Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що 30.11.2012 року між ПАТ "Імексбанк" та фізичною особою [PERSON] було укладено договір № [NUMBER]/1 про надання кредиту, згідно якого банк надав відповідачу овердрафт за допомогою платіжної картки VISA Electron, з максимальною сумою заборгованості 50 000 грн., зі сплатою 19% річних від суми заборгованості та з терміном повернення овердрафту до 29.11.2015 року. Також, 30.11.2012 року між ПАТ "Імексбанк" та [PERSON] укладено договір № [NUMBER] про відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів з видачею платіжної картки VISA для фізичної особи. Згідно умов договору кредиту, банк зобов'язується надати для власних потреб позичальника за допомогою платіжної картки VISA Electron у готівковій чи безготівковій формі шляхом сплати з поточного рахунку № [NUMBER] коштів понад кредитний залишок коштів на рахунку, в межах встановленого строку та ліміту овердрафту. Позивач зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі. Відповідач зобов'язання за договором не виконав, тобто своєчасно не погашає основну заборгованість за кредитом згідно встановленого графіку, відсотки та комісію. В порушення умов договору відповідач не виконав належним чином зобов'язання за вказаним договором. Це призвело до утворення в нього перед банком заборгованості станом на 30.07.2015 року в розмірі 51876,88 грн., яка складається з: 35416,64 грн. - заборгованості за кредитом; 2400,24 грн. - заборгованості по сплаті відсотків; 2160,00 грн. - комісії за розрахункове обслуговування поточного рахунку та 11900,00грн. - штрафу. Також, позивачем на адресу відповідача 04.09.2013 року було надіслано лист-претензію з вимогою погасити заборгованість в повній сумі, яка була залишена без задоволення. Оскільки вирішити спір з відповідачем в добровільному порядку не вдається, позивач змушений був звернутися до суду з позовом та просить у відповідності до вимог ст.ст. 1050, 1054 ЦК України стягнути з відповідача вищевказану заборгованість. Також в позовній заяві зазначено, що виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 27 травня 2015 року прийнято рішення №105 про початок процедури ліквідації АТ "Імексбанк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку. В зв'язку з цим, позивач зазначає, що він звільнений від сплати судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явилася, надіславши на адресу суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність. Також зазначив в заяві, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних в справі доказів, оскільки представник позивача не заперечила проти такого порядку вирішення спору. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.11.2012 року між Публічним акціонерним товариством "Імексбанк" та [PERSON] було укладено договір № [NUMBER]/1 про надання кредиту (а.с. 16-19). Відповідно до п.1.1. банк зобов'язався надати для власних потреб позичальника за допомогою платіжної картки VISA у готівковій чи безготівковій формі шляхом сплати з поточного рахунку № [NUMBER] коштів понад кредитний залишок коштів на рахунку, в межах встановленого строку та ліміту овердрафту, а позичальник зобов'язався своєчасно погашати овердрафт, сплачувати фіксовану процентну ставку за користування кредитом із розрахунку - 19 % річних від суми заборгованості та виконувати інші зобов'язання згідно цього договору. Отримання кредиту проводиться позичальником самостійно за допомогою вищевказаної платіжної картки у готівковій чи безготівковій формі. Згідно п. 1.2. договору, максимальна заборгованість позичальника за кредитом на умовах овердрафту встановлюється в сумі 50 000 грн. За умовами. 1.3. договору, дата остаточного повернення овердрафту до 29.11.2015 року. Пунктом 2.6. вищевказаного договору передбачено, що сплата процентів позичальником здійснюється щомісячно за фактичний термін користування кредитом не пізніше 30 числа, починаючи з 30 грудня 2012р., а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі. У випадку, якщо останній вказаний день сплати процентів є неробочим днем, то позичальник зобовязаний сплатити суму процентів у попередній робочий день. Відповідач зобов'язався повернути в повному обсязі овердрафт з нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями у терміни, визначені цим договором (п. 3.3.5. вищевказаного договору). Також, суд вбачає, що 30.11.2012 року між ПАТ "Імексбанк" та [PERSON] укладено договір № [NUMBER] про відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів з видачею платіжної картки VISA для фізичної особи (а.с.21-24) та відповідно до додатку №1 до договору про надання кредиту № [NUMBER]/1 від 30.11.2012р.(а.с. 20) відповідач зобов'язався сплачувати щомісячно комісію за розрахункове обслуговування поточного рахунку. Банк свої зобов'язання за договором кредиту щодо видачі кредиту виконав у повному обсязі, що підтверджується виписками з особового рахунку № [NUMBER] (а.с. 7-8). Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Разом з цим судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, що призвело до утворення в нього перед банком заборгованості. З розрахунку заборгованості по кредитному договору № [NUMBER]/1, суд встановив, що станом на 30.07.2015 року заборгованість відповідача перед позивачем за кредитом становить 51876,88 грн., яка складається з: 35 416,64 грн. - заборгованості за кредитом; 2 400,24 грн. - заборгованості по сплаті відсотків; 2 160,00 грн. - заборгованості по комісії та 11 900,00 грн. - заборгованості по штрафним санкціям (а.с. 5-6). В п. 4.8. договору про надання кредиту зазначено, що у випадку невиконання позичальником зобовязань, визначених п. 3.3. цього Договору, протягом більше тридцяти днів. Банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав. При цьому термін повернення кредиту вважається таким, що настав, а кредит підлягає поверненню з моменту отримання позичальником відповідної письмової вимоги Банку. Повернення кредиту здійснюється позичальником протягом тридцяти календарних днів з дати одержання повідомлення. Відповідно до п. 4.9 договору про надання кредиту, позичальник зобов'язується за повне або часткове прострочення повернення кредиту (овердрафту) та/або сплати процентів за користування ним та/або інших платежів за договором сплатити банку штраф у розмірі - 200,00 грн. за перший прострочений платіж, та 500 грн. за кожний наступний прострочений поспіль платіж. Судом встановлено, що позивачем на адресу відповідача направлявся лист-претензія за вих. № 7708 від 04.09.2013 року з вимогою погасити заборгованість в повній сумі (а.с. 25-26). Однак, претензія позивача залишена відповідачем без відповіді та задоволення. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 1054 ЦК України, визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частина 2 ст. 1050 ЦК України визначає, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зважаючи на вищевикладене, а також враховуючи, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором № [NUMBER]/1 про надання кредиту від 30.11.2012 року щодо поверення кредитних коштів, суд вважає, що заборгованість з відповідача на користь позивача підлягає примусовому стягненню. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 518,77 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved