Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 28.12.2002 р. між ЗАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ПРИВАТНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ "КАТЕРИНА" (далі - Відповідач-1) було укладено договір № 31ЖЮ про надання кредиту у вигляді непоновлювальної кредитної лінії (надалі - Договір). 19.12.2003 р. між ЗАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ПРИВАТНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ "КАТЕРИНА" (далі - Відповідач-1) було укладено Додаткову угоду №1 до договору № 31ЖЮ якою були внесені зміни до п.п. 4 та 4.1 Договору. Відповідно до п. 1.1 укладеного договору Позивач надав Відповідачу-1 кредитний ліміт у розмірі 80000,00 грн. з відсотковою ставкою відповідно до розділу 4 Договору та строком виконання зобов'язань (терміном повернення кредиту) відповідно до п. 1.3. Договору. Свої зобов'язання за Договором Позивач виконав в повному обсязі. У порушення зазначених норм закону та умов Договору Відповідач-1 зобов'язання за вказаним Договором належним чином не виконав, а саме не сплатив необхідні кошти для погашення заборгованості. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач-1 станом на 05.06.2015 року має заборгованість - 922067,77 грн.. Крім того, зобов'язання за вказаним Договором забезпечено Договорами поруки № б/н від 28.12.2002 року та №б/н від 28.12.2002 року (далі - Договори поруки), укладеними з поручителями, відповідно, [PERSON] (далі - Відповідач-2) та [PERSON] (далі - Відповідач-3), в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитними договором Відповідача-1. Згідно пп.1.1 Договорів поруки, предметом є надання поруки Відповідачем-2 та Відповідачем-3 перед Банком, за виконання ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО "КАТЕРИНА" всіх своїх обов'язків за Договором № 31ЖЮ від 28.12.2002 року. Претензія, що була направлена на адресу Відповідача-2 та Відповідача-3 була залишена без задоволення. У зв'язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом. Відповідно до ухвали Жовківського районного суду Львівської області від 30.09.2015 року, судове засідання щодо розгляду цивільної справи за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до Приватного підприємства «Катерина», [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, здійснювалось у дистанційному режимі відео конференції між Жовківським районним судом Львівської області та Шевченківським районним судом м. Львова. Представник позивача в судовому засіданні, яке проведено в режимі відео конференції між Жовківським районним судом Львівської області та Шевченківським районним судом м. Львова, позовні вимоги підтримав у повному обсязі посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві, просить позов задоволити. Відповідачі в судове засідання не з'явились. Однак, представник відповідача 2 та відповідача 3 в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог та подав до суду письмові заперечення в яких вказує, що ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом до ПП «Катерина», [PERSON], [PERSON] про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості, що виникла на підставі Кредитного договору № 31ЖЮ від 28.12.2002 року в розмірі 922067,77 грн., з яких 75494,69 грн. заборгованість за кредитом, 339669,64 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 506903,44 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Сторонами Кредитного договору є ПАТ КБ «Приватбанк» та Приватним підприємством «Катерина», код ЄДРПОУ 22363128 та знаходиться за адресою, Львівська обл., Жовківський район, с. Бишків. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 23.10.2015 року № 1000355478 вбачається, з якого вбачається, що відомості про Приватне підприємство «Катерина», код ЄДРПОУ 22363128, що є відповідачем по даній справі, у такому реєстрі відсутні, а отже станом на даний час такої юридичної особи, як ПП «Катерина» не існує. Крім того, відповідно до Постанови господарського суду Львівської області (з Єдиного державного реєстру судових рішень) від 03.07.2007 року у справі № 8/98А за позовом ДПІ у Жовківському районі Львівської області до ПП «Катерина» про припинення юридичної особи, згідно із резолютивною частиною якого було постановлено припинити юридичну особу - приватне підприємство «Катерина» (80333, Львівська обл., Жовківський район, с. Бишків, вул. Центральна, 3; код ЄДРПОУ 22363128). А від так, беручи до уваги наявність судового рішення про припинення юридичної особи ПП «Катерина», вважає, що зобов'язання, які виникли на підставі Кредитного договору № 31ЖЮ від 28.12.2002 року є припиненими, а в силу приписів ст. 559 ЦК України є припиненою і порука відповідачів. Крім того, представник відповідачів 2 та 3 подав до суд заяву про застосування наслідків спливу строків позовної давності в якій вказує, що кредитний договір укладений 28.12.2002 року і, як вбачається з розрахунків наданих позивачем, останній платіж щодо погашення кредитних коштів був проведений 05.10.2005 року. Крім того, термін повернення кредиту становив 19.12.2003 року. Таким чином, оскільки в кредитному договорі кінцевий термін повернення кредиту вказаний 19.12.2003 року, а останній платіж щодо погашення кредиту був здійснений 05.10.2005 року, вважає, що позивачем поданий даний позов із спливом строків позовної давності. Просить застосувати наслідки спливу строків позовної давності та відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідачів 2 та 3, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а від так, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, з врахуванням положень ст.ст. 57-59 ЦПК України. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. При цьому дані докази повинні бути належними та допустимими, як це передбачено ст.ст.58-59 ЦПК України. Установлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд повинен свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.4 ст.60 ЦПК України). Згідно із ч.1 ст.179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. При цьому, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню (ч.1 ст. 61 ЦПК України). Судом встановлено, що 28.12.2002 р. між ЗАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ПРИВАТНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ "КАТЕРИНА" (далі - Відповідач-1) було укладено договір № 31ЖЮ про надання кредиту у вигляді непоновлювальної кредитної лінії (надалі - Договір) / а.с. 7/. Крім того, 19.12.2003 р. між ЗАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ПРИВАТНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ "КАТЕРИНА" було укладено Додаткову угоду №1 до договору № 31ЖЮ якою були внесені зміни до п.п. 4 та 4.1 Договору /а.с. 8/. Відповідно до п. 1.1 укладеного договору Позивач надав Відповідачу-1 кредитний ліміт у розмірі 80 00,00 грн. з відсотковою ставкою відповідно до розділу 4 Договору та строком виконання зобов'язань (терміном повернення кредиту) відповідно до п. 1.3. Договору. Відповідно до Договорів поруки № б/н від 28.12.2002 року та № б/н від 28.12.2002 року (далі - Договори поруки), укладеними з поручителями, відповідно, [PERSON] (далі - Відповідач-2) та [PERSON] (далі - Відповідач-3), в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитними договором Відповідача-1, з яких вбачається, що у випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань по кредитному договору № 31ЖЮ від 28.12.2002 року, позичальник і поручителі відповідають перед кредитором як солідарні боржники /а.с. 10 /. З копії свідоцтва про зміну імені Серії [NUMBER], виданого 03.06.2014 року Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовківського РУЮ вбачається, що відповідач -2 [PERSON] змінила ім'я та прізвище та після державної реєстрації зміни імені - [PERSON] /а.с. 50/. З позовної заяви вбачається, що позивач ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду із заявою про стягнення заборгованості в розмірі 922067,77 грн. із ПП "Катерина", [PERSON] та [PERSON]. Разом з тим, як вбачається із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, за кодом ЄДРПОУ 22363128 ПП "Катерина" інформація відсутня. Із постанови Господарського суду Львівської області від 03.07.2007 року вбачається, що юридична особа - ПП "Катерина" (80333, Львівська область, Жовківський район, с. Бишків, вул. Центральна, 3, код ЄДРПОУ 22363128) є припинена. Згідно із ч. 1 ст. 609 ЦК України зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема, за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, інтим ушкодженням здоров'я або смертю. Згідно із ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Відповідно до змісту ст. ст. 559, 598 ЦК України припинення зобов'язання поруки означає такий стан сторін правовідношення, при якому в силу передбачених законом обставин суб'єктивне право і кореспондуючий йому обов'язок перестають існувати. Термін «порука», застосований законодавцем у ч. 1 ст. 559 ЦК України, використовується в розумінні зобов'язальних правовідносин поруки, з припиненням яких втрачає чинність договір поруки. Зі змісту зазначеної норми вбачається, що порука припиняється в разі припинення основного зобов'язання, отже припинення юридичної особи у зв'язку з визнанням її банкрутом є підставою припинення поруки, тому що зобов'язання за кредитним договором припинилося. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам у результаті злиття, приєднання, поділу, перетворення (реорганізації) або в результаті ліквідації за рішенням, прийнятим засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженим ними органом, за судовим рішенням або за рішенням державних органів, прийнятим у випадках, передбачених законом. Більше того, відповідно до правової позиції висловленої Верховним Судом України в постанові від 7 листопада 2012 року у справі № 6-129цс12, порука припиняється в разі припинення основного зобов'язання, отже припинення юридичної особи у зв'язку з визнанням її банкрутом є підставою припинення поруки, тому що зобов'язання за кредитним договором припинилося. А від так, враховуючи вищевикладене, беручи до уваги наявність судового рішення про припинення юридичної особи ПП «Катерина», суд прийшов до переконання, що зобов'язання, які виникли на підставі Кредитного договору № 31ЖЮ від 28.12.2002 року є припиненими, а в силу приписів ст. 559 ЦК України є припиненою і порука відповідачів. Крім того, як вбачається з ухвали Жовківського районного суду Львівської області від 06.11.2015 року, провадження у справі за позовом ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" до ПП "Катерина", [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 922067,77 грн., в частині позовних вимог ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" до ПП "Катерина" про стягнення заборгованості в сумі 922067,77 грн. - закрито. Також, як вбачається з позовної заяви, ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом до ПП «Катерина», [PERSON], [PERSON] про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості, що виникла на підставі Кредитного договору № 31ЖЮ від 28.12.2002 року в розмірі 922067,77 грн., з яких 75494,69 грн. заборгованість за кредитом, 339669,64 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 506903,44 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. З кредитного договору, укладеного 28.12.2002 року, і з розрахунків наданих позивачем, вбачається, що останній платіж щодо погашення кредитних коштів був проведений 05.10.2005 року. Крім того, відповідно до п. 1.3 Кредитного договору, з врахуванням Додаткової угоди № 1 до кредитного договору № 31ЖЮ від 28.12.2002 року вбачається, що термін повернення кредиту становить 19.03.2004 року. Так, відповідно до ст. ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно із ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином, повернення коштів повинно було б відбутися до 19.03.2004 р. включно, а про порушення свого права і про особу, яка його порушила, позивач повинен був довідатися 20.03.2004 р., після бухгалтерської (фінансової) чи іншої звітності позивача, щодо даного кредитного договору. Разом з тим, слід врахувати, що останній платіж щодо погашення кредиту був здійснений 05.10.2005 року, таким чином, правильним видається висновок, що позовна давність за позовними вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором сплила 05.10.2008 р.. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином, кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду не має підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК".

Outcome: dismissed