Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить встановити порядок користування земельною ділянкою розміром 0,3790га розташованої в [ADDRESS] між співвласниками домоволодіння згідно їх часто у праві власності на житловий будинок. В обґрунтування позову позивач вказала, що їй на праві власності належить 37/100 частин житлового будинку [ADDRESS]. Іншими співвласниками будинку є [PERSON] та [PERSON], яким належить по 39/100 та 24/100 частин будинку відповідно. За будинком закріплена земельна ділянка загальною площею 0,3790га, яка перебуває в користуванні у співвласників, разом з тим конкретного порядку користування не встановлено, що призводить до постійних конфліктів між співвласниками будинку. Оскільки, самостійно досягти згоди та погодити порядок користування земельною ділянкою виходячи з часток у праві власності в будинку сторони не змогли, тому позивач звернулася з даним позовом до суду. За результатами проведеної судової земельно-технічної експертизи, в судовому засіданні 18.03.2015р. представники позивача [PERSON] та [PERSON] вказали, що погоджуються на встановлення порядку користування земельною ділянкою виходячи з фактичного порядку користування, що склався (додаток [NUMBER] до Висновку судової земельно-технічної експертизи), тобто з відступом від розміру часток у будинковолодінні. Судові витрати щодо сплати 243,60грн. судового збору та 4305грн. витрат на проведення судової експертизи просили покласти на відповідачів. В дане судове засіданні представники позивача не з'явилися, заявою від 18.03.15р. просили розглядати справу без їх участі (а.с. 199). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 04.03.2015р. також погодився на варіант розподілу земельної ділянки та закріплення земельних ділянок за співвласниками виходячи з площ, які фактично перебувають у користуванні, незважаючи на те, що розмір земельної ділянки, яка перебуває в його користуванні є меншою від належної йому частки в будинковолодінні. Згідно поданої заяви просить розглядати справу у його відсутність (а.с. 200). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 18.03.2015р. визнав за можливе залишити в користуванні сторін земельні ділянки в тих розмірах, в яких вони фактично є та закріпити порядок користування земельною ділянкою виходячи з порядку, що фактично склався між співвласниками будинку. Також, відповідач надав копію довідки до акту огляду МСЕК, згідно якої йому встановлено 2-гу групу інвалідності безтерміново, у зв'язку з чим просить не стягувати з нього судові витрати зроблені позивачем, оскільки є звільненим від їх сплати. 18.03.2015р. [PERSON] та його представник [PERSON] подали заяву про розгляд справи 19.03.2015р. у їх відсутність. Відповідач - Житомирська міська рада відзиву на позовну заяву не надала, свою позицію щодо позову не висловила. Заявою від 03.03.2015р. представник відповідача просить розглядати справу у відсутність представника Житомирської міської ради (а.с. 187). Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Згідно витягу з реєстру права власності на нерухоме майно від 08.09.2014р., виданого Реєстраційною службою Житомирського міського управління юстиції, будинок [ADDRESS] перебуває у спільній частковій власності [PERSON] (37/100 ідеальних часток), [PERSON] (24/100 ідеальних часток), [PERSON] (39/300 ідеальних часток), [PERSON] (39/300 ідеальних часток) та [PERSON] ( 39/400 ідеальних часток) (а.с. 66-68). Разом з тим, з наявних у справі свідоцтв про смерть вбачається, що [PERSON] (сестра відповідача [PERSON].) померла [INFO]., а [PERSON] (матір відповідача [PERSON].) померла [INFO], при цьому відповідач [PERSON] пояснив, що спадкоємцем є він (а.с. 137, 138). Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради народних депутатів від 13.06.96р. №323 (а.с. 12,13) за будинковолодінням [ADDRESS] була закріплена земельна ділянка загальною площею 0,4820га. (п.13 додатку до рішення від 13.06.1996р.) Також, вказаним рішенням [PERSON] (батько відповідача [PERSON], який згідно свідоцтва про смерть помер [INFO].(а.с. 88) було надано в постійне користування 0,0500га земельної ділянки та 0,0390га у власність по що були видані відповідні державні Акти (а.с. 14, а.с.96). За клопотанням позивача була призначена судова земельно-технічна експертиза на вирішення якої були поставленні питання щодо площі земельної ділянки, яка фактично перебуває у користуванні співвласників будинку [ADDRESS], щодо фактичного порядку користування земельною ділянкою та щодо можливих варіантів встановлення порядку користування земельною ділянкою. Згідно висновку №261/14 судової земельно-технічної експертизи від 10.02.2015р. проведеної судовим експертом [PERSON] (а.с. 157-179) площа, яка перебуває у користуванні співвласників будинку [ADDRESS] становить 0,3790га. Фактичний порядок користування земельною ділянкою зображено в Додатку [NUMBER] до висновку експерта (а.с. 177). Так, у [PERSON] перебуває в користуванні земельна ділянка [NUMBER] загальною площею 0,1617га (позначена на плані зеленим кольором). У [PERSON] перебуває в користуванні земельна ділянка [NUMBER] загальною площею 0,1053га (позначена на плані синім кольором), в т.ч. спільний двір площею 0,0005га з [PERSON] (ділянка [NUMBER] позначена на плані жовтим кольором). У [PERSON] (у висновку експерта помилково вказано прізвище - [PERSON]) перебуває в користуванні земельна ділянка [NUMBER] загальною площею 0,1120га (позначена на плані червоним кольором), в т.ч. спільний двір площею 0,0005га з [PERSON] (ділянка [NUMBER] позначена на плані жовтим кольором). Згідно ч.1 ст. 88 Земельного кодексу України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Згідно п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004р. №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. При пред'явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Положення цього пункту стосуються також випадків, коли належні особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходилася в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди. В судовому засіданні сторони погодились, що із запропонованих експертом варіантів встановлення порядку користування земельною ділянкою найбільш оптимальним є варіант, який відображає фактичний порядок користування, не зважаючи на те, що розмір земельних ділянок не відповідає належним сторонам часткам у будинку. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе встановити порядок користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] згідно плану розподілу земельної ділянки вказаному в Додатку №1 до Висновку експерта №261/14 від 10.02.2015 року. Разом з тим, при розгляді справи не було встановлено порушень прав та інтересів позивача з боку Житомирської міської ради. Виходячи з предмету спору, позивачем безпідставно заявлено вимоги до Житомирської міської ради, у зв'язку з чим в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Згідно ч. 1 та ч.2 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат пов'язаних з розглядом справи відносяться, зокрема витрати, пов'язані із проведенням судових експертиз (п.4 ч.3 ст. 79 ЦПК України). З матеріалів справи вбачається, що відповідач є інвалідом другої групи загального захворювання, про що свідчить довідка до акту огляду МСЕК серії 10ААБ №250688 від 13.12.12р. Інвалідність встановлена безтерміново (а.с. 194). Згідно п.9 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп. Інших пільг для інвалідів ІІ групи вказаний Закон не встановлює. Разом з тим, Законом України "Про основи соціального захисту інвалідів в Україні" також не встановлено пільги для інвалідів ІІ-ї групи у вигляді звільнення від сплати судових витрат, зокрема витрат пов'язаних з проведенням експертизи. Отже, відповідач [PERSON] є звільненим від сплати лише судового збору. Згідно п.35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Пунктом 36 вказаної вище постанови визначено, якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. Беручи до уваги вищезазначене, виходячи з немайнового характеру даного спору та враховуючи, що позов підлягає задоволенню частково, так як встановлена безпідставність звернення до Житомирської міської ради, судові витрати підлягають розподілу між сторонами порівну, при цьому витрати позивача в частині сплати судового збору в сумі 243,60грн. підлягають відшкодуванню частково за рахунок держави, оскільки відповідач [PERSON] звільнений від таких витрат згідно Закону України "Про судовий збір". Разом з тим, витрати позивача на проведення судової експертизи в сумі 4305грн. підлягають відшкодуванню відповідачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] пропорційно до задоволених вимог, оскільки останній не є звільненим від сплати таких витрат згідно ЦПК України. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial