Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до Хорольського районного суду Полтавської області з вищевказаним позовом. Позовні вимоги\~мотивував тим,\~що відповідач\~ [PERSON] \~не виконала\~\~взяті на\~себе за\~кредитним договором\~№ PLH0AD40301198 від\~ 17.09.2010 року та договором поруки № PLH0AD40301198від\~ 17.09.2010 року зобов`язання, а саме: у встановлений договором строк не повернула одержаний кредит. Позивач прохав стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі \~309\~015, 80 грн. та судові витрати: судовий збір у сумі\~\~4\~635,24 грн. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді\~ Хорольського районного суду\~ Полтавської\~ області\~\~ від\~ 07.10.2015 року\~ відкрито провадження по справі. 23.12.2015 року ухвалено заочне рішення, яким повністю задоволено позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської обалсті від 18.01.2019 року скасовано заочне\~ рішення від 23.12.2015\~ року. Ухвалами Хорольського районного суду Полтавської області від 12.03.2019 року, 17.04.2019 року, 29.07.2019 року, 29.08.2019 року, 02.12.2019 року, 13.04.2020 року відкладено підготовче судове засідання. Ухвалою\~ Хорольського районного суду\~ Полтавської області\~\~ від 29.09.2020 року\~ підготовче\~ провадження у справі за позовом\~ ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості,- закрито\~ та\~ призначено\~ справу до судового розгляду. Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 02.11.2020\~року основний судовий розгляд справи відкладено. У судове засідання представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги\~\~підтримав повністю. Представник відповідача\~ [PERSON] адвокат Чубенко Ж.А. у судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи за її з відповідачем відсутності, Не заперечувала\~проти стягнення\~з відповідача\~89\~363,\~68\~грн.\~-\~заборгованості за\~кредитом,\~30\~013,\~63\~грн.\~-\~заборгованості по\~процентам за\~користування кредитомта просила зменшити розмір пені до тіла кредиту у сумі 89\~363, 68 грн. Також просила суд відмовити задоволенні стягнення заборгованості по комісії за користування\~кредитомв сумі 8 446,29 грн., 250 грн. штрафу (фіксована частина) та 14\~703, 13 грн. штрафу (процентна складова) з підстав викладених у відзиві на позов. У відзиві на позов відповідач просила суд частково задоволити позов так як тіло кредиту позивач вказує у сумі 89\~363, 68 грн., хоча брався кредит у розмірі 83\~072, 88 грн. Вказана заборгованість по комісії в сумі 8 446,29 грн. позивачем не підтверджена і не передбачена. Також відповідач прохає зменшити необґрунтований розмір пені до 20\~768, 22 грн. та відмовити в задоволенні стягнення штрафів, оскільки з відповідача вже буде стягнута пеня. У відповіді на відзив позивачем вказано, що позовні вимоги обґрунтовані положеннями кредитного договору та не суперечать вимогам ЦК України. Відповідно до ч. 3\~ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З таким клопотання до суду звернувся представник позивача. Згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши позицію позивача, відповідача та її представника, перевіривши доводи відзиву відповідача [PERSON] на позов, доводи відповіді позивача ПАТ КБ "Приватбанк" на відзив, відповідно до вимог\~ст.89 ЦПК України\~з`ясувавши всі обставини справи та надавши їм правову оцінку, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов слід частково задоволити з таких підстав. За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2018 року у справі «Печенізький та інші проти України» встановлено, що принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять її у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Крім цього, кожній стороні має бути забезпечено можливість ознайомитись із зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, у тому числі апеляційною скаргою іншої сторони, та надати власні зауваження з цього приводу. За змістом ст.ст.6,\~627 ЦК України\~- сторони є вільними в укладенні договору. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 17.09.2010 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладений кредитний договір № PLH0AD40301198, відповідно до якого ПАТ КБ "Приватбанк" зобов`язався надати відповідачці кредит у розмірі 83072,88 грн. на термін до 17.09.2015 року, а відповідачка зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість\~\~відповідача за вказаним договором станом на 17.07.2015 року становить 309\~015, 80 грн. і складається із: 89\~363, 68 грн. - заборгованості за кредитом, 30\~013, 63 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 8\~446, 29 заборгованість по комісії за користування кредитом; 166\~239, 07 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 250 грн. штраф (фіксована частина), 14\~703, 13 грн. штраф (процентна складова). З такою позицією позивача суд не погоджується з наступних підстав. Згідно вимог ст.ст.\~1054,\~1055,\~1049,\~546 ЦК України\~за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати позичальникові грошові кошти (кредит) у розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до положень ст.\~526, ч.1 ст.625 ЦК України\~\~\~\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.\~\~\~\~Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі\~ст.611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що наявність заборгованості відповідача перед позивачем по тілу кредиту та процентам за\~користування кредитомдоведена належними і допустимими доказами. Відповідно пункту 4.1. розділу 4 «Порядок розрахунків» кредитного договору за користування наданим кредитом у період з дати списання коштів із кредитного рахунку до дати погашення кредиту позичальник сплачує проценти за ставкою у статті 17.1.6 договору. \~ \~ \~ \~Згідно пункту 4.3. цього ж розділу кредитного договору позичальник сплачує банку винагороду, в розмірах і у строки, що зазначені в статті 17.1.8 даного договору. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно пункту 4.4. кредитного договору погашення заборгованості здійснюється шляхом сплати щомісячних платежів відповідно до статті 17.8 договору, до складу яких входять платежі за винагородою (у випадку її наявності), процентами та кредитом. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Статтею 17.8 розділу 17 «Особливі умови» кредитного договору визначено, що щомісячний платіж за договором включає заборгованість за кредитом (тіло кредиту), винагороду та проценти за користування кредитом. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Таким чином, кредитний договір № PLH0AD40301198 не містить умов щодо зобов`язання відповідача сплачувати комісію за користування кредитом, а тому позовна вимога позивача про стягнення з відповідача комісії за користування кредитом в розмірі 8\~446,29 грн. є безпідставною. \~ \~ \~ \~ Вирішуючи питання щодо стягнення із відповідача 166\~239, 07 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також штрафів відповідно до договору: 250 грн. штраф (фіксована частина), 14\~703, 13 грн. штраф (процентна складова), суд не вбачає підстав для повного задоволення цих вимог позивача з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Суми неустойки, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день простроченння виконання є не чим іншим як пенею. \~ \~ \~ \~Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням чи неналежним виконанням зобов`язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Позивачем - ПАТ КБ "Приват Банк" застосовано до відповідача два види відповідальності за порушення зобов`язання у вигляді пені розміром 166\~239, 07 грн. та штрафів: 250 грн. штраф (фіксована частина) та 14\~703, 13 грн. штраф (процентна складова). \~ \~ \~ \~Виходячи з того, що згідно ч. 1 ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, суд приходить до висновку, що позивачем неправомірно застосовано два види відповідальності за порушення умов кредитного договору. \~ \~ \~ \~Тому вимога ПАТ КБ "Приват Банк" про стягнення із відповідача штрафів: 250 грн. штраф (фіксована частина) та 14\~703, 13 грн. штраф (процентна складова) не підлягає задоволенню у зв`язку з її безпідставністю. Вирішуючи питання щодо стягнення із відповідача пені в розмірі 166\~239, 07 грн. суд вважає, що ця вимога підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Суми неустойки, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день простроченння виконання є не чим іншим як пенею. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням чи неналежним виконанням зобов`язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Однак, позивач, незважаючи на наявність підстав своєчасно вжити заходів до вирішення питання погашення заборгованості відповідачем, без якихось поважних причин не скористався, що вбачається з наступного. \~ \~ \~ \~Як встановлено судом, банку було відомо, що відповідачем порушуються умови договору. Незважаючи на це, було очевидним неналежне виконання відповідачем своїх зобов"язань, однак лише після спливу тривалого часу, а саме 06.10.2015року, протягом якого відповідачам було нараховано пеню за несплату заборгованості, позивач звернувся до суду із відповідним позовом до відповідача. \~ \~ \~ \~Аналізуючи ці обставини суд приходить до висновку, що це свідчить про зловживання позивачем своїм правом тривалий час не вирішував у встановленому законом порядку питання стягнення з відповідача пені з метою нарахування якнайбільшої суми пені та стягнення після спливу значного часу через це найбільших сум фінансових санкцій з відповідача через суд. Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 27 Постанови № 5 Пленуму ВССУ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» … Положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК України, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК України, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов`язання). Положення статті 616 ЦК України передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Зазначене стосується цивільно-правової відповідальності боржника, а не сплати ним основного грошового боргу за кредитним договором, що суд на підставі вказаної норми закону змінити не може. \~ \~ \~ \~ Тому з урахуванням зазначених вище обставин та відповідно до положень ч. 3 ст. 551 ЦК України суд вважає необхідним зменшити розмір пені, так як вона майже в 2 рази перевищує розмір початково отриманого відповідачем кредиту. Тому суд приходить до висновку, що розмір пені за порушення відповідачем зобов"язання слід визначити в розмірі 89\~363, 68 грн. грн. про що просила представник відповідача в своїй заяві до суду. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3 131, 12 грн., що є пропорційним розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного і

Outcome: approved