Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 04.03.2011року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір за умовами якого [PERSON] отримав кредит в сумі 24200,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов договору. Відповідач [PERSON], який є позичальником, не виконує належним чином прийняті на себе зобов'язання, що передбачені вимогами кредитного договору і своєчасно не повертає кредитні кошти та не сплачує відсотків за користування кредитом, що стверджується графіком фактичного погашення заборгованості і станом на 30.05.2014 року має заборгованість в розмірі 32654,14 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом -23539,91 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 6433,08 грн.; заборгованості з пені та комісії за користування кредитом - 650 грн. штраф (фіксована частина) -500 грн; штраф (процентна складова)-1531,15 грн. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити в його відсутність, подавши про це письмову заяву. Відповідач [PERSON] зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи був повідомленний належним чином, а саме оголошенням в газеті "Житомирщина" № 130-131 (20358) від 09.12.2014 року. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Встановлено, що 04.03.2011року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір за умовами якого [PERSON] отримав кредит в сумі 24200,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Форма і умови кредитного договору не суперечать вимогам параграфів 1, 2 Глави 71 Цивільного кодексу України, зокрема ст. 1055 ЦК України, та ст.ст. 549-552 ЦК України. На підставі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом та не випливає із суті кредитного договору. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом та не випливає із суті кредитного договору. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст..1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст..1050 ч.2 ЦК України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], неналежним чином виконує взяті на себе зобов`язання, і станом на 30.05.2014 року має заборгованість в розмірі 32654,14 грн. Сума заборгованості стверджується представленими позивачем розрахунком, який відповідає укладеному договору та законодавству, відповідач спростувань розрахунку не надав. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, на підставі вищевикладеного та

Outcome: approved