Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Публічне Акціонерне Товариство [PERSON]\~ « ПриватБанк»\~\~ звернулось до суду\~ з позовом до\~ [PERSON] про стягнення\~ заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування вимог позивач послався на те, що 18.08.2005 року між Публічним Акціонерним Товариством [PERSON] "ПриватБанк " та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 514/ЭКС-05, відповідно до якого банк зобовязався надати відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 6\~000 доларів США, на термін до 17.08.2007 року, а відповідач повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобовязань, за кредитним договором відповідач сплачує банку відсотки, за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ "ПриватБанк" свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач [PERSON] не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором № 514/ЭКС-05. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач [PERSON] зобовязання за вказаним договором не виконав. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором, у відповідача [PERSON] станом на 05.11.2015 року є заборгованість в розмірі 37\~173, 85 доларів США, яка складається з наступного: - 2\~698,31 доларів США - заборгованості за кредитом; - 7\~165,92 доларів США - заборгованості по процентам за користування кредитом; - 27\~309,62 доларів США - заборгованості за пенею за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином i в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності невиконання грошового зобовязання. Просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ ПриватБанк заборгованість за кредитним договором № 514/ЭКС-05 від 18.08.2005 року у розмірі 37 173,85 доларів США, що за курсом 23 гр. 08 коп. відповідно до службового розпорядження НБУ від 05.11.2015 року складає 857\~972 гр. 46 коп.. Також просить стягнути з відповідача [PERSON] витрати по сплаті судового збору у розмірі 12 869 гр. 59 коп. В судове засідання позивач ПАТ КБ « ПриватБанк » не з'явився, на адресу суду надіслав заяви 14.01.2016 року та 09.02.2016 року про розгляд справи у відсутності свого представника, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. ( а.с31-33, 35-36) Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явилася, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать: - повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень, які були вручені членам його сімї , а саме: 22.12.2015 року - матері [PERSON] та 02.01.2016 року невістці [PERSON]. (а.с. 23, 28); Про причини неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю не надходило, тому суд розглядає справу згідно зі ст. 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки проти цього не заперечує позивач. 22.02.2016 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст. 212,213 ЦПК України докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 627 ЦКУ, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. В судовому засіданні встановлено, що 18.08.2005 року між Публічним Акціонерним Товариством [PERSON] "ПриватБанк " та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 514/ЭКС-05. (а.с. 7-8) Згідно договору банк зобовязався надати відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 6\~000 доларів США, на термін до 17.08.2007 року, а відповідач повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.(а.с. 7-8) ПАТ КБ "ПриватБанк" свої зобовязання за договором № 514/ЭКС-05 від 18.08.2005 року виконав у повному обсязі, а саме, надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач [PERSON] не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Відповідач [PERSON] зобовязання за вказаним договором не виконав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Порушення зобов'язання у відповідності зі ст.610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, тобто неналежне виконання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 629 ЦК України встановлено, що укладений 18.08.2005 року між ПАТ КБ « Приватбанк» та відповідачем [PERSON] кредитний договір № 514/ЭКС- 05 від 18.08.2005 року є обовязковим для виконання цими сторонами. Вказаним договором визначено порядок виконання відповідачем повернення позики і зобов'язань по сплаті відсотків, а відповідно до ст. 530 ЦК України - визначено строк права вимоги у позивача. Згідно ст. 1050 ЦК України позивальник зобовязаний повернути суму позики. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не виконав свої обов'язки перед ПАТ КБ « Приватбанк» по поверненню грошових коштів для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору № 514/ЭКС-05 від 18.08.2005 року на загальну суму 37\~173, 85 доларів США, яка\~є еквівалентом 857\~972 гр. 46 коп., чим порушив умови укладеного з ним договором № 514/ЭКС-05 від 18.08.2005 року, і вимоги закону. Правилами ст.ст. 526,629 ЦК України і умовами договору № 514/ЭКС-05 від 08.01.2013 року встановлено обов'язок відповідача [PERSON] виконувати укладений договір № 514/ЭКС-05 від 18.08.2005 року належним чином. Належне виконання зобов'язання передбачає виконання зобов'язання в належний строк. У звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором, відповідач [PERSON] станом на 05.11.2015 року має заборгованість у розмірі 37\~173, 85 доларів США, яка складається з наступного: - 2\~698,31 доларів США - заборгованості за кредитом; - 7\~165,92 доларів США - заборгованості по процентам за користування кредитом; - 27\~309,62 доларів США - заборгованості за пенею за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Положення ч. 3 ст. 551 ЦК України щодо зменшення розміру неустойки може бути застосоване лише до процентів, які нараховуються як пеня, оскільки вони є засобами цивільно-правової відповідальності. За таких обставин, суд вважає можливим застосування до правовідносин, які виникли внаслідок укладення між вказаними сторонами споживчого кредиту, положень п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо зменшення розміру штрафних санкцій у вигляді пені, яка згідно ст. 549 ЦК України, є видом забезпечення виконання зобов'язання. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 року № 5 « Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» роз'яснено щодо відносин, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» відносяться і ті, що виникають із договорів про надання фінансово - кредитних послуг для задоволення власних потреб громадян, у тому числі, про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій. Крім того, суд вважає, що при вирішенні даного спору необхідно застосовувати висновки, викладені в рішенні Конституційного суду України №15-рп/2011 від 10.11.2011 року у справі № 1-26/2011 за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень п.п. 22, 23 ст. 1, ст.. 11, ч. 8 ст. 18, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв'язку з положеннями ч. 4 ст.42 Конституції України та постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року « Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин», які прямо вказують на поширення дії даного закону на кредитні відносини, як щодо укладання, так і виконання даної категорії договорів. Положення п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України « Про захист прав споживачів» розповсюджує свою дію на умови кредитного договору стосовно пені, що дає змогу обмежити її розмір до 50 % суми основної заборгованості. Стосовно ч. 3 ст. 551 ЦК України судова практика полягає в тому, що підставою для зменшення неустойки за рішенням суду є наявність хоча б однієї з підстав передбаченої даною статтею, а саме, значне перевищення суми неустойки розміру збитків, інші обставин, які мають істотне значення. Отже, ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за кредитним договором № 514/ЭКС-05 від 18.08.2005 року, розрахована позивачем ПАТ КБ « ПриватБанк», становить суму в розмірі 27\~309,62 доларів США та значно перевищує розмір збитків. Вирішуючи спір в частині вимог позивача щодо стягнення з відповідача [PERSON] пені, суд бере до уваги, що розмір пені значно перевищує заборгованість за тілом кредиту, що навіть з огляду на винну поведінку відповідача [PERSON], який тривалий час не здійснював платежі за кредитом, що призвело до виникнення заборгованості, суму пені не можна розглядати як розумну та пропорційну завданим збиткам. Таким чином, суд приходить до висновку, що до стягнення з відповідача [PERSON] за кредитним договором № 514/ЭКС-05 від 18.08.2005 року, підлягатиме сума у розмірі 1\~349,16 доларів США пені, як 50% від розміру заборгованості по кредиту в сумі 2\~698,31 доларів США, яка становить розмір основної заборгованості. На даний час відповідач [PERSON] продовжує ухилятись від виконання зобов'язання i заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ "ПриватБанк". Згідно з ч. 3\~ст. 533 ЦК України, використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Обіг іноземної валюти на території України підпорядковується спеціальному правовому режиму, встановленому законодавством України: Декретом Кабінету Міністрів України „ Про систему валютного регулювання і валютного контролю від 19.02.1993 року, Законом України „Про Національний банк України, Законом України „Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті. Кредитний договір є підставою і правовою формою регулювання кредитних відносин, які передбачають передачу однією стороною у власність іншій стороні\~грошей, під зустрічне зобовязання повернути в майбутньому таку саму кількість грошових коштів. Кредит - це зобовязання, у якому гроші є засобом передання і накопичення заборгованості. У цьому випадку гроші не виконують функцію платежу на її погашення. Крім того, гроші виступають самостійним обєктом договору, зокрема кредит. Таким чином, цивільне\~законодавство України не містить прямої заборони виконувати грошові зобовязання в іноземній валюті за кредитним договором, тому суд дійшов висновку, що позов ПАТ КБ « ПриватБанк » є частково обґрунтованим, він підтверджений належними доказами, позовні вимоги банка відповідають умовам укладеного договору, а саме, кредитного договору № 514/ЭКС-05 від 18.08.2005 року і закону, а відтак вважає на необхідне стягнути з відповідача [PERSON], заборгованість в загальному розмірі 11\~231, 39 доларів США яка\~є еквівалентом 259\~220 гр. 48 коп., яка складається з наступного: - 2\~698,31 доларів США - заборгованості за кредитом; - 7\~165,92 доларів США - заборгованості по процентам за користування кредитом; - 1\~349,16 доларів США - заборгованості за пенею за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, стороні, на користь якої ухвалено рішення, присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно зі ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору по даній справі, яка надійшла до суду 15.12.2015 року, визначається Законом України « Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-УІ, зі змінами внесеними Законом України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» № 484- УІІІ від 22.05.2015 року, а тому з вимог майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, яка станом на 01.01.2015 року складала 1218 гр.. З матеріалів справи вбачається, що позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» сплатив суму судового збору в розмірі 12 869 гр. 59 коп., згідно платіжного доручення № BOOO6B0YLL від 06.11.2015 року. (а.с. 1) Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволені частково, то суд вважає на необхідне присудити позивачу з відповідача [PERSON] витрати, пов'язані з оплатою судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам. Вимоги позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволені судом на 30,2 %, а тому з відповідача [PERSON] на користь банка підлягає стягненню сума судового збору не в розмірі 12 869 гр. 59 коп., а в сумі 3 886 гр. 62 коп., яка становить 30,2 % від суми, сплаченої при зверненні до суду. В решті позовних вимог позивачу ПАТ КБ «ПриватБанк» суд вважає на необхідне відмовити за необгрунтованістю. На підставі викладеного,

Outcome: partial