Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

19.12.2013 року до Голосіївського районного суду звернувся позивач Публічне акціонерне товариство "Універсал Банк" з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначив, що 07.05.2008 року 28.05.2012 року між ВАТ "Універсал Банк", правонаступником якого є ПАТ "Універсал Банк", та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №ВL4350. Відповідно до умов договору, Банк зобов'язується встановити позичальнику ліміт кредитної лінії в межах суми 75 000,00 грн. строком до 30.04.2009 року із застосуванням відсоткової ставки в розмірі 29% річних, а у випадку користування кредитним коштами понад строк кредитування та терміни погашення - 34% річних. У разі, якщо плата за кредит здійснювалася х дотриманням вимог договору та фінансовий стан позичальника не погіршився, дія ліміту можу бути автоматично продовжено на наступні 12 місяців. Свої зобов'язання за договором Банком було виконано в повному обсязі та надано відповідачеві кредитні кошти, однак відповідач [PERSON] свої обов'язки за кредитним договором не виконує, у зв'язку з чим у останнього виникла прострочена заборгованість, яка станом на 19.09.2013 року має наступний розмір: 41 723,39 грн. сума простроченої заборгованості за тілом кредиту; 6906,25 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами; 171,12 грн. заборгованість по підвищеним відсоткам. З огляду на викладене, позивач просив стягнути з відповідача загальну заборгованість по кредиту в розмірі 48 800,76 грн. та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача надав суду заяву про розгляду справи за його відсутності та зазначив, що проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до законодавства. За таких обставин, враховуючи заяву позивача, суд на місці ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Судом достовірно встановлено, що 07.05.2008 року 28.05.2012 року між ВАТ "Універсал Банк", правонаступником якого є ПАТ "Універсал Банк", та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №ВL4350. Відповідно до п. 1.1 Договору №ВL4350, Банк зобов'язується встановити позичальнику ліміт кредитної лінії в розмірі 75 000,00 грн., а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати та повернути Банкові кошти, надані в межах ліміту кредитної лінії. Відповідно до п.п. 1.5.1, 1.5.2 Договору №ВL4350, за користування кредитними коштами , наданими в межах ліміту кредитної лінії та строку кредитування, встановлюється процентна ставка в розмірі 29% річних, за користування коштами понад строк кредитування або терміни погашення - 34% річних. Відповідно до п. 3.4.2 Договору, позичальник зобов'язується у строк, визначений Договором №ВL4350, виконувати свої зобов'язання по своєчасному погашенню суми заборгованості перед Банком, а також сплачувати суму за користування кредитною лінією на користь Банку. Свої зобов'язання за договором Банком було виконано в повному обсязі та надано відповідачеві кредитні кошти, що підтверджується Заявою на видачу готівки від 07.05.2008 року в матеріалах справи, однак відповідач [PERSON] свої обов'язки не виконує, платежів в рахунок погашення кредиту не здійснює, у зв'язку з чим має прострочену заборгованість. Як вбачається з розрахунку заборгованості по Договору кредиту №ВL4350 в матеріалах справи, станом на 19.09.2013 року [PERSON] має заборгованість в розмірі 48800,76 грн., з яких 41 723,39 грн. сума простроченої заборгованості за тілом кредиту; 6906,25 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами; 171,12 грн. заборгованість по підвищеним відсоткам. Враховуючи вищевикладене, оскільки обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, знайшли підтвердження в ході розгляду справи, а від відповідача заперечень на позовну заяву не надійшло, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення сума сплаченого судового збору в розмірі 488,01 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved