Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Представник публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" звернувся до Рівненського міського суду із цивільним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15 червня 2007 року ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] уклали кредитний договір. Згідно договору банк зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 30 000,00 дол. США на термін до 11 червня 2037 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 11 листопада 2014 року має заборгованість 107 513,25 дол. США. На даний час продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав позивача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, просив їх задоволити, у разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, заяву чи клопотання про перенесення розгляду справи не подавала, заперечень проти позову до суду не надходило. Суд, дослідивши докази належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, а також враховуючи, що представник позивача не заперечує щодо розгляду справи без участі відповідача, прийшов до висновку про розгляд справи без участі відповідача з постановленням заочного рішення по справі. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду із захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 15 червня 2007 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк" та [PERSON] укладено кредитний договір № ROHAGK00000005, що підтверджується копією вказаного Договору. Згідно договору ПАТ КБ "ПриватБанк" зобов'язався надати [PERSON] кредит у розмірі 30 000,00 доларів США на термін дії до 11 червня 2037 року. В судовому засіданні встановлено, що Банк взяті на себе зобов'язання виконав в повному обсязі, надав Позичальнику кредит в розмірі, що встановлений у Договорі. З моменту отримання кредиту позичальник належним чином не виконувала умови договору, кредит повністю не погасила, відсотки та комісію за користування кредитом не сплатила. Відповідно до ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Як слідує з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Представник позивача надав суду розрахунок заборгованості, у відповідності до якого заборгованість [PERSON] перед Банком станом на 11 листопада 2014 року становить : заборгованість за кредитом у сумі 31 425,29 дол. США, заборгованість по відсотках за користування кредитом у сумі 22 991,05 дол. США, заборгованість по комісії за користування кредитом у сумі 4 602,56 дол. США., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у сумі 48 494,35 дол. США, а всього на суму 107 513,25 дол. США, що за курсом 15,77 відповідно до службового розпорядження НБУ від 11 листопада 2014 року складає 1 695 483,95 грн. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. У відповідності ст. 88 ЦПК України, підлягає стягнення із відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 3654,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved