Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що 03.08.2013 року між ТОВ "Надія-10" та [PERSON] укладений договір оренди належної їй земельної ділянки площею 4,486 га, кадастровий номер - 3224081500:03:017:0002, який зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14.10.2013 року індексний номер: 6769147. Строк дії договору складає 10 років та є чинним до 14.10.2023 року. Протягом усього часу дії договору оренди землі, позивач користувався та належно сплачував орендну плату. 20.08.2018 року [PERSON] уклала з ТДВ «Шамраївський цукровий завод» новий договір оренди землі, за яким передала останньому в оренду вказану вище земельну ділянку, внаслідок чого 21.08.2018 року державним реєстратором Київської обласної філії комунального підприємства Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області «Центр реєстрації» Мамонтовим К.С. була проведена державна реєстрація права оренди на цю земельну ділянку, індексний номер 42647075. Позивач вважає дії [PERSON] , ТДВ «Шамраївський цукровий завод», державного реєстратора Мамонтова К.С. - незаконними, просить суд визнати недійсним договір оренди землі від 20.08.2018 року щодо земельної ділянки площею 4,486 га, кадастровий номер - 3224081500:03:017:0002, укладений між [PERSON] та Товариством з додатковою відповідальністю "Шамраївський цукровий завод"; скасувати державну реєстрацію речового права оренди, яке виникло на підставі даного договору оренди землі, та стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати на загальну суму 6024,00 грн., згідно поданої уточнюючої заяви від 22.11.2018 року. Представник позивача, згідно довіреності, у судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про проведення судового розгляду справи у його відсутність, просить задовольнити позовні вимогив повному обсязі. Відповідач [PERSON] , її представник у судове засідання не з`явились, про день час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що стверджується матеріалами справи. [PERSON] звернулася до суду з заявою, у якій просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач ТДВ «Шамраївський цукровий завод» у судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про проведення судового розгляду справи у його відсутність. Державний реєстратор Київської обласної філії комунального підприємства Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області «Центр реєстрації» Мамонтов К.С. у судове засідання не з`явивсь, про день час та місце розгляду справи повідомлений належно, письмових пояснень, заяв чи будь-яких клопотань відповідач суду не направив та відповідно до положень ст. 130 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належно про розгляд справи. У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 № 3236/03, § 41«Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України. Суд, вивчивши письмові докази, надані сторонами в обґрунтування та заперечення позовних вимог, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.08.2013 року між ТОВ "Надія-10" та [PERSON] укладений договір оренди належної їй земельної ділянки площею 4,486 га, кадастровий номер - 3224081500:03:017:0002, який зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14.10.2013 року індексний номер: 6769147. Згідно п.7 зазначеного Договору оренди землі, строк дії цього договору - 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Згідно п.8 Договору оренди землі орендна плата нараховується та видається орендарем в розмірі 3% від грошової оцінки земельної ділянки, що становить 2496,61 грн. і виплачується орендодавцю сільськогосподарською продукцією, послугами або в грошовій формі. Пунктами 36, 37 Договору чітко передбачено підстави припинення дії договору шляхом його розірвання. Розірвання договору оренди в односторонньому порядку не допускається (п.38 Договору). Встановлено, що протягом усього часу дії договору оренди землі позивач користувався та належно сплачував [PERSON] орендну плату. У позові представник позивача зазначає, що у вересні 2018 року стало відомо з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що 21.08.2018 року [PERSON] уклала з Товариством з додатковою відповідальністю "Шамраївський цукровий завод" договір оренди № б/н, за яким передала останньому в оренду земельну ділянку площею 4,486 га, кадастровий номер - 3224081500:03:017:0002, а державний реєстратор Київської обласної філії комунального підприємства Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області «Центр реєстрації» Мамонтов К.С. 21.08.2018 року розпочала державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку за ТДВ "Шамраївський цукровий завод" та 21.08.2018 року прийняла рішення про державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку за ТДВ з індексним номером 42647075. З відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що 21.08.2018 року державний реєстратор прийняв документи для державної реєстрації права оренди на земельну ділянку за ТДВ "Шамраївський цукровий завод" і розпочав реєстраційні дії, та 21.08.2018 року прийняв рішення, яким зареєстрував за ТДВ «Шамраївський цукровий завод» право оренди на земельну ділянку. Частиною третьою статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (№ 1952-ІV) передбачено, що під час державної реєстрації державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. Подання документів для державної реєстрації права оренди на земельну ділянку, право оренди на яку вже зареєстровано у ДРРПНМ за іншою особою, є підставою для відмови у державній реєстрації зазначеного права відповідно до пункту 5 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що підтверджується правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах від 30.03.2016 року у справі № 21-1434а15, від 15.11.2016 року у справі № 21-3030а16. У порушення норм частини третьої статті 10, абзацу першого частини першої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» під час проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку за ТДВ "Шамраївський цукровий завод" державний реєстратор Мамонтов К.С. залишив поза увагою існуючі суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на земельну ділянку, а саме: наявність зареєстрованого права оренди ТОВ «Надія-10» на земельну ділянку, що існувала на дату державної реєстрації, і не прийняв рішення про відмову у державній реєстрації всупереч пункту 5 частини першої статті 24 Закону № 1952-ІV, а натомість прийняв рішення з порушенням строку проведення реєстраційних дій, встановленого абзацом першого частини першої статті 19 Закону № 1952-ІV. Суду не надано жодної інформації щодо причин та підстав розірвання договору оренди від 03.08.2013 року де орендарем є ТОВ «Надія-10». Отже, встановлено, що відповідачем [PERSON] було передано в оренду іншого орендаря ту саму земельну ділянку, яка перебуває в користуванні позивача на підставі раніше укладеного договору оренди, строк дії якого не закінчився, на що вказано вище в рішенні. Представник позивача просить суд визнати недійсним договір оренди землі від 20.08.2018 року, укладений між Товаристовом з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод» та [PERSON] .. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 638 ЦК України визначено, що Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Відповідно до ч. 3 ст. 653 ЦК України у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Стаття 1 Закону України «Про оренду землі», визначає, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Аналіз зазначених норм права свідчить про те, що сторони, які підписали договір, повинні виконувати його умови належним чином. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до ч. 3ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), договір оренди землі укладався у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін міг бути посвідчений нотаріально. Згідно з ч. 1 ст. 15 даного Закону істотними умовами договору оренди землі: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Відповідно до ст. 18 Закону договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (ст. 20 Закону). Згідно п. 7 Договору оренди землі від 03.08.2013, договір укладено строком на 10 років з урахуванням періоду ротації основної сівозміни. Пунктами 36, 37 Договору чітко передбачено підстави припинення дії договору шляхом його розірвання. Розірвання договору оренди в односторонньому порядку не допускається (п.38 Договору) (а.с. 14-15). 14.10.2013 державний реєстратор Реєстраційної служби Сквирського РУЮ Київської області Іванець В.В. провів державну реєстрацію вищевказаного договору оренди землі, індексний номер 6769147, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с. 16). Між орендодавцями і орендарем ТОВ «Надія-10» додаткові угоди про розірвання Договору оренди землі від 03.08.2013 не укладались, жодна із сторін договору не ініціювала його розірвання. Отже, договір оренди землі від 03.08.2013 року є чинним, укладеним та зареєстрованим відповідно до вимог вищевказаного чинного законодавства України. Пункти договору оренди у встановлені законом порядку не оскаржувались та є чинними, які підлягають до виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочин є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Таким чином, правочин може бути визнаний судом недійсним за умов порушення стороною (сторонами) в момент його вчинення вимог законодавства. Встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки: 139225681, дата формування 26.09.2018 (а.с. 17-19) вбачається, що 21.08.2018 державний реєстратор Київської обласної філії комунального підприємства Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області «Центр реєстрації» Мамонтов К.С (відповідач по справі) прийняв документи для державної реєстрації права оренди земельної ділянки площею 4,486 га, яка належить [PERSON] за ТДВ «Шамраївський цукровий завод» на підставі договору оренди землі б/н від 21.08.2018 та прийняв рішення, яким зареєстрував за відповідачем по справі ТДВ «Шамраївський цукровий завод» право оренди на вищевказану земельну ділянку. Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 3 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» під час державної реєстрації державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації. Перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. У порушення зазначених норм права під час проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку за ТДВ «Шамраївський цукровий завод», державний реєстратор Мамонтов К.С. залишив поза увагою існуючі суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на земельну ділянку, а саме: наявність зареєстрованого права оренди ТОВ «Надія-10» на земельну ділянку, що існувала на дату державної реєстрації, і не прийняла рішення про відмову у державній реєстрації. Враховуючи вищевикладене та те, що між [PERSON] та ТДВ «Шамраївський цукровий завод» був укладений новий договір оренди земельної ділянки на час дії попереднього договору оренди між позивачем та відповідачем, суд вважає задовольнити вимоги позивача щодо визнання недійсним договору оренди б/н від 21.08.2018 року та скасування державної реєстрації речового права оренди, яке виникло на підставі цього договору. Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.ст. 137, 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь ТОВ «Надія-10» судові витрати по справі, які складаються з судового збору у розмірі 3524,00 грн. та коштів за надану позивачу правову допомогу у розмірі 2500,00 грн., на загальну суму 6024,00 грн., що підтверджено відповідними квитанціями. На підставі викладеного та

Outcome: approved