Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в період з березня 2013р. по грудень 2013р. в сумі 12 001,87 грн. Позивач у позовній заяві вказує на те, що відповідно до наказу №22 від 12.12.2013р. він був звільнений за власним бажанням з ДП НДІ «Еротрон» та заробітна плата йому була нарахована, однак не виплачена. Враховуючи цю обставину, він просить суд стягнути не виплачену заробітну плату в розмірі 12 001,87 грн., вихідну допомогу відповідно до ст. 44 КЗпП, здійснити компенсацію фінансових витрат від несвоєчасно виплачених зарплат, помісячно, на дату фактичного здійснення виплат заробітної плати, здійснити виплату середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні по день проведення фактичного розрахунку. В подальшому, позивачем було уточнено позовні вимоги та судом 04.06.2014р. винесено заочне рішення, яким на користь позивача з відповідача стягнуто 12 001,87 грн. заборгованості по заробітній платі, вихідну допомогу у розмірі 3 095,47 грн., компенсацію за втрату частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати в розмірі 981,33 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 5 226,78 грн., всього - 21 305,45 грн. 23.09.2014р. відповідачем була подана заява про перегляд заочного рішення, зокрема представник ДП НДІ «Еротрон» просить суд скасувати заочне рішення суду від 04.06.2014р., з підстав, викладених у даній заяві (а.с.35-36) та просить суд призначити справу до розгляду у загальному порядку. Ухвалою суду від 07.11.2014р. вищевказану заву задоволено, заочне рішення від 04.06.2014р. скасоване та справа призначена до розгляду. 27.11.2014р. позивачем подана заява про уточнення позовних вимог, в якій [PERSON] просить суд стягнути з відповідача - ДП НДІ "Еротрон" 17 510,11 грн. заборгованості, з яких 7 177, 55 грн. - заборгованість по невиплаченій заробітній платі, 3 146,50 грн. - вихідна допомога, згідно ст. 44 КзпП, 1 941,90 грн. - компенсація втрати частини заробітної плати, 5 244, 16 грн. - середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. В подальшому, 22.07.2015р. позивач знову подав заяву через канцелярію суду, яку суд розцінює як зменшення позовних вимог, в якій вказав, що ДП НДІ "Еротрон" сплатило йому заборгованість по заробітній платі - 8 626,66 грн. та в квітні 2015р. ще було доплачено 3 375,21 грн. Враховуючи вказані обставини, [PERSON] просить суд стягнути з відповідача на його користь вихідну допомогу при звільненні у розмірі 3 146,50 грн., компенсацію втрати частини заробітної плати в розмірі 1 941,90 грн. та заробітну плату за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 5 224,16 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій проти заочного винесення рішення не заперечує . Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив. У зв'язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи за його відсутності, те, що представник відповідача повторно не з'явився в судове засідання з неповажних причин, враховуючи положення ч.4 ст. 169 ЦПК України, суд вирішує розглянути справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Заслухавши пояснення представників сторін у попередніх судових засіданнях, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зменшені позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ст.7 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищене законом. Згідно ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що йому належать, проводиться в день звільнення. На підставі ст.34 Закону України "Про оплату праці" та ЗУ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", підприємства здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати. Статтею 117 КЗпП України передбачено відповідальність за затримку розрахунку при звільненні, а саме - у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, визначені ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство має сплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Судом встановлено, що наказом №22 від 12.12.2013р. [PERSON] було звільнено з посади сторожа з Державного підприємства «Науково-дослідний інститут приймальних електронно-променевих трубок «Електрон » за власним бажанням. Заробітна плата після звільнення позивачу була нарахована, але не виплачена. Зокрема, як вказує позивач у заяві про уточнення позовних вимог від 22.07.2015р. та як вбачається із відповіді ЛМУЮ Франківського ВДВС на запит суду №3031 від 16.02.2015р (а.с.90), [PERSON] було виплачено заборгованість по заробітній платі в сумі 8 626,66 грн. та як вказує позивач у своїй заяві ще 3 375,21 грн. було виплачено йому у квітні 2015р. Як вбачається із листа ДП НДІ "Еротрон" №10 від 25.03.2015р., заборгованість по заробітній платі перед позивачем станом на 25.03.2015р. відсутня, проти чого позивач не заперечує. Враховуючи виплату заробітної плати у повному обсязі, [PERSON]. у своїй заяві від 22 квітня 2015 року, яку подана в суд 22.07.2015р., просить стягнути з відповідача на його користь згідно з розрахунком, наведеним позивачем: - вихідну допомогу при звільненні в сумі 3 146,50 грн. на підставі ст.44 КЗпП України у зв'язку з порушенням відповідачем законодавства про працю ( 1280,00грн.х 3 міс. = 3840грн. - 138,24 грн. (платіж в пенсійний фонд - 556,26грн. (прибутковий податок з громадян) = 3 146,50грн. (а.с.56). -1941,90грн. компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів виплати за період з січня по вересень 2014р. (а.с.57); - середній заробіток за період затримки з 12 грудня 2013р. по 1 червня 2014р. в сумі 5244,16грн. (а.с.58). Суд приходить до висновку, що зазначені вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі, виходячи з наступного. Позивачем 28.11.2013р. подана заява відповідачу про розірвання трудового договору згідно з ч.3 статті 38 КЗпП України з 13.12.2013р. та виплати вихідної допомоги згідно ст.44 КЗпП України. Відповідно до вимог ст.44 КЗпП України при припиненні трудового договору внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було порушено законодавство про працю внаслідок несвоєчасної виплати заробітної плати позивачу, у зв'язку з чим позивач подав заяву про розірвання трудового договору з відповідачем згідно з ч.3 ст.38 КЗпП України. Відповідно до інформації, наданої відповідачем середньомісячний заробіток позивача після сплати єдиного соціального внеску та податку з доходів фізичних осіб становив - 1134,86грн. (а.с.71). Розмір вихідної допомоги відповідно до вимог ст.44 КЗпП України становить (1134,86грн. х 3 міс. = 3404,58грн.). З врахуванням вимог ст.11 ЦПК України та уточнених позивачем позовних вимог від 22.07.2015р. з відповідача підлягає стягненню в користь позивача 3146,50грн. Підлягає до задоволення також вимога про стягнення середнього заробітку за період затримки виплати заробітної плати за період з 12 грудня 2013р. по 1 червня 2014р. в сумі 5244,16грн. Кількість робочих днів з 12грудня 2013р. по 1 червня 2014р. при п'ятиденному робочому тижні відповідно до листів Міністерства соціальної політики України про розрахунок норм тривалості робочого часу на 2013р. та 2014 р. становить 113роб. днів, середньоденний заробіток позивача - 61грн.20коп. без урахування податків та обов'язкових платежів (а.с.71). Середній заробіток за період затримки з 12 грудня 2013р. по 1 червня 2014р. становить 6915,60грн. (61,20грн.х113роб.днів). Позивач просить стягнути з позивача з урахуванням податків та обов'язкових платежів 5244,16грн. (а.с.58). З врахуванням ст.11 ЦПК України та уточнених прзивачем позовних вимог від 22.07.2015р. зазначена вимога підлягає до задоволення в повному обсязі. На підставі ст.34 Закону України «Про оплату праці» та Закону України «Про компенсацію громадянам частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» з відповідача в користь позивача слід стягнути компенсацію у сумі 1941,90грн. за період з січня 2014 року по вересень 2014 згідно з розрахунком позивача (а.с.57). У зв'язку з тим, що позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі, позивач звільнений від сплати судового збору, витрати із сплати судового збору в розмірі 243,60гривень слід стягнути з відповідача в користь держави. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved