Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

Позивач ПАТ "Державний ощадний банк України", в особі філії Донецького обласного управління АТ "Ощадбанк" звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 21965,89 грн. та судові витрати, мотивуючи позов тим, що 06.07.2008 року між АТ "Ощадбанк" та відповідачем [PERSON] укладено договір №2625350102260/02-ДК про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетовою схемою. 31.03.2014 року на підставі заяви на встановлення кредиту по рахунку фізичної особи з [PERSON] укладено додатковий договір №2 до договору, відповідно до п. 1.1.4 якого [PERSON] відкрито кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 14000,00 грн. зі сплатою 25% річних за користування кредитом. Відповідачем не виконано зобов'язання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 31.05.2017 року становить 16945,60 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19 січня 2018 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачам було встановлено строк в п'ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило. Відзив від відповідача не надходив. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони грунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 06.07.2008 року між АТ "Ощадбанк" та відповідачем [PERSON] укладено договір №2625350102260/02-ДК про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетовою схемою. 31.03.2014 року на підставі заяви на встановлення кредиту по рахунку фізичної особи з [PERSON] укладено додатковий договір №2 до договору, відповідно до п. 1.1.4 якого [PERSON] відкрито кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 14000,00 грн. зі сплатою 25% річних за користування кредитом. Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України", в особі філії Донецького обласного управління АТ "Ощадбанк" свої зобов'язання за договором виконано, а [PERSON] тривалий час свої зобов'язання за договором не виконувала та станом на 31.05.2017 року має заборгованість за цим договором в загальній сумі 21965,89 грн., яка складається з наступного: тіло кредиту - 13875,83 грн., заборгованість по процентам - 3069,77 грн., інфляційне збільшення заборгованості - 4068,60 грн., три проценти річних від суми заборгованості - 951,69 грн., що підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості перевіреним в судовому засіданні. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.\~ 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного стану. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобовязань.\~ Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання\~настають правові наслідки, встановлені\~ договором або законом. Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання та не сплатив борг за кредитним договором, а тому позовні вимоги є обґрунтованими. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1600 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Outcome: approved