Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

Позивач звернувся із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з метою отримання банківських послуг, [PERSON] підписала заяву б/н від 13.11.2008 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 250.00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між ним і банком договір про надання банківських послуг. Банк виконав свої зобов,язання перед відповідачем, надавши останній можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Зазначає, що відповідно до пунктів 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору відповідач дав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється, а також зменшується або збільшується за ініціативою Банку. Відповідач взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків належним чином не виконала. Станом на 12.06.2019 року заборгованість відповідача перед позивачем у загальному розмірі становить 22529,99 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 9699,76 грн, заборгованості за простроченим тілом кредиту 4556,80 грн., нарахована пеня за прострочене зобов,язання - 6424,38 грн.; нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн 300,00 грн; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) 1049,05 грн. З наведених підстав позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у вказаному вище розмірі. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 вересня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просить розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Судом ухвалено про розгляд справи без участі представника позивача. Порядок виклику відповідача в судове засідання, передбачений ст.ст.128-130 ЦПК України, дотримано, але від до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. За таких обставин судом ухвалено про заочний розгляд справи без участі відповідача, відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини. 13.11.2008 року [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (повна назва позивача на даний час - АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК", скорочено АТ КБ «ПРИВАТБАНК»), згідно якої дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами складають Договір про надання банківських послуг (а.с. 13-29) та останній було надано кредитні картки: 13.11.2008 року № [NUMBER] , термін дії 11/12; 20.11.2012 року № [NUMBER] , термін дії 01/16; 20.11.2016 року № [NUMBER] , термін дії 11/16; 25.03.2016 року № [NUMBER] , термін дії 03/20; 30.11.2016 року № [NUMBER] , термін дії 03/20; 06.12.2016 року № [NUMBER] , термін дії 05/20 (а.с.56). Із довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки [PERSON] слідує, що 13.11.2008 року здійснено старт карткового рахунку № [NUMBER] , 26.11.2008 року встановлено кредитний ліміт в розмірі 250,00 грн. 23.10.2009 року, 25.01.2011 року кредитний ліміт збільшено та встановлено - 1200,00 грн., 17.07.2012 року збільшено до 2000,00 грн, 18.08.2013 року збільшено до 3000,00 грн, 10.11.2015 року збільшено до 5000,00 грн, 28.10.2016 року, 06.12.2016 року збільшено та встановлено - 10000.00 грн, 08.10.2017 року зниження кредитного ліміту до 9340,00 грн, 13.08.2018 року знижено до 0,00 грн (а.с.55). Із виписки по карті відповідача слідує, що остання користувалася кредитною карткою: знімала кошти з рахунку, здійснювала оплату за товари, поповнювала рахунок в терміналі самообслуговування (а.с.58-65). Із розрахунку позивача вбачається, що відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 12.06.2019 року утворилася заборгованість у розмірі 22529,99 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 9699,76 грн, заборгованості за простроченим тілом кредиту 4556,80 грн., нарахована пеня за прострочене зобов,язання - 6424,38 грн.; нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн 300,00 грн; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) 1049,05 грн. (а.с.49-54). Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобов`язань за кредитним договором. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частина 1 ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша\~ст.1055 ЦК України). За змістом\~ст.207 ЦПК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч.1 \~ст.626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої\~ст.628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України). Відповідно до\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються суду сторонами та іншими учасниками справи. Звертаючись до суду із позовом, АТ КБ "ПРИВАТБАНК" надало копію Анкети - Заяви відповідача від 13.11.2008 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, яка згідно посилань позивача, підписана відповідачем, довідку про умови кредитування з використанням платіжних карток, а також розрахунок заборгованості. Відповідачем не надано заперечень відносно того, що вона підписувала вищевказану Анкету-Заяву про отримання кредиту, отримувала в банку позивача кредитну картку, а також користувалася нею, отримуючи від банку кредитні кошти, тобто те, що вона отримала від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач отримувала кредитні кошти від позивача, а також частково проводив повернення зазначених коштів, що також вказує на наявність кредитних правовідносин між АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] . Оскільки доказів про відсутність заборгованості по кредитному договору відповідач суду не надала, суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні позовних вимог АТ КБ "ПРИВАТБАНК" в частині стягнення вищевказаної заборгованості по тілу та простроченому тілу кредиту. Згідно умов договору, при порушенні позичальником будь-якого із зобов,язань, передбачених заявою та умовами, банк має право нарахувати, а позичальник зобов`язується сплатити банку пеню. Відповідач була повідомлена щодо нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості, про що свідчить її підпис на довідці про умови кредитування з використанням кредитки Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с.14). У розрахунку заборгованості розмір неустойки зазначений: нарахована пеня\~за прострочене\~зобов,язання\~ -\~6424,38\~грн.;\~нарахована пеня\~за несвоєчасність\~сплати боргу\~на суму\~від 100\~грн \~300,00\~грн(а.с.54). Відповідно до ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ст. 616 ЦК України, суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов`язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. Суд вважає, що розмір неустойки перевищує розмір наданого кредиту відповідачу, і позивачем не надано доказів завдання йому збитків невиконанням відповідачем своїх договірних зобов`язань, тому суд вважає можливим відповідно до ст.ст. 551,616 ЦК України, зменшити розмір неустойки у виді пені до 5000,00 гривень. Щодо вимог про стягнення штрафів суд дійшов таких висновків. Статтею 61 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Позивач просить стягнути з відповідача у зв`язку з порушенням кредитного зобов`язання одночасно пеню та штраф. Враховуючи те, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування при порушенні строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України у справі № 6-2003цс 15 від 21.10.2015 року. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафів такими, що суперечать наведеним вище законодавчим актам, а тому вони задоволенню не підлягають. У зв`язку з тим, що у судовому засіданні встановлено порушення права позивача на своєчасне отримання коштів внаслідок неналежного виконання зобов`язання відповідачем, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором, з яких: заборгованість за тілом кредиту 9699,76 грн, заборгованість за простроченим тілом кредиту 4556,80 грн, 5000,00 грн пеня. У стягненні штрафів у розмірі 1549,05 грн - відмовити. Отже позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1921,00 гривня.

Outcome: partial