Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

Позивач, яка діє в інтересах малолітніх [PERSON], [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів та просила встановити факт проживання малолітньої [PERSON] в домоволодіння за адресою: м. Київ, [ADDRESS], на момент укладення та посвідчення іпотечного договору № 28.3/313-ЗМК-08 від 20.02.2008 р., укладеного між ВАТ «Кредитпромбанк», [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Савенко В.С. та зареєстрований в реєстрі за №735. Визнати недійсним іпотечний договір № 28.3/313-ЗМК-08 від 20.02.2008 р., укладений між ВАТ «Кредитпромбанк», [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Савенко В.С. та зареєстрований в реєстрі за №735. Визнати недійсним додатковий договір № 2 від 15.10.2009 року про внесення змін та доповнень до іпотечного договору №28.3/313-ЗМК-08 від 20.02.2008 року, укладений між ВАТ «Кредитпромбанк», [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Савенко В.С. та зареєстрований в реєстрі за №1703. Вилучити з Державного реєстру речових прав запис №5193862 про іпотеку домоволодіння, що розташоване за адресою: м. Київ, [ADDRESS]. Вилучити з Державного реєстру речових прав запис №5193892 про іпотеку земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Київ, [ADDRESS]. Вилучити з Державного реєстру речових прав запис №5193930 про обтяження домоволодіння, що розташоване за адресою: м. Київ, [ADDRESS]. Вилучити з Державного реєстру речових прав запис №5193957 про обтяження земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Київ, [ADDRESS]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 15.06.2003 року. З цього самого часу вони проживають в домоволодінні за адресою: м. Київ, [ADDRESS]. [INFO] року у них від шлюбу народилася донька - [PERSON]. Після народження, донька також проживає разом з ними за вказаною вище адресою. [INFO] року у позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] від шлюбу народилася ще одна донька - [PERSON]. Після народження, [PERSON] також проживає разом з ними за вказаною вище адресою. Тобто, на момент укладання іпотечного договору від 20.02.2008 року та додаткового договору №2 від 15.10.2009 року про внесення змін та доповнень до іпотечного договору №28.3/313-ЗМК-08 від 20.02.2008 року у зазначеному домоволодінні в тому числі проживали та мали право на користування малолітні особи, позивача з [PERSON] доньки - [PERSON] та [PERSON]. Також зазначила, що іпотечний договір №28.3/313-ЗМК-08 від 20.02.2008 року, укладений між ВАТ "Кредитпромбанк", [PERSON] та [PERSON] та додатковий договір № 2 від 15.10.2009 року про внесення змін та доповнень до іпотечного договору №28.3/313-ЗМК-08 від 20.02.2008 року були вчинені та посвідченні нотаріусом без згоди органу опіки та піклування. Така згода була обов'язковою, адже на момент укладення іпотечного договору №28.3/313-ЗМК-08 від 20.02.2008 року, в зазначеному домоволодінні, яке є предметом іпотеки, проживала та мала майнове право на користування цим житловим приміщенням малолітня донька однієї з сторін договору [PERSON] - [PERSON], [INFO] На момент укладення додаткового договору № 2 від 15.10.2009 року про внесення змін та доповнень до іпотечного договору №28.3/313-ЗМК-08 від 20.02.2008 року в зазначеному домоволодінні проживала та мала майнове право на користування цим житловим приміщенням ще одна малолітня донька однієї з сторін договору [PERSON] - [PERSON], [INFO] На підставі викладеного позивач просила позов задовольнити. Представник позивача, яка діє в інтересах малолітніх [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги своєї довірительки підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував. Представник відповідача ПАТ «Дельта Банк» в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що отримання дозволу органів опіки та піклування є обов'язком виключно батьків та осіб, які їх замінюють (опікунів, піклувальників). В розділі «Підтвердження» іпотечного договору №28.3/313-ЗМК-08 від 20.02.2008 року вказано, що іпотекодавці підтверджують що вони вільні від будь-яких зобов'язань перед третіми особами з приводу майна. Крім того, зазначив, що неповнолітні про яких вказує позивач не зареєстровані за адресою: [ADDRESS], а також, що [PERSON] та [PERSON] мали право на проживання в іншому житловому приміщенні, а саме за адресою позивача. На підставі викладеного, просив у задоволенні позову відмовити, подав письмові заперечення (а.с. 37-42). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надіслала на адресу суду заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечувала та просила справу розглянути без її участі. Представник третьої особи Служби у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду пояснення в яких просив позовні вимоги задовольнити та справу розглянути без його участі. Третя особа приватний нотаріус КМНО Савенко В.С. в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Надіслав на адресу суду належним чином завірені копії нотаріальної справи. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], представника відповідача ПАТ «Дельта Банк», врахувавши заяву відповідача [PERSON], письмові пояснення представника третьої особи Служби у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 20.02.2008 року між ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого з 15.03.2010 року, згідно зі статутом, є Публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №28.3/313-КМК-08, відповідно до умов якого банк відкрив [PERSON] траншеву кредитну лінію на споживчі цілі в межах загальної суми 500 000,00 доларів США строком по 19.02.2018 року включно. Згідно п. 2.3 кредитного договору підставою для надання кредитів за цим договором є додаткові угоди, що укладаються тільки за взаємною згодою сторін після надання ВАТ "Кредитпромбанк" письмової заявки [PERSON], в якій зазначається сума кредиту, строк, спосіб надання, у разі необхідності ціль кредитування. Відповідно до п. 2.6 кредитного договору процентні ставки за надання кредитів встановлюються в додаткових угодах за кожним кредитом. 20.02.2008 року між ВАТ "Кредитпромбанк" та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до Кредитного договору № 28.3/313-КМК-08, відповідно до умов якої банк надав [PERSON] в готівковій формі, через касу банку кредит в сумі 350000,00 доларів США, з процентною ставкою 12,25% річних. Відповідно до п. 5 додаткової угоди №1 терміни погашення кредиту та сплати процентів [PERSON] визначаються згідно з графіком повернення кредиту та сплати процентів, що міститься у тому ж пункті додаткової угоди №1. 15.10.2009 року між ВАТ "Кредитпромбанк" та [PERSON] була укладена додаткова угода №2 до кредитного договору, відповідно до якої сторони зафіксували фактичний залишок заборгованості за кредитом на день підписання зазначеної угоди, а саме 319896,86 доларів США, крім того було змінено графік погашення кредитної заборгованості. 15.10.2009 року уклавши додаткову угоду № 3 до кредитного договору ВАТ "Кредитпромбанк" та [PERSON] дійшли згоди щодо того, щоб зафіксований додатковою угодою №2 фактичний залишок заборгованості за кредитом в сумі 319896,86 доларів США вважати кредитом з кінцевим терміном повернення 19.02.2018 року. 20.02.2008 року між ВАТ "Кредитпромбанк", [PERSON] та [PERSON] був укладений іпотечний договір № 28.3/313-ЗМК-08, відповідно до умов якого [PERSON] та [PERSON] передано в іпотеку ВАТ "Кредитпромбанк" в рівних частинах земельну ділянку з домоволодінням, а саме: земельну ділянку для обслуговування жилого будинку і господарських будівель площею 0,1000 га, яка знаходиться за адресою: м. Київ, [ADDRESS], Кадастровий номер земельної ділянки 8000000000:72:241:0001; розташоване на зазначеній земельній ділянці домоволодіння [ADDRESS] в м. Києві, яке складається з: А-житловий будинок (дерево) житловою площею 44,3 кв.м. та нежитловою площею -26,7 кв.м., Б - житловий будинок (цегла) житловою площею 151,4 кв.м. та нежитловою площею 419,3 кв.м., В - бесідка, Г - гараж, Д - сарай, Е - сарай, Ж - вбиральня, №1-3 - спорудження і знаходиться за адресою: м. Київ, [ADDRESS]. 15.10.2009 року між ВАТ «Кредитпромбанк», [PERSON] та [PERSON] був укладений додатковий договір № 2 про внесення змін та доповнень до іпотечного договору №28.3/313-ЗМК-08 від 20.02.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Савенко В.С. та зареєстрований в реєстрі за №1703. 27.09.2013 року між ПАТ "Кредитпромбанк" та ПАТ "Дельта Банк" було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитом, відповідно до якого ПАТ "Кредитпромбанк" передав (відступив) ПАТ "Дельта Банк" права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ "Дельта Банк" змінив ПАТ "Кредитпромбанк" як кредитора у зазначених зобов'язаннях. Позивач, яка діє в інтересах малолітніх [PERSON], [PERSON] просила встановити факт проживання малолітньої [PERSON] в домоволодінні за адресою: м. Київ, [ADDRESS], на момент укладення та посвідчення іпотечного договору № 28.3/313-ЗМК-08 від 20.02.2008 року, укладеного між ВАТ «Кредитпромбанк», [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Савенко В.С. та зареєстрований в реєстрі за №735. Як на підставу своїх позовних вимог посилалась на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 15.06.2003 року та з цього самого часу вони проживають в домоволодінні за адресою: м. Київ, [ADDRESS]. [INFO] року у них від шлюбу народилася донька - [PERSON]. Після народження, донька проживає разом з ними за вказаною вище адресою. [INFO] року у позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] від шлюбу народилася ще одна донька - [PERSON]. Після народження, [PERSON] також проживає разом з ними за вказаною вище адресою. Тобто, на момент укладання іпотечного договору від 20.02.2008 року та додаткового договору №2 від 15.10.2009 року про внесення змін та доповнень до іпотечного договору №28.3/313-ЗМК-08 від 20.02.2008 року у зазначеному домоволодінні в тому числі проживали та мали право на користування малолітні особи, позивача з [PERSON] доньки - [PERSON] та [PERSON]. Вказані твердження позивача, яка діє в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 15.06.2003 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві. Після укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] проживають однією сім'єю в домоволодінні за адресою: м. Київ, [ADDRESS]. [INFO] року у [PERSON] та [PERSON] від шлюбу народилася донька - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БК №002395, виданим ВРАЦС Солом'янського РУЮ у м. Києві, яка після народження проживає разом з ними за вказаною вище адресою. [INFO] року у [PERSON] та [PERSON] народилася ще одна донька - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим ВРАЦС Солом'янського РУЮ у м. Києві, яка після народження також проживає разом з ними за вказаною вище адресою. Факт проживання малолітніх доньок - [PERSON] та [PERSON] з дня народження підтверджується медичною карткою з поліклініки заведеною на ім'я [PERSON], довідкою з КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2. Також, вказаний факт підтверджується показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює в поліклініці та з моменту народження дітей [PERSON] та [PERSON] в поліклініці були заведені амбулаторні картки на вказаних дітей в яких вказано, що вони проживають за адресою: [ADDRESS]. Вона з моменту їх народження та по теперішній час періодично оглядає вказаних дітей на стан здоров'я, за місцем їх проживання в [ADDRESS]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона з 1994 року знає [PERSON] та [PERSON] Вона допомагає вказаній сім'ї в будні дні з 08 год. по 17 год. по домашнім справам. Вона повідомила, що з моменту народження дітей [PERSON] та [PERSON] вони постійно проживають з батьками за адресою: м. Київ, [ADDRESS] та у вказаному будинку є спеціально облаштовані дитячі кімнати, у яких знаходяться спальні місця дітей, а також дитячі речі та іграшки. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з 1996 року знає [PERSON] та [PERSON] Вона є хрещеною матір'ю [PERSON] Зазначила, що з моменту народження дітей [PERSON] та [PERSON] вони постійно проживають з батьками за адресою: м. Київ, [ADDRESS]. Оцінюючи покази свідків, суд вважає їх достовірними і такими, що не викликають сумніву в їх правдивості, оскільки свідки не заінтересовані в справі і підстав для обмови сторін у справі у них немає, їх покази не суперечать іншим матеріалам справи. Тому і підстав для сумніву у правдивості пояснень позивача щодо постійного проживання її з [PERSON] малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] за адресою: м. Київ, [ADDRESS], у суду немає. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають. Члени сім'ї пов'язані між собою: спільним життям її членів;взаємною матеріальною і моральною підтримкою; взаємним вихованням ними одне одного, насамперед підростаючого покоління; взаємозв'язок членів сім'ї спільними правами і обов'язками; спільним використання доходів і веденням домашнього господарства. Відповідно до п. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Діти, які не є власниками майна, що належить на праві власності їх батькам набувають права користування таким майном в силу прямого припису Закону (ст. ст. 3, 176 СК України, ст. 405 ЦК України). При цьому дане право не залежить від фактичного стану сімейних відносин. У ч. 2 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» прямо вказано, що діти - члени сім'ї наймача або власника житлового приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовної вимоги про встановлення факту проживання малолітньої [PERSON] в домоволодінні за адресою: м. Київ, [ADDRESS], на момент укладення та посвідчення іпотечного договору № 28.3/313-ЗМК-08 від 20.02.2008 року, укладеного між ВАТ «Кредитпромбанк», [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Савенко В.С. та зареєстрований в реєстрі за №735 Доводи представника відповідача ПАТ «Дельта Банк», про те, що малолітні діти [PERSON] та [PERSON] не були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та мали право на проживання в іншому житловому приміщенні, а саме за адресою позивача: [ADDRESS], судом до уваги не приймаються, оскільки спростовуються вищенаведеним. Що стосується позовних вимог про визнання недійсними іпотечний договір № 28.3/313-ЗМК-08 від 20.02.2008 р., укладений між ВАТ «Кредитпромбанк», [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Савенко В.С. та зареєстрований в реєстрі за №735, додатковий договір № 2 від 15.10.2009 року про внесення змін та доповнень до іпотечного договору №28.3/313-ЗМК-08 від 20.02.2008 року, а також про вилучення з Державного реєстру речових прав записів №5193862, №5193892, №5193930 та №5193957 про іпотеку та обтяження нерухомого майна, то слід зазначити наступне. Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 177 СК України, який був чинний на момент укладання спірного договору, батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки і піклування поміж іншого вчиняти такі правочини щодо її майнових прав, як укладення договорів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, у тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири. Аналогічне, але дещо розширене положення міститься в ч. 3 ст. 17 Закону України від 26 квітня 2001 року №2402-III "Про охорону дитинства" - батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. Частиною 4 ст. 12 Закону України № 2623-IV від 02 червня 2005 року «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» передбачено, що для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Норма цієї ж статті зазначає, що неприпустимо зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей при вчиненні будь-яких правочинів стосовно жилих приміщень. Відповідно до ст. 3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44-сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Частиною 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, є підставою для недійсності правочину. Частиною 1 ст. 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦК України, правочин, вчинений без дозволу органу опіки та піклування (стаття 71 цього Кодексу), є нікчемним. Стаття 71 ЦК України зазначає, що опікун не має права без дозволу органу опіки та піклування: відмовитися від майнових прав підопічного; видавати письмові зобов'язання від імені підопічного; укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири; укладати договори щодо іншого цінного майна. Суд враховує правову позицію Верховного Суду України з постанови від 01 липня 2015 року в якій вказано, що відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтерес дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Отже, відсутність попередньої згоди органу опіки та піклування на здійснення будь-якого правочину стосовно нерухомого майна, право власності або користування яким мають діти, є підставою для визнання такого правочину недійсним. Відсутність реєстрації дитини не є підставою для відмови в позові. Таким чином, передача нерухомості в іпотеку відбулась всупереч вимогам ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» без попередньої згоди органу опіки та піклування, спірний договір іпотеки №28.3/313-ЗМК-08 від 20.02.2008 року, укладений між ВАТ "Кредитпромбанк", [PERSON] та [PERSON] та додатковий договір № 2 від 15.10.2009 року про внесення змін та доповнень до іпотечного договору №28.3/313-ЗМК-08 від 20.02.2008 року не відповідають вимогам ст. 203 ЦК України, а тому на підставі ст. 215 ЦК України вони підлягають визнанню недійсними як такі, що порушують майнові права малолітньої дитини. Так само підлягають задоволенню вимоги про вилучення з Державного реєстру речових прав записів №5193862, №5193892, №5193930 та №5193957 про іпотеку та обтяження нерухомого майна. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 6 Закону України «Про іпотеку» якщо будівля (споруда), що передається в іпотеку, розташована на земельній ділянці, яка належить іпотекодавцю на праві власності, така будівля (споруда) підлягає передачі в іпотеку разом із земельною ділянкою, на якій вона розташована. Якщо ця земельна ділянка належить іншій особі та була передана іпотекодавцю в оренду (користування), після звернення стягнення на будівлі (споруди) їх новий власник набуває права і обов'язки, які мав іпотекодавець за правочином, яким встановлено умови оренди цієї земельної ділянки (користування нею). Якщо в іпотеку передається земельна ділянка, на якій розташовані будівлі (споруди), які належать іпотекодавцю на праві власності, така земельна ділянка підлягає передачі в іпотеку разом з будівлями (спорудами), на якій вони розташовані. Після звернення стягнення на передану в іпотеку земельну ділянку, на якій розташовані будівлі (споруди), що належать іншій, ніж іпотекодавець, особі, новий власник земельної ділянки зобов'язаний надати власнику будівлі (споруди) такі ж умови користування земельною ділянкою, які мав іпотекодавець. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач, яка діє в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] довела ті обставини на які вона посилалась як на підставу своїх позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стаття 88 ЦПК України не передбачає солідарного стягнення судових витрат. Оскільки даних спір вирішено на користь позивача, позов задоволено, суд приходить до висновку, що судові витрати, понесені позивачем, повинні бути відшкодовані відповідачами в рівних частинах, а саме стягненню підлягає сума судового збору 81,20 грн. з кожного.

Outcome: approved