Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

11 лютого 2015 року позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (далі - ПАТ КБ "Приватбанк") звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 30 листопада 2007 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладено договір №DN81AR03110113, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 58522,48 гривень строком до 21 листопада 2014 року. Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому у кредитному договорі. Відповідно до договору погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку: щомісячно в період оплати відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, комісії та інших витрат, передбачених кредитним договором. У разі порушення позичальником зобов'язань по кредитному договору він повинен сплатити банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, які нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. ПАТ КБ "Приватбанк" цілком виконав зобов'язання перед боржником, шляхом надання кредиту, але відповідач своєчасно не надав банку грошові кошти для погашення заборгованості, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 11 листопада 2014 року складає 80008,98 гривень. Позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати. У судове засідання представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" не з'явився, надав заяву з клопотанням розглянути справу у його відсутність, наполягає на задоволенні позовних вимог, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяву з клопотанням про відкладення розгляду справи суду не надав, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом, встановлено, що 30 листопада 2007 року між [PERSON] та ПАТ КБ "Приватбанк" укладено кредитний договір № DN81AR03110113, відповідно до якого банк надав відповідачу кредитні кошти на строк з 30 листопада 2007 року по 21 листопада 2014 року включно у вигляді непоновлюваної лінії у розмірі 58522,48 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,80% на місяць на суму залишку заборгованості, щомісячної винагороди у розмірі 0,50% від суми виданого кредиту (а.с.12 зв.б.). Відповідно до ст.526 ЦК України, сторони мають виконувати зобов'язання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач, укладаючи договір, погодився з зазначеними в ньому умовами, про що виразив свою згоду, поставив на ньому особистий підпис. Станом на 11 листопада 2014 року заборгованість за кредитним договором №DN81AR03110113 від 30 листопада 2007 року складає 80008,98 гривень, з яких: - заборгованість за кредитом - 22864,17 гривень; - заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 13,94 гривень; - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 57130,87 гривень. Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Тобто вимоги банку про повернення відповідачем частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів є такими, що ґрунтуються на законі, оскільки він прострочив строки виконання зобов'язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до п.п. 4.1, 7.4 кредитного договору, при порушенні позичальником зобов'язань, передбачених п.п.2.2.2., 2.2.3, 7.5 договору, банк має право нарахувати, а позичальник сплатити банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочення. (а.с.12). Оскільки відповідач [PERSON] порушив строки платежів за зобов'язаннями як по сплаті кредиту, так і по сплаті відсотків за користування кредитом, тому він зобов'язаний відповідно до п.п.4.1, 7.4 кредитного договору, ст. 6, ст. 546, ст. 549 ЦК України сплатити позивачу пеню. Відтак, суд визнає обґрунтованими вимоги банку про стягнення заборгованості по кредиту, процентам та пені, що підлягають задоволенню в загальному розмірі 80008,98 грн. Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,2 розмірів мінімальної заробітної плати і не більш 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 80008,98 грн. З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у розмірі 800,09 гривень, саме в цьому розмірі він підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача.

Outcome: approved