Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

У жовтні 2015 року до суду надійшла заява [PERSON], [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Альфа-банк», третя особа без самостійних вимог [PERSON] про визнання поруки припиненою. Свої вимоги мотивували тим, що 9 січня 2008 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк", було укладено Кредитний договір № 800002938, за яким Банк надав Позичальнику кредит в сумі 107 644 доларів США 00 центів. На забезпечення виконання Кредитного договору того ж дня було укладено договір поруки № 800002938-П1 між [PERSON] та договір поруки № 800002938-П2 між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством "Альфа-Банк". 10 травня 2011 було укладено Договір про внесення змін і доповнень № 1/800030035 до кредитного договору № 800002938 від 09 січня 2008 р. між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк». Того ж дня було укладено Договір про внесення змін і доповнень № 1/800030035 до Договору поруки № 800002938-П1 [PERSON] та Публічним акціонерним товариством "Альфа-Банк" та Договір про внесення змін і доповнень № 1/800030035 до Договору поруки № 800002938-П2 між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством "Альфа-Банк". Вважали, що порука за обома договорами поруки є припиненою у зв'язку зі зміною зобов'язання без згоди поручителів, внаслідок чого збільшується обсяг їх відповідальності на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України, та на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України у зв'язку зі спливом строку на пред'явлення вимоги (позову) до поручителів. Відповідач Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» надало суду письмові заперечення проти позовних вимог від 22 липня 2016 року, у яких проти позову заперечував у повному обсязі, посилаючись на те, що договори сторін є укладеними за волевиявленням сторін, а можливість зміни Банком процентної ставки за кредитним договором в односторонньому порядку передбачена п. 5.2. Розділу 2 кредитного договору. Умовами кредитного договору та договорів поруки не передбачено було обов'язку банку повідомляти поручителів про зміну процентної ставки. Згідно з 2.1. Договорів поруки, у відповідності з цим Договором Поручитель поручається за виконання Боржником наступних обов'язків, що виникли на підставі Основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. Строком припинення договору поруки може бути лише строк - після закінчення шести місяців, починаючи від останнього дня, передбаченого для виконання зобов'язань за кредитним договором, в даному випадку - 09 січня 2023 року. В судовому засіданні представники позивачів [PERSON], [PERSON], які також є представниками третьої особи без самостійних вимог, позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення законних представників сторони позивачів [PERSON], [PERSON], третьої особи без самостійних вимог [PERSON], врахувавши письмові пояснення представників позивачів, заперечення представника відповідача Публічного акціонерного товариства «Альфа-банк», повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи № 761/28825/15-ц та докази сторін, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів цивільної справи що 9 січня 2008 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк", було укладено Кредитний договір № 800002938. Згідно з Розділом № 1 вказаного кредитного договору, п. 2.1. сума кредиту - 107 644 (сто сім тисяч шістсот сорок чотири) долари США 00 центів, п. 2.2. процентна ставка - 12,50 (дванадцять цілих п'ятдесят сотих відсотків) річних, п. 2.3. дата остаточного повернення кредиту - 09.01.2023 року. Додаток № 1 до кредитного договору - графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки містить дані: сума кредиту: 107644, термін кредитування - 180 місяців, номінальна процентна ставка - 12,5%, реальна процентна ставка - 13,16%, абсолютне значення подорожчання кредиту - 134736,20, щомісячні платежі - 1327 (за останній місяць - 1188,78). На забезпечення виконання Кредитного договору 9 січня 2008 року було укладено договір поруки № 800002938-П1 між [PERSON] та договір поруки № 800002938-П2 між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством "Альфа-Банк". Згідно зі ст. 1.1. договорів поруки, «Основний договір» - кредитний договір № 800002938, укладений між Банком та Боржником 09.01.2008 року, включаючи всі додаткові угоди до нього, що укладені на дату набуття чинності цим Договором або будуть укладені у майбутньому. Згідно з п. 2.1. договорів поруки, у відповідності з цим Договором Поручитель поручається за виконання Боржником наступних обов'язків, що виникли на підставі Основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому: а) обов'язок повертати Банку Кредит рівними частинами, у терміни, визначені Основним договором та додатком № 1 до Основного договору, але в будь-якому випадку не пізніше 09.01.2023 року; б) обов'язок щомісяця сплачувати Банку проценти за користування Кредитом у терміни, визначені Основним договором та Додатком № 1 до Основного договору. Згідно з п. 6.3. договорів поруки, цей договір складений українською мовою у двох примірниках, які є оригіналами, по одному для кожної зі Сторін. Він набуває чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печаткою Банку і діє до повного виконання зобов'язань Боржника за Основним договором. Згідно з п. 6.4. договорів поруки, у разі збільшення обсягу відповідальності Боржника за Основним договором передбачена цим Договором порука діє тільки у випадку, якщо Поручитель надасть свою згоду на таке збільшення. Судом встановлено, що 10 травня 2011 було укладено Договір про внесення змін і доповнень № 1/800030035 до кредитного договору № 800002938 від 09 січня 2008 р. між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк». Згідно з п. 2. Договору, Банк збільшує розмір Кредиту та додатково надає Позичальнику, а Позичальник приймає у тимчасове користування на умовах, визначених Кредитним договором, грошові кошти у сумі 71 079,04 (сімдесят одна тисяча сімдесят дев'ять гривень 04 копійки) гривень (надалі - «частина Кредиту № 2»). П. 3. Розмір процентів за користування сумою грошових коштів, визначених в п. 2 цього Договору про внесення змін і доповнень, становить 19% (дев'ятнадцять відсотків) річних. П. 4 визначений строк кредитування до «09» січня 2023 року включно. 10 травня 2011 року було укладено Договір про внесення змін і доповнень № 1/800030035 до Договору поруки № 800002938-П1 [PERSON] та Публічним акціонерним товариством "Альфа-Банк" та Договір про внесення змін і доповнень № 1/800030035 до Договору поруки № 800002938-П2 між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством "Альфа-Банк". Згідно з п. 2. вказаного договору, сторони погодили внести зміни та викласти у наступній редакції абзац другий п. 1.1. статті 1 («Тлумачення термінів») Договору поруки: «Основний договір» - кредитний договір № 800002938, укладений між Банком та Боржником 09 січня 2008 року, включаючи Договір про внесення змін і доповнень № 1/800030035 від 10 травня 2011 р., всі додаткові угоди до нього, що укладені на дату набуття чинності цим Договором або будуть укладені у майбутньому». Згідно з п. 3., Сторони погодили внести зміни та викласти в наступній редакції підпункт «а», п. 2.1. статті 2 («Предмет договору») Договору поруки: «а) обов'язок повертати Банку Кредит у порядку та у терміни встановлені Договором про внесення змін № 1/800030035 від 10 травня 2011 р., до Кредитного договору № 800002938 від 09 січня 2008 р. та визначені у Графіку повернення, який наведено у Додатку № 1 до Основного договору, але в будь якому випадку не пізніше 09 січня 2023 року.» В липні 2014 року Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» направлено, а [PERSON] одержано Вимогу Банку № 58605-34-б/б від 03.07.2014 р., згідно з якою станом на дату розрахунку 09.06.2014 р. загальна сума заборгованості позичальника становила 90 871,61 (дев'яносто тисяч вісімсот сімдесят один долар США 61 цент) дол. США, а саме: за кредитом - 88 492,76 доларів США, за відсотками - 1976,88 доларів США, по пені - 401,97 доларів США. Зважаючи на зазначене та положення кредитного договору, Банк вимагав від Позичальника у тридцяти денний строк достроково повернути кредит, сплатити нараховані проценти на користування кредитом і нараховану неустойку. Вимога містить попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки. В липні 2014 року Публічним акціонерним товариствои «Альфа-Банк» направлено, а [PERSON] одержано Вимогу Банку № 000051 від 13.07.2014 р., згідно з якою станом на 13.07.2014 р. прострочення платежів з виплати кредиту складає 61 день, загальна сума заборгованості становить 91458,28 дол. США. Зважаючи на зазначене та положення частини 2 Договору, Банк вимагав від Позичальника у строк до 30 (тридцяти) днів з дати отримання цієї Вимоги, але не пізніше тридцяти семи днів з моменту відправлення цієї Вимоги, достроково повернути кредит, сплатити нараховані проценти за користування кредитом і нараховані штрафні нарахування. 12 жовтня 2014 року Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» відправлено позичальнику [PERSON], а нею одержано Вимогу про досудове врегулювання спору № 000060 від 12.10.14 р., згідно з якою станом на 12.10.14 прострочення платежів з виплати кредиту складає 61 день; загальна сума заборгованості становить 61928,44 грн. Зважаючи на зазначене та положення частини 2 Договору, Банк вимагав від Позичальника у строк до 30 (тридцяти) днів з дати отримання цієї Вимоги, але не пізніше тридцяти семи днів з моменту відправлення цієї Вимоги, достроково повернути кредит, сплатити нараховані проценти за користування кредитом і нараховані штрафні нарахування. 20 листопада 2014 року Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» відправлено позичальнику [PERSON] та поручителям [PERSON], [PERSON], а останніми одержано Вимогу про досудове врегулювання спору № 105484-102-б/б від 20.11.2014 р., згідно з якою станом на 09.10.2014 р. прострочення платежу складає 61 днів, загальна сума заборгованості становить 62761,54 гривень, у тому числі штрафні нарахування 833,10 гривен. Зважаючи на зазначене, положення Договору та згідно чинного законодавства, Банк вимагав від Позичальника та Поручителів у строк до 30 (тридцяти) днів з дати отримання цієї Вимоги, але не пізніше тридцяти семи днів з моменту відправлення цієї Вимоги, достроково повернути кредит, сплатити нараховані проценти за користування кредитом і нараховані штраф / пеню. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з п. 10.1. кредитного договору в редакції Договору про внесення змін і доповнень № 1/800030035 від 10 травня 2011 року, Банк може використати право вимагати від Позичальника дострокового повернення Кредиту шляхом направлення на адресу Позичальника рекомендованим листом письмової вимоги про дострокове повернення Кредиту, сплату нарахованих процентів за користування Кредитом, нарахованої неустойки та інших платежів та нарахувань за Договором та/або усунення порушення та виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний термін з письмовим попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. (…) Лист, що містить вимогу про усунення порушення та виконання порушеного зобов'язання і дострокове повернення Кредиту та будь-яке повідомлення Банка відправлене поштою, вважається отриманим Позичальником, після спливу 7 (семи) календарних днів з моменту відправлення Банком такого повідомлення. На Позичальника покладається обов'язок щодо контролю за належним обслуговуванням поштової скриньки Позичальника та своєчасним отриманням кореспонденції Позичальника. На підставі вищевикладеного, судом встановлено, що Відповідач реалізував право достроково вимагати повернення кредиту у повному обсязі на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України, пунктами 6.1., 10.1. кредитного договору в редакції Договору про внесення змін і доповнень № 1/800030035 від 10 травня 2011 року і змінив строк виконання основного зобов'язання за частиною кредиту у доларах США першою вимогою від 03.07.2014 р., який настав через тридцять сім днів у повному обсязі, та строк виконання основного зобов'язання за частиною кредиту у гривні першою вимогою від 12.10.2014 р., який настав через тридцять сім днів у повному обсязі. З цієї підстави суд не враховує доводи Відповідача про те, що строком припинення договору поруки може бути лише строк - після закінчення шести місяців, починаючи від останнього дня, передбаченого для виконання зобов'язань за кредитним договором, оскільки в даному випадку кредитор реалізував право вимагати повного дострокового виконання зобов'язань шляхом надсилання відповідних вимог. При цьому суд враховує доводи представника позивачів про те, що при визначенні строку на пред'явлення вимоги до поручителів після вимоги банку достроково повернути весь розмір заборгованості відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України необхідно керуватись часом пред'явлення саме першої, а не будь-якої вимоги кредитора, оскільки кількість таких вимог не є обмеженою, але правові наслідки - визнання строку погашення кредиту у повному обсязі таким, що настав - має саме перша вимога про повне дострокове погашення заборгованості за кредитним договором. Таким чином, шестимісячний строк на пред'явлення вимоги до поручителів в даній справі сплив за частиною кредиту в доларах США - через шість місяців з 10.08.2014 року, а за частиною кредиту у гривні - через шість місяців з 19.11.2014 року. Судом встановлено, що позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] пред'явлено 06.08.2015 р. заявою за вих. № 68310-102-б/б за підписом представника [PERSON] З Розрахунку заборгованості за кредитом [PERSON], долученим до вказаного позову, залишок заборгованості у гривні станом на дату розрахунку 09.07.2015 року складає 59120,23 грн., кількість днів прострочення - 334. З розрахунку заборгованості за кредитом [PERSON] від 09.07.2015 року у доларах США, залишок заборгованості у доларах США станом на дату розрахунку 88492,76 доларів США, кількість днів прострочення - 426. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України в редакції час спірних правовідносин, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК України). З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (пункт 6.3.) про його дію до повного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Пред'явленням вимоги до поручителя є пред'явлення до нього позову. Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків. Строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Відповідно до вимог частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Отже, пред'явивши вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, процентів за користування кредитом та пені 3 липня 2014 року щодо частини кредиту у доларах США та 12 жовтня 2014 року щодо гривневої частини кредиту, кредитор, відповідно до ч. 2 ст.1054 ЦК України, змінив строк виконання основного зобов'язання і зобов'язаний був пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців з цієї дати. Якщо кредитор змінює на підставі частини другої статті 1050 ЦК України, пунктів 6.1., 10.1. кредитного договору строк виконання основного зобов'язання, то передбачений частиною четвертою статті 559 цього Кодексу шестимісячний строк обчислюється від цієї дати. На відповідне вказують правові висновки про застосування ч. 4 ст. 559, ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України у кредитних спорах, що містяться в Постановах Верховного Суду України у справі від 09 вересня 2015 р. № 6-933цс15; від 17вересня 2014р. у справі №6-125цс14, від 21 січня 2015 року у справі № 6-190цс14, від 10вересня 2014р. у справі №6-28цс14, від 29 січня 2014 року № 6-155цс13, які відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх судів України. Враховуючи вищевикладене доводи позовної заяви про пропуск Відповідачем шестимісячного строку на пред'явлення вимоги до поручителів є підтвердженими. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Згідно з ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 654 ЦК України зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Враховуючи зазначене вище, а також вимоги ч. 1 ст. 547 ЦК України щодо вчинення правочину про забезпечення виконання зобов'язання у письмовій формі та умову п. 6.4. договорів поруки, укладених сторонами, згода Позивачів на конкретні зміну обсягу їх відповідальності у бік збільшення мала надаватись в письмовій формі. За змістом положень ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України, поручитель пов'язаний із боржником зобов'язальними правовідносинами, проте він є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором; має право висувати заперечення проти вимог кредитора і в тому разі, коли боржник від них відмовився або визнав свій борг (ч. 2 ст. 555 ЦК України). Згода поручителя на збільшення обсягу його відповідальності має бути очевидною і наданою в спосіб, передбачений договором поруки. Окрім того, судом встановлено, що при укладенні 10 травня 2011 року Договорів про внесення змін і доповнень до договорів поруки Позивачі не були проінформовані про конкретні зміни умов кредитування та збільшення обсягу своєї відповідальності в частині видачі додаткового кредиту 71 079,04 гривень під 19% річних, оскільки з тексту самих договорів поруки та додаткових угод до них не вбачається інформування поручителів та надання ними очевидної згоди на збільшення обсягу їх відповідальності у письмовій формі згідно з п. 6.4. договорів поруки та ч. 1 ст. 547, ч. 1 ст. 651, 654 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 3, 4 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем доводів позовної заяви не спростовано. Суд відхиляє доводи Відповідача про те, що підвищення процентної ставки передбачене п. 5.2. розділу 2 кредитного договору, тому така можливість є погодженою поручителями, як такі що не відповідають п. 6.4. договорів поруки та ч. 1 ст. 547, ч. 1 ст. 651, 654 ЦК України. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Тобто, підставами для захисту цивільного права є його порушення, невизнання або оспорювання. У разі невизнання кредитором права поручителя на припинення зобов'язання за договором поруки, таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання його права на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України. При цьому звернення особи до суду з позовом про визнання поруки такою, що припинена, на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України не є необхідним, проте такі вимоги можуть розглядатися судом у разі наявності відповідного спору. Такий правовий висновок міститься у Постанові Верховного Суду України від 21 листопада 2012 року № 6-134цс12, яка відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved