Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

До Лугинського районного суду Житомирської області звернулася кредитна спілка "Істок" з указаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 22.08.2016 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір ДКЖ-667, на підставі якого відповідач отримав кредит в сумі 10000,00 грн. та зобов'язався повернути кредит в повному обсязі та у встановлені договором терміни, а також сплачувати відсотки за користування кредитом в розмірі 0,001 % річних та плату за супровід кредитного договору, що становить 40,999 % щорічно до повного виконання умов кредитного договору при дотриманні Графіку повернення кредиту та сплати відсотків, супровід кредитного договору виходячи з 365 календарних днів у році. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов'язань за договором виникла заборгованість за кредитом в сумі 10611,00\~грн., яка складається з: 4952,74 грн. неповернутого кредиту; 0,10 грн. несплачених відсотків; 5218,30 грн. плати за надання кредиту; 315,31 грн. інфляційних нарахувань; 124,56 грн. 3% річних згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України. З урахуванням викладеного позивач просив стягнути з відповідача на користь кредитної спілки "Істок" заборгованість в сумі 10611,00 грн. за кредитним договором та 1600,00 грн. судового збору, сплаченого за подання позову. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутність їхнього представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судові засідання 11.10.2017 року, 02.11.2017 року та 16.11.2017 року не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про можливість здійснювати розгляд справи за відсутності сторін по наявним у справі документам у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на договорі. Так, 22.08.2016 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір ДКЖ-667, на підставі якого відповідач отримав кредит в сумі 10000,00 грн. та зобов'язався повернути кредит в повному обсязі та у встановлені договором терміни, а також сплачувати відсотки за користування кредитом в розмірі 0,001 % річних та плату за супровід кредитного договору, що становить 40,999 % щорічно до повного виконання умов кредитного договору при дотриманні Графіку повернення кредиту та сплати відсотків, супровід кредитного договору виходячи з 365 календарних днів у році (а.с. 7, 8, 9). Відповідач являється членом кредитної спілки "Істок" та звернувся із заявою про отримання кредиту (а.с. 11, 12, 13, 14, 16). [PERSON] отримав кошти в сумі 10000,00 грн., що підтверджується його підписом у видатковому касовому ордері від 22.08.2016\~року (а.с. 15). Позивач направляв відповідачу лист попередження про звернення до суду у зв'язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору (а.с. 17). Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до п. 2.7 кредитного договору плата за надання кредиту становить 40.999% щорічно. Згідно з п. 4.3 кредитного договору, позичальник щомісячно сплачує кредитору платіж, що складається з нарахованої плати та частини Кредиту, до дати та у розмірі, що вказані в графіку повернення кредиту та сплати зобов'язань, наведеному у додатку до Договору, який є його невід'ємною частиною. Згідно з п. 1.2 кредитного договору, строк дії договору становить 12\~календарних місяців, тобто з моменту підписання цього договору 22.08.2016\~року і до 22.08.2017 року, але не може бути менше, ніж строк повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором наданої позивачем заборгованість відповідача складається з: 4952,74 грн. неповернутого кредиту; 0,10 грн. несплачених відсотків; 5218,30 грн. плати за надання кредиту; 315,31 грн. інфляційних нарахувань; 124,56 грн. 3% річних згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України. З урахуванням викладеного позивач просив стягнути з відповідача на користь кредитної спілки "Істок" заборгованість в сумі 10611,00 грн. за кредитним договором (а.с. 6). Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем не було подано та судом не досліджено жодного доказу, який свідчив би про те, що [PERSON] виконуються зобовязання за кредитним договором, не подано запереченнь на позов. Відповідач жодним чином заявлені до нього позовні вимоги не спростував. А тому суд вважає ці вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. За правилами ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач при подачі позову сплатив судовий збір у розмірі 1600,00 грн. Таким чином, відповідачу належить сплатити позивачу зазначену суму на відшкодування понесених ним судових витрат. На підставі ст. 509, 526, 530, 1049,1054 ЦК України,

Outcome: approved