Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, по якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 30413 від 08.09.2020 року вчинений приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шевечнко Т.С. про стягнення з [PERSON] на користь АТ « Альфа-Банк» заборгованості в розмірі 74 216,16 грн.; Визнати такою, що не підлягає виконанню постанову Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С. за виконавчим провадженням № 63356737 від 13.11.2020 року про стягнення основної заборгованості в розмірі 74 216,16 грн. та основної винагороди приватного виконавця у розмірі 7421,62 грн.; судові витрати покласти на відповідача. Позов обґрунтовано наступним. 29.08.2018 року між позивачем та АТ « Альфа-Банк» укладено угоду про надання кредиту №501060012 з обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії на суму 47 000 грн. 08.09.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. видано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 30413, за яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь АТ «Альфа Банк» заборгованість за кредитним договором № 501060012 в розмірі 74 216,16 грн.. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С. відкрито виконавче провадження №63356737 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. від 08.09.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа Банк» заборгованість за кредитним договором № 501060012 в розмірі 74 216,16 грн.. Посилаючись на те, що виконавчий напис приватного нотаріуса вчинено з порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій, - виконавчий напис нотаріуса не відповідає вимогам ч. 1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат", вчинений за відсутності документів, що підтверджують безспірність заборгованості за кредитним договором, та з неправильно визначеним розміром заборгованості за кредитом, що не свідчить про безспірність заборгованості та просив позов задовольнити. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22.03.2021 року відкрито провадження, справа призначена до розгляду у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22.03.2021 року заяву про забезпечення позову задоволено. Зупинено стягнення із доходів [PERSON] у розмірі 20% із заробітної плати у виконавчому провадженні № 63356737 від 13.11.2020 року, яке відкрито на підставі виконавчого напису № 30413 від 08.09.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріальнгого округу Харою Наталією Станеіславівною. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05.08.2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Сторони по справі до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення якого повідомлені належним чином. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач до судового засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Треті особи до судового засідання не з`явились. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч.1 ст. 1 Закону України "Про нотаріат" нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (ч.1 ст. 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 . Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п.п. 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому ст. 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Згідно зі ст. 88 Закону України «Про нотаріат» безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З матеріалів справи вбачається, що 29.08.2018 року між позивачем та АТ « Альфа-Банк» укладено угоду про надання кредиту №501060012 з обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії на суму 47 000 грн. 08.09.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. видано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 30413, за яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь АТ «Альфа Банк» заборгованість за кредитним договором № 501060012 в розмірі 74 216,16 грн.. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С. відкрито виконавче провадження №63356737 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. від 08.09.2020 року про стягнення на з з [PERSON] на користь АТ «Альфа Банк» заборгованість за кредитним договором № 501060012 в розмірі 74 216,16 грн.. В своєму позові позивач зазначає, що на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріусом вказана заборгованість не була безспірною. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконав написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення щ вимоги минуло не більше трьох років. У відповідності до Закону України «Про нотаріат» та Постанови Кабінету МіністрівУкраїни № 1172 від 29 червня 1999 року «Про затвердження переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчим написів нотаріусів» нотаріус встановлює безспірність заборгованості на підставі документів наданих стягувачем, вичерпний перелік яких визначено нормативно-правовими актами. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Матеріали справи не містять доказів, що позивач у встановленому законом порядку спростував суму заборгованості за угодою про надання кредиту № 501060012. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Доказів припинення даного договору матеріали справи не містять. Відповідач взяті на себе зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. Проте [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором становила 74 216,16 грн. Згідно ста. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зважаючи на те, що станом на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису, зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконанні, а отже не припиненні, Банк наділений правом вимагати від [PERSON] виконання зобов`язаного, взятого на себе кредитним договором. А тому Банк звернувся в межах строків до нотаріуса для вчинення виконавчого напису нотаріуса, передбачених ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Посилання позивача на те, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишену без змін Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої Палати верховного Суду від 20.06.2019 року постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014року «Про внесення змін до переліку документів,за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення Переліку новим розділом «стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» визнано незаконною та нечинною, також не заслуговують на увагу оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження того, що нотаріус вчиняв виконавчий напис за відсутності оригіналу договору. Крім того матеріали справи не містять копії оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса, а клопотання про витребування доказів повернуто позивачу як таке, що подано з порушенням строків, передбачених ст. 83 ЦПК України. Оскільки позивач у встановленому законом порядку не спростував належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення, не надав доказів часткового чи повного погашення заборгованості, суд приходить до висновку про законність вчинення нотаріусом виконавчого напису. Позивач також просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати та витрати на правову допомогу. Відповідно до ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача, з огляду на судові витрати на користь позивача не підлягають стягненню. Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. Враховуючи те, що в задоволенні позову відмовлено суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed