Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути солідарно з відповідачів по справі на свою користь заборгованість по кредитному договору у розмірі 383364,56 грн. та судовий збір. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначив, що відповідно до кредитного договору № 0312/0408/71-209 від 29.04.2008 року ПАТ "Сведбанк" надало [PERSON] кредит у сумі 23000 доларів США, а [PERSON] зобов`язався сплачувати ПАТ "Сведбанк" проценти, виходячи зі ставки 11,90 % на рік за користування кредитом на строк з 29.04.2008 року до 28.04.2038 року. 25.05.2012 року між ПАТ "Сведбанк" та ПАТ "Дельта Банк" було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ "Сведбанк" передає (відступає) ПАТ "Дельта Банк" права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ "Дельта Банк" замінює ПАТ "Сведбанк" як кредитора у зазначених зобов`язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ "Сведбанк" до ПАТ "Дельта Банк" прав вимоги до боржників, до ПАТ "Дельта Банк" переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ "Сведбанк") від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Відповідно до вищевказаного договору про передачу активів та кредитних зобов`язань ПАТ "Дельта Банк" набув права вимоги по кредитному договору № 0312/0408/71-209 від 29.04.2008 року, укладеному між відповідачем [PERSON] та ПАТ "Сведбанк". В забезпечення виконання зобов`язання за договором № 0312/0408/71-209 від 29.04.2008 року між ПАТ "Сведбанк" та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 0312/0408/71-209-П-1 від 29.04.2008 року. Відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість, яка станом на 19.11.2014 року становить 383364,56 грн. та складається з наступного: 349045,45 грн. - сума заборгованості за кредитом, 34319,11 грн. - сума заборгованості за відсотками. Ухвалою від 15.04.2020 року за заявою [PERSON] від 30.03.2020 року було скасовано заочне рішенні у справі від 09.04.2015 року та справа була призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 22.05.2020 року було замінено правонаступника Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" - Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпрофінансгруп" у якості позивача до участі у цивільній справі. Ухвалою від 29.07.2020 року було витребувано від позивача розрахунок заборгованості по кредитному договору № 0312/0408/71-209 від 29.04.2008 року з зазначенням щомісячного нарахування заборгованості за тілом кредиту та процентами, та платежів, внесених [PERSON] . Ухвалою від 16.11.2020 року підготовче судове засідання у справі було закрито та призначено справу до судового розгляду. 23.07.2020 року представник позивача надав суду додаткові пояснення у справі, в яких просив задовольнити позов. На обґрунтування пояснень посилався на ст.ст. 514, 516, 517 ЦК України та зазначив, що боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Також зазначив, що 16.01.2020 року відповідно до результатів відкритих торгів, оформлених протоколом електронних торгів № UA-ЕА-2019-11-21-000024-а від 17.12.2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» був укладений Договір №2130/К про відступлення (купівлі- продажу) прав вимоги. За умовами даного Договору ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів зокрема за кредитним договором (з додатками, додатковими угодами, договорами про внесення змін та доповнень тощо) № 0312/0408/71-209 від 29.04.2008 року, укладеним між ВАТ «Сведбанк» (право вимоги перейшло до Публічного акціонерного товариства «Дельта банк», на підставі договору купівлі - продажу прав вимоги, укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк») та [PERSON] , в тому числі за договорами забезпечення. ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» на адресу боржника засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення було направлено лист-повідомлення про заміну кредитора шляхом продажу права вимогу за Кредитним договором № 0312/0408/71-209 від 29.04.2008 року, у тому числі за Договором іпотеки від 29.04.2008 року. Вважають твердження [PERSON] про неповідомлення про відступлення права вимоги безпідставними. Стосовно зауважень відповідача у заяві про перегляд заочного рішення про пропуск строку позовної давності посилався на п. 8.5 кредитного договору, в якому строк позовної давності був визначений терміном 10 років. З вимогою про повернення заборгованості позивач - ПАТ «Дельта Банк» звернувся до [PERSON] у вересні 2014 року, однак погашення наявної заборгованості не було здійснено. У зв`язку з чим 03.02.2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав та законних інтересів. 24.07.2020 року представник відповідача - [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову. На обґрунтування відзиву зазначив, що 29.04.2008 року між відповідачем та ВАТ «Сведбанк» був укладений кредитний договір № 0312/0408/71-209, відповідно до якого відповідач отримав 23000 дол. США для покупки квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . На забезпечення виконання зобов`язання був укладений договір іпотеки № 0312/0408/71-209-Z-1, відповідно до якого банку була надана в іпотеку зазначена вище квартира. Також, на виконання зобов`язань [PERSON] перед банком, 29.04.2008 року з [PERSON] був укладений договір поруки. У лютому 2020 року на ім`я [PERSON] від позивача надійшов лист, в якому було повідомлено про перехід права вимоги від АТ «ДельтаБанк» до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» і запропоновано у досудовому порядку вирішити питання щодо боргу за кредитом. Зазначає, що жодного документу на підтвердження дійсної передачі права вимоги, таких як договір, список переданих договорів, йому надано не було. Вважає, що договір відступлення права вимоги не відповідає вимогам чинного законодавства тому позов задоволенню не підлягає. Представник позивача в судове засідання не з`явився, письмово просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про час та місце проведення розгляду справи повідомлена. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 29.04.2008 року між відповідачем [PERSON] та ПАТ "Сведбанк" було укладено кредитний договір № 0312/0408/71-209, згідно якого ПАТ "Сведбанк" надало [PERSON] кредит у сумі 23000 доларів США, а [PERSON] зобов`язався сплачувати ПАТ "Сведбанк" проценти, виходячи зі ставки 11,90 % на рік за користування кредитом на строк з 29.04.2008 року до 28.04.2038 року, що підтверджується копією кредитного договору № 0312/0408/71-209 від 29.04.2008 року та договорами про внесення змін та доповнень до кредитного договору (т. 1 а.с. 6-29). В забезпечення виконання зобов`язання за договором № 0312/0408/71-209 від 29.04.2008 року між ПАТ "Сведбанк" та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 0312/0408/71-209-П-1 (т. 1 а.с.30-32). ПАТ «Сведбанк» за договором купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 року (т. 1 а.с. 45-52) відступило право вимоги ПАТ «Дельта Банк» за кредитами, в тому числі за кредитним договором № 0312/0408/71-209 від 29.04.2008 року та договором поруки № 0312/0408/71-209-П-1. 16.01.2020 року ПАТ «Дельта Банк» відступив права вимоги ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», в тому числі і за кредитним договором № 0312/0408/71-209 від 29.04.2008 року, що підтверджується копією договору № 2130/К про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 16.01.2020 року (т.1 а.с.91-100). Відповідач [PERSON] належним чином не виконував свої обов`язки за кредитним договором, через що, станом на 19.11.2014 року утворилась заборгованість, яка становить 383364,56 грн. та складається з наступного: 349045,45 грн. - сума заборгованості за кредитом, 34319,11 грн. - сума заборгованості за відсотками, що підтверджується довідкою від 19.11.2014 року (т. 1 а.с. 43). Відповідно до розрахунку заборгованості (т. 2 а.с. 17-18), відповідач за кредитним договором сплатив 551,22 дол. США - заборгованості по кредиту та 5449,31 дол. США - відсотків. Станом на 16.01.2020 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 960311,15 грн., з яких 550709,35 грн. - заборгованість за кредитом та 409601,79 грн. - заборгованість за відсотками. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. У разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Частиною 1 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 518 ЦК України передбачено, що боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Первісним кредитором - ПАТ «Дельта Банк» на адресу відповідачів 23.09.2014 року надсилались досудові вимоги з повідомленням, що у випадку не сплати заборгованості за кредитним договором, вони будуть змушені звернутись до суду з позовом або до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису (а.с. 33, 34). В подальшому, позивач 30.11.2014 року надіслав до суду позовну заяву, яка була зареєстрована за Вх. № 1170 від 03.02.2015 року. Пунктом 8.5 кредитного договору строк позовної давності був визначений терміном 10 років.Таким чином, позивач звернувся до суду в межах строку позовної давності. Суд не приймає тверджень представника відповідача - [PERSON] , викладених у відзиві на позовну заяву, щодо недійсності договору про відступлення прав вимоги, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Дніпрофінасгруп», оскільки вказаний договір є чинним, у суду відсутні відомості прот наявність рішення суду щодо визнання його недійсним. Ґрунтуючись на засадах верховенства права, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони як на підставу своїх вимог і заперечень та які були досліджені у судовому засіданні, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, які підтверджені письмовими доказами, суд приходить до висновку про задоволення позову, у зв`язку з тим, що укладений між сторонами кредитний договір № 0312/0408/71-209 від 29.04.2008 року та договір поруки № 0312/0408/71-209-П-1 від 29.04.2008 року відповідають вимогам закону, зобов`язання відповідачами не виконано, тому сума заборгованості підлягає солідарному стягненню з відповідачів по справі на користь позивача. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача необхідно також стягнути судові витрати у справі, пропорційно задоволеним позовним вимогам. На підставі викладеного,

Outcome: approved