Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

19.02.2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені. Позовні вимоги мотивовано тим, що 20.11.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту. Відповідно до умов кредитного договору банк надав позичальнику кредит в іноземній валюті в сумі 75000,00 доларів США, а позичальник зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 20.11.2027 року згідно з графіком погашення кредиту та сплачувати за користування кредитом проценти у розмірі 10,8% річних. Відповідно до умов кредитного договору, погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Позивач зазначає, що виконав взяті на себе зобов'язання щодо надання грошових коштів, при цьому, позичальник неналежно виконує взяті на себе зобов'язання, оскільки не здійснює з травня 2014 року платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим відсоткам, а тому позивач звернувся до суду користуючись наданим правом дострокової вимоги про повернення кредиту, нарахованих відсотків та штрафних санкцій і просить стягнути з відповідачів суму заборгованості по кредиту, яка станом на 05.02.2015 року становить 53065,16 дол. США, що за курсом НБУ станом на 05.02.2015 року становить 887723,29 грн., пеню за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту та процентам в сумі 8992,98 грн. а також судові витрати понесені позивачем у зв'язку зі сплатою судового збору. 23.03.2015 року представник позивача звернувся з заявою про збільшення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача 53500,85 дол. США та 20943,27 грн. заборгованості по сплаті пені за несвоєчасне погашення заборгованості. До початку судового розгляду представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився. Повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи суд визнає належним на підставі положень ст. 74 ЦПК України, враховуючи, що судова кореспонденція, яка направлялась за зареєстрованим місцем проживання відповідача повернулась до суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.11.2006 року між АКІБ "УкрСиббанк" та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №11078939000. За змістом укладеного договору позивач надав відповідачу [PERSON] кредит в іноземній валюті в сумі 75000,00 грн. доларів США, а позичальник зобов'язався повернути наданий кредит в повному обсязі не пізніше 20.11.2027 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 10,8% річних. Відповідно до умов кредитного договору, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Згідно положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору, відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним вище договором кредиту належним чином не виконав у зв'язку із чим станом на 20.03.2015 року виникла заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом на суму 53500,85 дол. США, розрахована позивачем та перевірена судом, яка складається з: - 48807,80 дол. США - заборгованість за кредитом; - 4693,05 дол. США - заборгованість за відсотками; а також заборгованість по сплаті пені за несвоєчасне погашення заборгованості на загальну суму 20943,27 грн., що складається з: - 9949,71 грн. - пеня за прострочення сплати за кредитом; - 10993,56 грн. - пеня за прострочення сплати за відсотками. Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надав, як і відсутні докази належного виконання відповідачем умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Оскільки Відповідач порушив зобов'язання, встановлені договором, доказів своєчасної та повної оплати заборгованості за кредитним договором в матеріалах справи немає, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав щодо задоволення позовних вимог банка про стягнення заборгованості за кредитним договором, процентів нарахованих за користування кредитом та пені. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved