є спеціалізованою бюджетною організацією, яка утворюється районною державною адміністрацією і підпорядковується відділу з питань фізичної культури і спорту районної державної адміністрації (п. 1.1), є юридичною особою (п. 1.4), основними джерелами фінансування Центру є кошти районного бюджету для утримання апарату та проведення фізкультурно-спортивних заходів в межах затверджених кошторисів доходів і видатків (п. 3.1), центр очолює директор (п. 4.2), який в установленому порядку, за погодженням з відділом з питань фізичної культури і спорту призначає і звільняє з посад працівників Центру, затверджує структуру та штатний розпис Центру в межах визначеної граничної чисельності працівників та фонду оплати праці, розпоряджається коштами Центру в межах затвердженого кошторису (п. 4.3.2) (а.с. 56, 57-59). Згідно Додатка 3.1 та Додатка 3 до рішень Тальнівської районної ради Черкаської області Про районний бюджет на 2015 та 2016 роки були визначені видатки Тальнівського районного бюджету за головними розпорядниками коштів, зокрема видатки на утримання центру «Спорт для всіх» та проведення заходів з фізичної культури (а.с. 64-65, 66-67). Згідно плану асигнувань загального фонду бюджету та кошторису на 2016 рік Тальнівському районному центру фізичного здоровя населення "Спорт для всіх" РДА було виділено на оплату праці працівників Центру 17000 грн. (а.с. 68, 69). Остаточний розрахунок з позивачкою було проведено 12.04.2016 року, що підтверджується відповідним платіжним дорученням № 8 від 12.04.2016 року (а.с. 70). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Частиною 2 ст. 40 КЗпП України передбачено, що звільнення з підстав, визначених у п. 1 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Статтею 43 передбачено, що розірвання трудового договору, з підстав, визначених у п. 1 цієї статті, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника. Відповідно до ч. 2 ст. 232 КЗпП України безпосередньо в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах розглядаються трудові спори за заявами працівників про поновлення на роботі незалежно від підстав припинення трудового договору, зміну дати і формулювання причини звільнення, оплату за час вимушеного прогулу або виконання нижчеоплачуваної роботи, за винятком спорів працівників, вказаних у частині третій статті 221 і статті 222 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному\~\~з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. Судом під час розгляду справи було встановлено, що позивачка не була членом профспілкової організації, її неможливо було перевести на іншу роботу, так як штат Центру складався всього з двох одиниць (директора та головного бухгалтера), тому відповідні доводи позивачки суд вважає безпідставними та такими, що спростовуються поясненнями сторін та письмовими доказами. Доводи представника відповідача про те, що вини директора в тому, що з позивачкою невчасно було проведено розрахунок при звільненні та не вручено трудову книжку в день звільнення, так як цьому навмисно сприяла поведінка самої позивачки, суд вважає обгрунтованими та доведеними. Так, сама позивачка в судовому засіданні відмовлялась пояснити, де вона взяла копію наказу про звільнення, яку додала до позовної заяви. Крім того, позивачка в судовому засіданні не заперечувала того, що відповідач намагався вручити їй трудову книжку, але вона її відмовлялась отримувати, хоча не вказала, з яких причин вона це робила. Також позивачка, визнаючи, що до її посадових обовязків входило оформлення всіх бухгалтерських документів Центру, зокрема кошторисів на відповідний рік та нарахування і виплата заробітної плати, також не оспорювала того, що план асигнувань та кошторис Центру на 2016 рік був складений та підписаний нею 12.01.2016 року, але не змогла пояснити суду, чому вона його не дооформила під час своєї роботи до часу звільнення, і що даний кошторис був затверджений лише 11.04.2016 року вже після її звільнення. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що доводи позивачки, якими обґрунтовані позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи, а відповідачем дотримані вимоги КЗпП України щодо звільнення позивачки на підставі ч. 1 ст. 40 КЗпП України, про що свідчать дослідженні в судовому засіданні докази, тому позов не підлягає до задоволення. Суд на основі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього з'ясування фактичних обставин справи, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, зясувавши їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову. На підставі ст. 88 ЦПК України, оскільки позивачі у справах про стягнення заробітної плати в силу ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору, тому судові витрати по справі слід віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed