overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за відповідачкою право власності на 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що на вул. Тиха, 16 в м. Дрогобичі, розділити в натурі між нею та відповідачкою їхнє спадкове майно житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що на вул. Тиха, 16 в м. Дрогобичі з врахуванням фактичного користування та визнати за ними право власності на самочинно збудовані споруди. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 вересня 2007 року по цивільній справі №2-2417/07 було визнано за нею, [PERSON] право власності на 1/2 ід. частину житлового будинку з відповідною частиною господарських споруд, що знаходяться на вул. Тиха, 16 в м. Дрогобичі в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер 17.04.1995 р. Вказаний будинок побудований на земельній ділянці площею 611 кв. м., виділеній на підставі рішення Дрогобицької міської ради депутатів трудящих № 679 від 04.05.1954 року. Однак, при ухваленні даного рішення не було визнано за нею право власності на господарську споруду сарай літ "Е" та вбиральню літ. "Є", що унеможливлює вільне розпорядження своєю власністю. Зазначає, що відповідно до заповіту №1- 1365 від 13.04.1983 року, [PERSON] заповіла належну їй частку будинку №16 на вул. Тиха м. Дрогобича Львівської області відповідачці, яка постійно проживала у вказаному будинку і вважається такою, що прийняла спадщину. Спірним спадковим майном вона та відповідачка користується вже багато років та практично визначили для себе порядок його реального розподілу. Однак, відповідачка відмовляється погодитися на запропонований нею реальний розподіл спірного спадкового майна. Крім цього, вона самочинно переобладнала в майстерню приміщення, що на схемплані позначено літ. "А-1 2-2"; також переобладнала в майстерню приміщення, що на схемплані позначено літ. "а1 2-1; 2-3"; гараж що на схемплані позначено літ. "В". Відповідачкою [PERSON] також самочинно побудовано житлову прибудову, що на схемплані позначено літ. "А1 - 1-4"; сіни, що на схемплані позначено літ. "а2 1-1; 1-2"; літню кухню, що на схемпдані позначено літ. "Б"; тамбур, що на схемплані позначено літ. "б"; сарай що на схемплані позначено літ. "Г"; сарай, що на схемплані позначено літ. "З"; півпідвал, що на схемплані позначено літ. "II". Вважає, що вказане самочинне будівництво ними з відповідачкою здійснено без порушення будівельних норм та правил, протипожежних вимог та жодним чином не порушує права та інтереси третіх осіб, а тому просить суд постановити рішення, яким також визнати за нею та відповідачкою право власності на спірну нерухомість. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, посилались на обставини, викладені в позові, який просить задоволити та провести розподіл будинку згідно висновку експертизи №389/15 від 05.01.2015 року. Відповідачка [PERSON] неодноразово в судові засідання не з'являлась, хоча повістка їй направлялась своєчасно на останню відому судові адресу і,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Херсонська теплоелектроцентраль" звернулося до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (далі - ЦО і ГВП), відповідно до якого на неї було відкрито особовий рахунок в службі збуту теплової енергії, згідно якого ведеться облік розрахунків за надані послуги з ЦО і ГВП. Відповідач повинна була вносити плату за надані їй послуги з ЦО і ГВП щомісячно за встановленими нормами і тарифами з розрахунку на 1 кв. м. житла на одного мешканця або за показаннями засобів обліку теплової енергії. Однак, відповідачем на протязі тривалого часу не сплачується плата за споживчу теплову енергію і гаряче водопостачання, у зв'язку з чим утворилась заборгованість у сумі 4597,77 грн., яку просить стягнути з відповідача та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву в якій просить слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином. За наявності матеріалів у справі, суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідача та за письмовою згодою представника позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст. 224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 68 Житлового Кодексу УРСР наймач житла повинен своєчасно сплачувати квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги у будинках державного та громадського фонду повинна вноситись щомісячно у строки, встановлені Кабінетом Міністрів України. Судом встановлено, що [PERSON] є власником (наймачем) квартири [ADDRESS]. Між сторонами існують фактичні договірні правовідносини, відповідно до яких ПАТ "Херсонська теплоелектроцентраль" надає послуги з ЦО і ГВП, а [PERSON] у свою чергу на підставі відкритого особового рахунку повинна оплачувати дані послуги. Відповідно до розрахунку заборгованості [PERSON] не сплачувала за надані їй послуги фактично з жовтня 2011 року по грудень 2014 року, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 4597,77 грн. Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а борг за спожиту теплову енергію і гаряче водопостачання підлягає стягненню з [PERSON] в сумі 4597,77 грн. На підставі ст.88 ЦПК України на користь ПАТ "Херсонська теплоелектроцентраль" також підлягають стягненню з відповідача судові витрати понесені позивачем за сплату судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

11.06.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації, в якому просив визнати недостовірною та такою, що порочить його честь, гідність та ділову репутацію інформацію, а саме висловлювання: "Останньою крапкою діяльності [PERSON] стало замах на життя голови фракції "Батьківщина" - [PERSON] пов`язує з власною помстою Глушка з метою ліквідування доказів його корупційних діянь, що були потім оприлюднені в засобах ЗМІ.." поширену 24.04.2019 року на засіданні бюро Первомайської міської партійної організації Всеукраїнського об`єднання "Батьківщина". Також просив стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду в сумі 50000 грн. та судові витрати по справі. В обгрунтування позовних вимог вказав, що 24 квітня 2019 року на засіданні бюро Первомайської міської партійної організації Всеукраїнського об`єднання "Батьківщина" за участю відповідача [PERSON] , у виступі якого йшлося про те, що позивачем [PERSON] був здійснений замах на його життя з власної помсти, за викриття відповідачем корупційних діянь позивача, які були оприлюднені в засобах масової інформації. Позивач вважає, що таке твердження відповідача є недостовірною інформацією, яка принижує його честь, гідність та ділову репутацію, та становить наклеп, оскільки розповсюджена серед необмеженого кола осіб та принижує його в очах партійців, депутатів та громадян територіальної громади міста Первомайська. Позивач, будучи депутатом Первомайської міської ради Миколаївської області, зазнав від таких дій відповідача моральних страждань та переживань, оскільки постійно був змушений виправдовуватися перед друзями, знайомими, виборцями у своїй невинуватості. Більше того, особисті твердження [PERSON] спростовуються листом Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області від 22.05.2019 року №Г-203/7019, згідно якого у провадженні СВ Первомайського ВП ГУНП відносно позивача відсутні відкриті кримінальні провадження, окрім кримінального провадження №12019150110000638 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, в якому позивача допитано в якості свідка. Враховуючи зазначене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 07.08.1999 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від спільного проживання мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Вказує, що спочатку після реєстрації шлюбу у них в сім'ї були хороші сімейні стосунки, однак, пізніше відповідач став змінювати свою поведінку і ставлення до неї; він почав негативно відноситися до неї, зневажати її як дружину, принижував її честь і гідність. Вона намагалася налагодити хороші сімейні відносини між нею та відповідачем, але зрозуміла, що вони люди різних характерів і спільно проживати їм неможливо. При таких обставинах вона прийшла до переконання, що їх шлюб слід розірвати. В зв'язку із викладеними обставинами позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований 07.08.1999 року між [PERSON] та [PERSON] у Центральному відділі реєстрації шлюбів міста Києва з Державним центром розвитку сім'ї, актовий запис за [NUMBER]; малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] просить залишити проживати з нею; після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище "[PERSON]". Позивачка [PERSON] надала суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутність, позов підтримує, просить задовольнити у повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище "[PERSON]". Відповідач [PERSON] надав суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнає та просить задовольнити у повному обсязі. В зв'язку із цим суд, враховуючи письмові заяви позивача та відповідача, вважав за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони з 07.08.1999 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, проти примирення сторони заперечують. Дані обставини вказують на те, що сім'я сторін розпалась, шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Зазначені вище обставини підтверджуються матеріалами справи. Таким чином суд вважає, що позов знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і він підлягає до задоволення. Враховуючи письмову заяву позивачки, суд вважає, що після розірвання шлюбу слід залишити позивачці прізвище "[PERSON]". Також суд вважає, що малолітню дитину [PERSON], [INFO] слід залишити проживати з матір'ю - [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

Звернувшись до суду, заявник просить встановити факт належності [PERSON] заповіту від 30 червня 2000 року, складеного [PERSON] на ім'я [PERSON], посвідченого завідуючою Улянівської державної нотаріальної контори Бойко О.І. та зареєстрованого в реєстрі за №754, посилаючись на те, що [INFO] року помер її дід [PERSON]. За життя останній залишив заповіт, в якому заповів їй все належне йому майно, але у зв'язку з тим, що у вказаному заповіті була допущена описка у написанні прізвища заповідача, а саме замість "[PERSON]" зазначено "[PERSON]", на даний час вона не може оформити спадщину. У судове засідання заявник не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність. Представник заінтересованої особи - Улянівської державної нотаріальної контори Білопільського району Сумської областів судове засідання також не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що 30 червня 2000 року завідуючою Улянівської державної нотаріальної контори Білопільського району Сумської області Бойко О.І. був посвідчений заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 754, відповідно до якого [PERSON], мешканець [ADDRESS] на випадок своєї смерті все своє майно заповів [PERSON]. Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу 2 серпня 2000 року [PERSON] прийняла прізвище "[PERSON]". Також судом встановлено, що [INFO] року в смт Улянівка Білопільського району Сумської області помер дід заявника [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] проживав у [ADDRESS] Отже, оскільки місцем проживання [PERSON] була таж сама адреса, що зазначена в заповіті від 30 червня 2000 року, складеному на ім'я [PERSON], посвідченого завідуючою Улянівської державної нотаріальної контори Бойко О.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 754, суд вважає доведеним факт належності [PERSON] цього заповіту. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу - заповіту [PERSON] має для заявника юридичне значення, потрібно для оформлення спадщини, що відкрилася після його смерті, заяву можливо задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із із вказаним позовом у якому просить встановити факт належності їй трудової книжки виданої 02 серпня 1980 р. Березнівським торгівельним роздрібним підприємством, в якій помилково вказано її прізвище [PERSON], замість правильного [PERSON], та довідки про стаж № 51 від 30 квітня 2014 р., виданої управлінням освіти, молоді та спорту Березнівської районної державної адміністрації, в якій помилково вказано її по-батькові [PERSON], замість правильного [PERSON]. Встановлення такого факту позивач обґрунтовує, необхідністю підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за віком. В судовому засіданні позивач перд'явлені вимоги підтримала, покликаючись на обставини, викладені у письмовій заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Заслухавши пояснення позивача, показання свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлені вимоги обгрутованими. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно трудової книжки виданої 02 серпня 1980 р. Березнівським торгівельним роздрібним підприємством, записано прізвище "[PERSON]". Згідно довідки про стаж № 51 від 30 квітня 2014 р. виданої управлінням освіти, молоді та спорту Березнівської районної державної адміністрації, в якій по-батькові зазначено "[PERSON]". Відповідно до відомостей із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, 21 листопада 1981 року гр. [PERSON], [INFO], зареєструвала шлюб із [PERSON] - прізвище після реєстрації шлюбу - [PERSON]. Згідно свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 24 липня 2007 р. [PERSON], [INFO], змінила ім'я на [PERSON]. Згідно свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 26 травня 2008 р. [PERSON], [INFO], змінила ім'я на [PERSON]. Згідно свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 07 грудня 2009 р. [PERSON], [INFO], змінила ім'я на [PERSON]. Згідно свідоцтва про заміну імені серії [NUMBER] від 03 лютого 2012 р. [PERSON], [INFO], змінила ім'я на [PERSON]. Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого Березнівським РВ УМВС України в Рівненській області 06 лютого 2012 р., свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07 грудня 2009 р. по батькові позивача вказано "[PERSON]", також у вказаному свідоцтві - прізвище зазначено «[PERSON]». Неправильне зазначення прізвища та по батькові у вказаних документах [PERSON] могло статись внаслідок помилки, технічної описки. Встановлення факту належності позивачу вказаних документів необхідне для призначення пенсії за віком. Таким чином, зібрані у справу докази, з урахуванням показань свідків [PERSON], [PERSON], та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, що передбачено ч. 1 ст. 256 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

Представник заявника [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду з заявою в про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те, що згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу після реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON], заявниця залишила собі дівоче прізвище "[PERSON]", проте у свідоцтві про народження сина подружжя [PERSON], в розділі мати зазначено "[PERSON]". Вказані розбіжності в прізвищі матері в зазначених документах потребують встановлення факту родинних відносин у судовому порядку, оскільки в інший спосіб не можливо отримати документи про народження. Представник заявника в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримує в повному обсязі. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб (а.с. 8) заявниця після укладання шлюбу залишила собі дівоче прізвище "[PERSON]". Також це підтверджується копією паспорту, копією ідентифікаційного коду (а.с. 6,7), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб (а.с. 14). Із свідоцтва про народження (а.с. 9-10), копії витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а.с. 13) вбачається, що прізвище заявниці вказано "[PERSON]". Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON], так як в судовому засіданні з достовірністю встановлено що [PERSON], є рідною матір'ю [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 11 лютого 2014 року, за позовом [PERSON] до [PERSON] про виділення частки жилого будинку в натурі- [PERSON] виділено в натурі 1/2 частку житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS], а саме: кімнати 1-1 площею 6,9 кв.м., 1-2 площею 7,5 кв.м., 1-3 площею 16,2 кв.м. (загальною площею 30,60 кв.м.). Відповідачці [PERSON] виділити 1/2 частку будинку [ADDRESS], а саме: кімнати 2-1 площею 4,0 кв.м., 2-2 площею 11 кв.м.,2-3 площею 12,8 кв.м.,2-4 площею 6,4 кв.м. (загальна площа дорівнює 34,20 кв.м.). У задоволенні позовних вимог про стягнення судових витрат з відповідачки на користь позивачки відмовити. У судовому засіданні заявник [PERSON] просив ухвалити додаткове рішення, яким залишити за відповідачкою [PERSON] літню кухню "Г" та колодязь "Д", які розташовані на території домоволодіння по [ADDRESS]. Суд, вислухавши пояснення заявника [PERSON], вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Суд вважає можливим та необхідним вирішити питання про визначення належності після виділення частки жилого будинку в натурі літньої кухні "Г" та колодязю "Д", які фактично знаходяться на території частини будинку [ADDRESS], яку виділено [PERSON] в натурі, і мають залишитися за нею, оскільки розподіл цих об'єктів унеможливує розділення земельної ділянки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

У серпні 2020 року позивач [PERSON] звернулася до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача акціонерного товариства "Універсал Банк" (далі - АТ "Універсал Банк") про стягнення штрафу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що до 05 травня 2020 року вона була клієнтом АТ "Універсал Банк" та користувалась послугами сервісу інтернет-банкінгу Monobank. 03 травня 2020 року позивач помилково переказала з власного карткового рахунку № [NUMBER] грошові кошти у сумі 10000,00 грн на картковий рахунок № [NUMBER] іншого клієнта згаданого банку. Помітивши помилку у заповнених реквізитах для переказу коштів, [PERSON] одразу ж звернулась за допомогою чат-бота в інтернет-месенджері до менеджера інтернет-банкінгу Monobank з проханням не зараховувати переказані грошові кошти на рахунок отримувача (скасувати платіж). Однак відповідач відмовив позивачеві у поверненні помилкового переказаних коштів та рекомендував звернутися до особи, якій належить картковий рахунок № [NUMBER] , з вимогою повернути безпідставно отримані кошти. У зв`язку з бездіяльністю банку щодо скасування платежу [PERSON] ,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

Комунальне підприємство "Затишок" (далі - КП "Затишок") звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги, в розмірі 3317 грн. 60 коп. та витрат по сплаті судового збору, в розмірі 243 грн. 60 коп., мотивуючи тим що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Відповідачка мешкає в будинку, який знаходиться на балансі КП "Затишок" та користується послугами з утримання будинку та прибудинкової території. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України, власник квартири (квартиронаймач) зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату (плату за утримання будинку) та плату за комунальні послуги. Однак відповідачка не сплачує нараховані по особистому рахунку платежі, чим порушує вищезазначені законодавчі та нормативні акти, внаслідок чого станом на 01.12.2014 року утворилася заборгованість, яка складає 3317 грн. 60 коп. В судове засідання представник позивача не з'явилася,до суду надала заяву про слухання справи у її відстуність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила, заперечень не надала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню. На підставі ст. 68 ЖК України, власник квартири (квартиронаймач) зобов"язаний своєчасно вносити квартирну плату (плату за утримання будинку) та плату за комунальні послуги. Судом встановлено, що відповідачка є власником квартири [ADDRESS]. Сума заборгованості станом на 01.12.2014 року складає 3317 грн. 60 коп., яка до теперішнього часу відповідачкою не сплачена, що підтверджується розрахунком заборгованості. Тому, на підставі викладеного та у відповідності до положень ст.ст. 68,189 ЖК, ст.ст. 610,611 ЦК України, суд вважає, що з відповідачки на користь позивача слід стягнути заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, станом на 01.01.2013 року в сумі 3317 грн. 60 коп. Крім цього, відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України, з відпоідачки на користь КП "Затишок" слід стягнути понесені позивачем документально підтверджені витрти по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. Оскільки не має відомостей про причину неявки відповідачки, на підставі ч.4 ст. 169 та ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за її відсутності та ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у даній справі доказів, представник позивача проти такого вирішення справи не заперечував.

Outcome: approved