Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

16.06.2021 року представник позивача звернувся до Олександрівського районного суду Донецької області з позовом до [PERSON] \~про стягнення заборгованості. 02.07.2021 року судом отримана інформація щодо місця реєстрації відповідача, 05.07.2021 року ухвалою судді відкрито провадження по справі. В обґрунтування\~свого позову\~представник позивача\~зазначив,\~що 12.08.2019 року відповідач приєднався до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладання кредитного договору б/н та отримання кредитної картки. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг А- Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44.40 % на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до умов та правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з умовами та правилами і тарифами, які викладені на банківському сайті складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, відповідно до умов договору. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, в результаті чого станом на 15.04.2021 року, утворилась заборгованість у розмірі 24681,65 грн., яка складається з наступного: 17620,78 грн. - заборгованість за кредитом; 7060,87 грн. - заборгованість по відсотками за користування кредитом. В судове засідання представник позивача, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с.5). Відповідач у судовому засіданні позов визнала, при цьому зазначила, що брала кредит та мала намір вчасно вносити платежі. У зв`язку з пандемією коронавірусної хвороби (COVID-19) на роботі її перевели на неповну ставку та через зменшення доходу відповідач перестала сплачувати кредит з осені 2020 року, а у грудні 2020 року взагалі звільнилася. Зараз хворіє. Відповідач не заперечувала підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, інших документів вона не підписувала. Суд, дослідивши та оцінивши надані позивачем докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 12.08.2019 року відповідач уклав з позивачем договір про надання банківських послуг, що складається із анкети-заяви позичальника, паспорту споживчого кредиту, договором та витягом з умов і правил надання банківських послуг (а.с. 7-13). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором від 12.08.2019 року, укладеного між позивачем та клієнтом [PERSON] станом на 15.04.2021 рік: заборгованість за кредитом становить 24681,65\~грн.,\~яка складається\~з наступного:\~17620,78\~грн.\~-\~заборгованість за\~кредитом;\~7060,87\~грн.\~-\~заборгованість по\~відсотками за\~користування кредитом(а.с.6). 12.08.2019 р. відповідач [PERSON] подала до А-Банку анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Анкета-заява не містить даних, щодо встановлення бажаного відповідачем кредитного ліміту, а також даних щодо сплати відсотків за використання кредитного ліміту (а.с.7). Відповідно до п. 2.1.1.5.5 витягу з умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 витягу з умов та правил надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов`язань за Договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку (а.с.9 зв.). Згідно до п. 2.1.1.12.2.1 витягу з умов та правил надання банківських послуг, у разі виникнення прострочених зобов`язань за договором, клієнт сплачує банку плату за користування кредитом у розмірі подвійної місячної процентної ставки визначеної в тарифах, що діє на дату нарахування відсотків. Відсотки в подвійному розмірі, замість базового розміру процентної ставки, зазначеного в тарифах, нараховуються від суми загальної заборгованості з моменту виникнення заборгованості під час дії пільгового періоду за карткою, внаслідок не внесення щомісячного мінімального платежу в повному обсязі. При цьому сторони усвідомлюють та підтверджують, що таке збільшення розміру процентної ставки не є зміною умов цього Договору та/або зміною процентної ставки за договором, що здійснюється Банком в односторонньому порядку, і відповідно внесення змін до Договору не потребується.(а.с.11 зв.). Вказані пункти договору, не містять даних щодо розміру базової місячної процентної ставки за користування кредитом. Відповідно до паспорту споживчого кредиту за програмою "Кредитна картка", розмір обов`язкового щомісячного платежу становить 5% від заборгованості, базова процентна ставка на залишок заборгованості в місяць становить 3,7% та 3,9% (а.с.7 зв.). Даний паспорт\~споживчого кредиту\~за програмою\~"Кредитна\~картка",\~відповідачем не\~підписаний,\~будь-яких\~відомостей,\~що вказані\~у ньому\~тарифи,\~стосуються саме\~кредитного договору,укладеного 12.08.2019 року між "А-Банком" та відповідачем не містить. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд на\~підставі ст.\~13\~ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши письмові докази по справі, за своїм внутрішнім переконанням оцінює їх, як належні, допустимі та достовірні, що не оспорені відповідачем в судовому засіданні та шляхом подання відзиву. Дослідженні докази, їх взаємозв`язок у сукупності, є достатнім для вирішення справи по суті. Зобов`язання боржника за договором повернути кредитору, отриману грошову суму та винагороду за користування грошима, на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Отже, правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманого кредиту та винагороди за користування грошима, а кредитор має право, - вимагати повернення наданого кредиту та сплати процентів. До встановлених судом правовідносин, які склалися між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми права. Відповідно до ст. 1054 ЦК України: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За статтею 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Суд, розглянувши вимоги позивача про стягнення 17620,78 грн. - заборгованості за кредитом, вважає, що ці позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки зазначена сума підтверджена наданим позивачем розрахунком і не спростована відповідачем у судовому засіданні та шляхом подання відзиву на позовну заяву. Розглянувши вимоги позивача про стягнення: 7060,87 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом, суд дійшовдо висновку, що вони задоволенню не підлягають, оскільки ні в анкеті-заяві, ні у витягу з умов та правил надання банківських послуг, не зазначено даних щодо розміру базової місячної процентної ставки за користування кредитом. Паспорт споживчого кредиту за програмою "Кредитна картка", долучений позивачем до справи на підтвердження своїх вимог не містять підпису відповідача. Розмір базової процентної ставки (3,9% та 3,7 %), зазначений лише у паспорті споживчого кредиту за програмою "Кредитна картка", з якого не вбачається, що він стосується саме кредитного договору № б/н від 12.08.2019 року укладеного між "А-Банком" та [PERSON] . Відповідачем даний паспорт не підписаний. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги Акціонерного Товариства "Акцент Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 24681,65 грн. за кредитним договором № б/н від 12.08.2019 року, підлягають задоволенню частково, в частині стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 17620,78 грн. До цього висновку суд дійшов з урахуванням правової позиції, що викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17. Судові витрати позивача по оплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, в розмірі 1620,60 грн. (17620,78х2270/24681,65). На підставі зазначеного,

Outcome: approved