Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

01 вересня 2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Свій позов обґрунтовує тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON] .В установленому законом порядку вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 31.07.2019 року спадкову справу щодо майна [PERSON] відкрито, про що свідчить витяг про реєстрацію у спадковому реєстрі № 57055357. Однак, отримати свідоцтво про прийняття спадщини позивач так і не змогла, оскільки виявилось, що на майно померлого [PERSON] накладено арешт. Зокрема на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , яка належала батьку позивача на праві спільної сумісної власності. Підставою для цього стали: - реєстраційний номер обтяження: 2385199, зареєстровано: 14.09.2005 р., підстава обтяження: постанова АА № 726653, 12.09.2005, ДВС броварського МРУЮ, вх. 1253 від 13.09.2005 рокутип обтяження: арешт нерухомого майна, об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, власник: [PERSON] ; -реєстраційний номер обтяження: 2385263, зареєстровано: 14.09.2005 р., підстава обтяження: постанова АА № 726653, 12.09.2005, ДВС броварського МРУЮ, вх. 1253 від 13.05.2005 року, тип обтяження: арешт нерухомого майна, об`єкт обтяження: квартира, адреса [ADDRESS] , власник: [PERSON] ; -реєстраційний номер обтяження: 4055396, зареєстровано: 15.11.2006 р., підстава обтяження: постанова АА № 872714, 06.11.2006, ДВС у м. Броварах та Броварському р-ні, вх. 2003 від 14.11.2006, тип обтяження: арешт нерухомого майна, об`єкт обтяження: квартира, частина квартири, адреса [ADDRESS] , власник: [PERSON] ; -реєстраційний номер обтяження: 4055702, зареєстровано: 15.11.2006 р., підстава обтяження: постанова АА № 872714, 06.11.2006, ДВС у м. Броварах та Броварському р-ні, вх. 2003 від 14.11.2006, тип обтяження: заборона на нерухоме майно, об`єкт обтяження: квартира, частина квартири, адреса [ADDRESS] , власник: [PERSON] ; -реєстраційний номер обтяження: 12978323, зареєстровано: 12.09.2012 р., підстава обтяження: постанова про накладення арешту, 34218366, 12.09.2012, Броварського МРУЮ, тип обтяження: арешт нерухомого майна, об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, власник: [PERSON] . З метою з`ясування обставин накладення арешту позивач звернулась до Броварського ВДВС, де їй було надано відповідь за № 48777 від 22.06.2020 р., що на виконанні вказаного відділу ДВС перебувало виконавче провадження № 57458305 з виконання виконавчого листа № 2-5814/03 від 22.12.2003 р. про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, яке завершене згідно постанови державного виконавця від 25.04.2019 р. на підставі п. 3 ст. 39 ЗУ "Про виконавче провадження". Також у відповіді було зазначено, що згідно Інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, наявні наступні відомості:тип обтяження: арешт нерухомого майна: реєстраційні номери обтяжень: 2385199, 2385263, 4055396, 12978323; тип обтяження: заборона на нерухоме майно: реєстраційні номери обтяжень: 4055702. При цьому роз`яснено, що на дату припинення правоздатності боржника (14.02.2019 р.) виконавчий збір та витрати виконавчого провадження не сплачено, заява про заміну сторони її правонаступником не надходила, то арешт накладений на майно боржника, не може бути знятий у межах виконавчого провадження № 57458305, внаслідок його закінчення на підставі п. 3 ст. 39 ЗУ "Про виконавче провадження" (у зв`язку зі смертю боржника). Рекомендовано звернутися до суду. Наявність арешту майна перешкоджає позивачу реалізувати її право на спадщину після смерті батька [PERSON] , атому позивач і звернулась до суду із вказаним позовом. 02 жовтня 2020 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Кивїської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 24 листопада 2020 року. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. До суду подана заява про розгляд справи у відсутності позивача. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. До суду подала заяву про визнання позову. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд, встановивши обставини, дослідивши письмові докази у справі, дійшов наступного висновку. Відповідно стаття 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно ст.ст. 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27 лютого 2019 року, видане Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. (а.с. 12) В установленому законом порядку позивач звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 31.07.2019 року спадкову справу щодо майна [PERSON] відкрито, про що свідчить витяг про реєстрацію у спадковому реєстрі № 57055357. Постановою про відмову від 12 березня 2020 року нотаріусом Броварської міської нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частку квартири під номером [ADDRESS] , оскільки спадкове майно перебуває під арештом. (а.с. 16) Підставою для цього стали: - реєстраційний номер обтяження: 2385199, зареєстровано: 14.09.2005 р., підстава обтяження: постанова АА № 726653, 12.09.2005, ДВС броварського МРУЮ, вх. 1253 від 13.09.2005 рокутип обтяження: арешт нерухомого майна, об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, власник: [PERSON] ; -реєстраційний номер обтяження: 2385263, зареєстровано: 14.09.2005 р., підстава обтяження: постанова АА № 726653, 12.09.2005, ДВС броварського МРУЮ, вх. 1253 від 13.05.2005 року, тип обтяження: арешт нерухомого майна, об`єкт обтяження: квартира, адреса [ADDRESS] , власник: [PERSON] ; -реєстраційний номер обтяження: 4055396, зареєстровано: 15.11.2006 р., підстава обтяження: постанова АА № 872714, 06.11.2006, ДВС у м. Броварах та Броварському р-ні, вх. 2003 від 14.11.2006, тип обтяження: арешт нерухомого майна, об`єкт обтяження: квартира, частина квартири, адреса [ADDRESS] , власник: [PERSON] ; -реєстраційний номер обтяження: 4055702, зареєстровано: 15.11.2006 р., підстава обтяження: постанова АА № 872714, 06.11.2006, ДВС у м. Броварах та Броварському р-ні, вх. 2003 від 14.11.2006, тип обтяження: заборона на нерухоме майно, об`єкт обтяження: квартира, частина квартири, адреса [ADDRESS] , власник: [PERSON] ; -реєстраційний номер обтяження: 12978323, зареєстровано: 12.09.2012 р., підстава обтяження: постанова про накладення арешту, 34218366, 12.09.2012, Броварського МРУЮ, тип обтяження: арешт нерухомого майна, об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, власник: [PERSON] . Із відповіді за № 48777 від 22.06.2020 р., вбачається, що на виконанні вказаного відділу ДВС перебувало виконавче провадження № 57458305 з виконання виконавчого листа № 2-5814/03 від 22.12.2003 р. про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, яке завершене згідно постанови державного виконавця від 25.04.2019 р. на підставі п. 3 ст. 39 ЗУ "Про виконавче провадження". Також у відповіді зазначено, що згідно Інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, наявні наступні відомості:тип обтяження: арешт нерухомого майна: реєстраційні номери обтяжень: 2385199, 2385263, 4055396, 12978323; тип обтяження: заборона на нерухоме майно: реєстраційні номери обтяжень: 4055702. При цьому роз`яснено, що на дату припинення правоздатності боржника (14.02.2019 р.) виконавчий збір та витрати виконавчого провадження не сплачено, заява про заміну сторони її правонаступником не надходила, то арешт накладений на майно боржника, не може бути знятий у межах виконавчого провадження № 57458305, внаслідок його закінчення на підставі п. 3 ст. 39 ЗУ "Про виконавче провадження" (у зв`язку зі смертю боржника). Частина 1 ст.15 ЦК України визначає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положеннями статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має правозвернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту свого цивільного права та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує право. Відповідно ст.ст. 1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частини 1 та 2 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 статті 321 ЦК України гарантовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно частини 1 та 2 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. В рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Вендітеллі проти Італії" суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань. Також, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування. Таким чином на підставі викладених та встановлених обставин, зібраних та досліджених судом доказів, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог, а тому їх задовольняє.

Outcome: approved