Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає в рахунок погашення заборгованості відповідачки за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки - [ADDRESS], виселивши при цьому відповідачку із цієї квартири. Як зазначив позивач у своїй позовній заяві, 22.05.2006 року між ЗАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно якого їй був наданий кредит у розмірі 11000 доларів США, із умовами щомісячного погашення частини кредиту та сплати відсотків; забезпеченням виконання зобов'язання стала передача в іпотеку об'єкта нерухомості - [ADDRESS]. Проте позивачка порушила умови договору щодо щомісячних виплати суми кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом, внаслідок чого у неї станом на 24.02.2014 року виникла заборгованість в сумі 1085,73 доларів США, що складає 97010 гривень 64 копійки згідно офіційного курсу НБУ. Враховуючи наведене, позивач вимагає звернути стягнення на предмет іпотеки - належну відповідачці квартиру. У судове засідання представник позивача не з'явився, ним подано заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідачки адвокат [PERSON] позов не визнав, просить врахувати, що згідно Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», звернення стягнення на спірну квартиру у теперішній час не припускається, а тому просить відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення представника відповідачки та дослідивши надані йому докази, підстав для задоволення позову не знаходить. Як встановлено під час судового розгляду справи, 22.05.2006 року між ЗАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та відповідачкою [PERSON] укладений кредитний договір № ZPVLGK00000042, згідно якого їй був наданий кредит у розмірі 11000 доларів США для придбання нерухомості. Згідно п.1.1 зазначеного договору, відповідач зобов'язався щомісячно погашати суму кредиту з виплатою відсотків у розмірі 1,00 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, та винагороду за надання фінансового інструменту щомісячно у розмірі 0,2% від суми виданого кредиту. В забезпечення укладеного кредитного договору між сторонами 22.05.2006 року було укладено договір іпотеки, згідно якого (пп.1, 2, 7) відповідач забезпечив виконання своїх зобов'язань іпотекою - [ADDRESS]. Як свідчить довідка ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", відповідачка не виконує свої обов'язки щодо погашення суми кредиту, сплати відсотків та винагороди (комісії), внаслідок чого у неї станом на 24.02.2014 року виникла заборгованість в сумі 1085,73 доларів США, що складає 97010 гривень 64 копійки згідно офіційного курсу НБУ. Відповідно до чч.1, 3 ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватися на підставі рішення суду. Можливість звернення стягнення на предмет іпотеки у разі порушення боржником своїх зобов'язань за кредитним договором передбачена згідно пп.18.8.1, 18.8.2, 18.9, 24 Договору іпотеки. Проте згідно п.1.1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. З поданих доказів вбачається, що спірна квартира надана в забезпечення кредиту в іноземній валюті, використовується відповідачкою як місце постійного проживання, у зв'язку з чим заявлені вимоги про її виселення, загальна площа квартири складає 37,48 кв.м. і не перевищує встановлений законом розмір, даних про те, що відповідачка має у власності інше житло, суду не надано. За таких обставин у задоволенні позову має бути відмовлено. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed