Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

06.01.2021 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», за участю третіх осіб з боку відповідача приватного нотаріуса Запорізького МНО Гармашова Г.М., Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, про визнання припиненим договору іпотеки №4352 від 18.07.2007р., зняття заборони відчуження нерухомого майна накладеного приватним нотаріусом Запорізького МНО Гармашов Г.М. за договором іпотеки №4352 від 18.07.2007р. (запис 37609870 від 18.07.2007р.) та вилучення Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про обтяження запис про обтяження за №37609870 від 18.07.2007р. В обґрунтування позову зазначено, що 18.07.2007р. за №405-88/к-07 між [PERSON] (Позичальник) та ТОВ «Укрпромбанк» (Кредитор) було укладено кредитний договір. Забезпечення виконання даного кредитного договору було оформлено шляхом укладання Іпотечного договору №4352 від 18.07.2007р. за яким в іпотеку було передано об`єкт житлової нерухомості - квартиру, що розташована у [ADDRESS] . [PERSON] в межах виконання кредитного договору достроково здійснив виконання свої зобов`язань з погашення суми кредиту ще у 2008 році. В той же час, ТОВ «Укрпромбанк» порушуючи свої зобов`язання за законом, як Іпотекодержателя, не вчинив належних дій для вилучення записів з Державного реєстру Іпотек на відчуження об`єктів нерухомого майна предмету іпотеки. Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2010 року № 19 відкликано банківську ліцензію Товариства з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" та ініційовано процедуру ліквідації банку. 30 червня 2010 року між ТОВ "Укрпромбанк", ПAT "Дельта Банк" та Національним банком України укладено договір про передачу активів та кредитних зобов`язань ТОВ "Укрпромбанк" на користь ПAT "Дельта Банк", відповідно до пункту 4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, ТОВ "Укрпромбанк" було передано (відступлено) ПАТ "Дельта Банк" права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов`язань перед Національним банком, внаслідок чого ПАТ "Дельта Банк" замінює ТОВ "Укрпромбанк" як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов`язаннях. Згідно з пунктом 4.2 цього договору внаслідок передачі ТОВ "Укрпромбанк" ПАТ "Дельта Банк" прав вимоги до боржників, останньому переходить (відступається) право вимагати (замість ТОВ "Укрпромбанк") від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами (витяг з тексту Ухвали верховного суду від 28.08.2019р. по справі №2-3627/09). На підставі Постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 № 150 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 02.03.2015 №51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу на здійснення тимчасової адміністрації в банку. Строки здійснення процедури ліквідації AT «Дельта Банк» рішеннями Фонду неодноразово продовжувались. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 04 квітня 2019 року № 772 про продовження строків здійснення процедури ліквідації AT «Дельта Банк» строком на один рік з 05 жовтня 2019 року до 04 жовтня 2020 року. Згідно листа №3191 від 28.12.2020р., Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» повідомила, що до АТ «Дельта Банк» не переходили права вимоги за Кредитним договором №405-99/к-07 укладеним між гр. [PERSON] та ТОВ «Укрпромбанк». Згідно листа Національного Банку України від 30.12.2020р. за №14-0004/80542 встановлюється, що станом на закінчення строку ліквідаційної процедурі ТОВ «Укрпромбанк», його непродані активи були передані в управління ТОВ «ІК «ІФГ Капітал», яка продовжує управляти непроданими активами по цей час. При цьому НБУ повідомив, що у переліку непроданих активів ТОВ «Укрпромбанк», переданих ТОВ «ІК «ІФГ Капітал», заборгованість [PERSON] відсутня і його кредитна справа в описах архівних справ ТОВ «Укрпромбанк» не значиться та на архівне зберігання до НБУ не передавалась. Ухвалою від 15.01.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження, підготовче засідання не проводити. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ТОВ «ІК«ІФГ КАПІТАЛ», яке знаходиться за адресою:03150, місто Київ, вул.. Казимира Малевича , будинок 15, корпус 7, кімната 509. Сторони, повідомлені в установленому порядку про розгляд справи, про що в матеріалах справи міститься рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача, підтримав викладене в позовній заяві, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач та треті особи повідомлені судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явились та не повідомили суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача та третіх осіб, повідомлених належним чином, відповідно до вимог ч.1 ст.280 Цивільно-процесуального кодексу України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку тим, що відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Вивченням матеріалів встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадженні, враховуючи положення ст.ст. 19, 274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову, обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 18.07.2007р. за №405-88/к-07 між [PERSON] (Позичальник) та ТОВ «Укрпромбанк» (Кредитор) було укладено кредитний договір. Забезпечення виконання даного кредитного договору було оформлено шляхом укладання Іпотечного договору №4352 від 18.07.2007р. за яким в іпотеку було передано об`єкт житлової нерухомості - квартиру, що розташована у [ADDRESS] . Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2010 року № 19 відкликано банківську ліцензію Товариства з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" та ініційовано процедуру ліквідації банку. 30 червня 2010 року між ТОВ "Укрпромбанк", ПAT "Дельта Банк" та Національним банком України укладено договір про передачу активів та кредитних зобов`язань ТОВ "Укрпромбанк" на користь ПAT "Дельта Банк", відповідно до пункту 4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, ТОВ "Укрпромбанк" було передано (відступлено) ПАТ "Дельта Банк" права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов`язань перед Національним банком, внаслідок чого ПАТ "Дельта Банк" замінює ТОВ "Укрпромбанк" як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов`язаннях. Згідно з пунктом 4.2 цього договору внаслідок передачі ТОВ "Укрпромбанк" ПАТ "Дельта Банк" прав вимоги до боржників, останньому переходить (відступається) право вимагати (замість ТОВ "Укрпромбанк") від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами (витяг з тексту Ухвали верховного суду від 28.08.2019р. по справі №2-3627/09). На підставі Постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 № 150 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 02.03.2015 №51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу на здійснення тимчасової адміністрації в банку. Строки здійснення процедури ліквідації AT «Дельта Банк» рішеннями Фонду неодноразово продовжувались. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 04 квітня 2019 року № 772 про продовження строків здійснення процедури ліквідації AT «Дельта Банк» строком на один рік з 05 жовтня 2019 року до 04 жовтня 2020 року. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна № 234366661 від 26.11.2020 року, встановлено що на підставі договору іпотеки №4352 від 18.07.2007року, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гармашовим Г.М., внесено запис до Державного реєстру іпотек №37609870 від 18.07.2007 року (реєстраційний номер іпотеки 5324600 від 18.07.2007р.) та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №37609813 від 18.07.2007 року (реєстраційний номер обтяження 5324235 від 18.07.2007р.), про обтяження іпотекою та накладення заборони на нерухоме майно. Позивачем зазначено про повне виконання своїх грошових зобов`язань по кредитному договору від 18.07.2007р. за №405-88/к-07, що не спростовується відповідачем та третіми особами. Згідно листа №3191 від 28.12.2020р., Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» повідомила, що до АТ «Дельта Банк» не переходили права вимоги за Кредитним договором №405-99/к-07 укладеним між гр. [PERSON] та ТОВ «Укрпромбанк». Згідно листа Національного Банку України від 30.12.2020р. за №14-0004/80542 встановлюється, що станом на закінчення строку ліквідаційної процедурі ТОВ «Укрпромбанк», його непродані активи були передані в управління ТОВ «ІК «ІФГ Капітал», яка продовжує управляти непроданими активами по цей час. При цьому НБУ повідомив, що у переліку непроданих активів ТОВ «Укрпромбанк», переданих ТОВ «ІК «ІФГ Капітал», заборгованість [PERSON] відсутня і його кредитна справа в описах архівних справ ТОВ «Укрпромбанк» не значиться та на архівне зберігання до НБУ не передавалась. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з частиною першою статті 509, статтею 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частини перша та друга статті 598 ЦК України). Правила припинення зобов`язання сформульовані в главі 50 «Припинення зобов`язання» розділу I книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України. Норми цієї глави передбачають, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України), переданням відступного (стаття 600 ЦК України), зарахуванням (стаття 601 ЦК України), за домовленістю сторін (стаття 604 ЦК України), прощенням боргу (стаття 605 ЦК України), поєднанням боржника і кредитора в одній особі (стаття 606 ЦК України), неможливістю виконання (стаття 607 ЦК України), смертю фізичної особи чи ліквідацією юридичної особи (статті 608 та 609 ЦК України). Відповідно до приписів статті 575 ЦК України та статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це окремий вид застави, вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Підстави припинення іпотеки окремо визначені в статті 17 зазначеного Закону. Конструкція цієї статті дає підстави для висновку, що припинення іпотеки можливе виключно з тих підстав, які передбачені цим Законом. За змістом ст. 4 Закону «Про Іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Іпотекодержатель зобов`язаний звернутися до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки не пізніше 14 днів з дня повного погашення боргу за основним зобов`язанням, забезпеченим іпотекою. Відповідно до наведених норм, у випадку наявності підстав для припинення іпотеки, звернення до державного реєстратора з заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки є обов`язком іпотекодержателя чи уповноваженої ним особи. При цьому, законодавство не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов`язаних з припиненням іпотеки, оскільки іпотека припиняється за фактом припинення виконанням основного зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України №1952 від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Іпотека та обтяження (заборона розпоряджатися заставним нерухомим майном) підлягають державній реєстрації прав (ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Згідно з вимогами п. 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25 грудня 2015 р. № 1127, для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину. Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved