Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: на житловий будинок [ADDRESS] Рівненської області, за договором іпотеки від 25.07.2007р. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ROZ0G100000748 від 25.07.2007р. В обгрунтування вимог зазначає, що відповідно до укладеного між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем кредитного договору № ROZ0G100000748 від 25.07.2007р. банк надав відповідачу кредит у розмірі 12000 (Дванадцять тисяч) доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % річних із остаточним терміном повернення кредиту не пізніше 22 липня 2027 року, а [PERSON] зобов'язався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити відсотки, винагороди, комісії за кредит та повернути банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені кредитним договором. Пояснює, що з метою забезпечення повного виконання зобов'язання, що випливає з кредитного договору, між ПАТ КБ "ПрватБанк" та відповідачем 25.07.2007р. було укладено договір іпотеки, згідно якого предметом іпотеки є належний [PERSON] на праві власності житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], загальною площею 66,10 кв.м., за рахунок якого, у випадку невиконання або неналежного виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором, банк має право задовольнити свої вимоги та відшкодувати витрати в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Вказує, що відповідач не виконує своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином, внаслідок чого станом на 09 квітня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 10625 (Десять тисяч шістсот двадцять п'ять) доларів США 16 центів США, з яких: 9411 доларів США 68 центів США - сума непогашеного кредиту, 635 доларів США 42 центи США - заборгованість по відсотках, 19 доларів США 20 центів США - комісії, 32 долари США 84 центи США - пеня, 21 долар США 06 центи США - штраф (фіксована частина), 504 долари США 96 центів США - штраф (процентна складова). Просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем та за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета іпотеки задовольнити вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" за кредитним договором № ROZ0G100000748 від 25.07.2007р. у розмірі 10625 (Десять тисяч шістсот двадцять п'ять) доларів США 16 центів США.Виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку по [ADDRESS] с.Гільча-2 Здолбунівського району Рівненської області. У судовому засіданні представник ПАТ КБ "ПриватБанк" позовні вимоги підтримав у повному об'ємі, просив задовольнити позов повністю. Пояснив, що наміру виселяти відповідачів банк не має, звернувся до суду з метою надання можливості відновити платіжну дисципліну за кредитним зобов'язанням. Відповідач [PERSON] позов визнав частково. Пояснив суду, що у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем, не має змоги своєчасно виконувати грошові зобов'язання за договором в повному обсязі, однак буде виплачувати заборгованість по мірі можливостей . Просить суд не виселяти його сім'ю з житлового будинку, оскільки іншого житла вони не мають. Крім того, у будинку зареєстровані та проживають його дружина та четверо малолітніх дітей. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 липня 2007 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", та [PERSON] було укладено кредитний договір №ROZ0G100000748, згідно якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 12000 (Дванадцять тисяч) доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % річних із остаточним терміном повернення кредиту не пізніше 22 липня 2027 року. У додатку № 1 до кредитного договору № ROZ0G100000748 від 25 липня 2007 року встановлено обов'язок відповідача проводити погашення кредиту щомісячними платежами в сумі 147 доларів США 01 цент США. 25 липня 2007 року для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № ROZ0G100000748 між сторонами був укладений договір іпотеки, згідно якого відповідач надав в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме: житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], загальною площею 66,10 кв.м. Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Здолбунівського районного нотаріального округу Банацькою Л.І. 25.07.2007р. зареєстрований за № 1685. Цільове призначення предмету іпотеки: жила нерухомість (п.35.3 договору іпотеки). Згідно з п.18.8.1 договору іпотеки банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якшо в момент настання термінів виконання будь-якого із зобов'язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № ROZ0G100000748 від 25 липня 2007 року, внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору та неналежного виконання своїх зобов'язань по погашенню заборгованості по кредиту утворилась заборгованість, яка станом на 09 квітня 2014 року становить 10625 (Десять тисяч шістсот двадцять п'ять) доларів США 16 центів США, з яких: 9411 доларів США 68 центів США - сума непогашеного кредиту, 635 доларів США 42 центи США - заборгованість по відсотках, 19 доларів США 20 центів США - комісії, 32 долари США 84 центи США - пеня, 21 долар США 06 центи США - штраф (фіксована частина), 504 доларів США 96 центів США - штраф (процентна складова). Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про іпотеку", у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Тому позовні вимоги в частині звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають до задоволення. Щодо примусового виселення всіх мешканців з житлового приміщення, що є предметом іпотеки, то суд вважає, що такі позовні вимоги є заявленими передчасно, а тому в їх задоволенні слід відмовити. З довідки № 543 від 07.07.2014р., виданої Урвенською сільською радою Здолбунівського району Рівненської області, вбачається, що [PERSON] має наступний склад сім'ї: дружина [PERSON], [INFO]; син дружини [PERSON], [INFO], дочка дружини [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. Всі члени сім'ї зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] Факт реєстрації місця проживання відповідача та членів його сім'ї за вищевказаною адресою стверджується також довідкою № 5619/1442 від 17.07.2014р., виданою Здолбунівським РС УДМС України в Рівненській області. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального захисту дитини. Держави-учасниці відповідно до національних умов і в межах своїх можливостей вживають необхідних заходів щодо допомоги батькам та іншим особам, які виховують дітей, у здійсненні цього права і у випадку необхідності надають матеріальну допомогу і підтримують програми, особливо щодо забезпечення дитини харчуванням, одягом і житлом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства», охорона дитинства - система державних та громадських заходів, спрямованих на забезпечення повноцінного життя, всебічного виховання і розвитку дитини та захисту її прав. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням на рівні з власником або наймачем. Таким чином, суд приходить до висновку, що виселення неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], зі спірного житлового приміщення, яке є їх єдиним та постійним місцем проживання, може призвести до порушення наведених норм Європейського права та Закону України «Про охорону дитинства» може призвести до критичних та незворотних наслідків. Відповідно до частини третьої статті 47 Конституції України, позбавити громадянина житла можна лише на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до статті 109 Житлового кодексу України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 40 Закону України "Про іпотеку", звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканні зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Оскільки на час ухвалення рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки відсутні виконання імперативно-диспозитивних приписів, встановлених ст. 40 Закону України "Про іпотеку" та ч. 3 ст. 109 ЖК України, то такі позовні вимоги на цій стадії не можуть бути задоволені, оскільки на цей момент відсутні порушення, невизнання або оспорювання прав та свобод іпотекодержателя або нового власника щодо звільнення вказаних житлових приміщень їх мешканцями, в розумінні вимог ст. 3 ЦПК України щодо права особи для звернення до суду за захистом. Вимоги про виселення не були надіслані всім мешканцям будинку, як того вимагає ч. 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку», який є предметом іпотеки, так як вимога була адресована лише боржнику [PERSON] Посилання позивача у своєму позові на ч.3 ст.109 ЖК України на місячний строк для виселення мешканців на підставі вимоги іпотекодержателя або нового власника, є необґрунтованим, оскільки цей строк застосовується лише в разі звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Судом встановлено, що між [PERSON] та позивачем такого позасудового договору про звернення стягнення на будинок не укладалося. Тому ця норма закону, на думку суду, не підлягає застосуванню в межах даної судової справи. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України. На підставі ст. 40 Закону України "Про іпотеку", ст. 109 ЖК України,

Outcome: partial