Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором, в сумі 61384 грн. 03 коп., мотивуючи позовні вимоги тим, що 27.12.2016 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які розміщені на сайті www.privatbank.ua становлять Договір про надання банківських послуг відповідно до якого позивач отримав кредит в розмірі 24655 грн. 68 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмір 24,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості мало здійснюватися шляхом надання банку грошових коштів для погашення заборгованості з 1 по 25 число кожного місяця. Всупереч умовам договору [PERSON] своєчасно не здійснювала платежів для погашення заборгованості за кредитом, тобто зобовязання належним чином не виконала, а тому позивач просить стягнути вказану суму боргу. В судове засідання представник позивача не з'явився, заявивши в позовній заяві клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилася, надавши до суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В п. 24 Постанови № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" Пленум Верховного Суду України дав розяснення, що у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження обставин справи. Виходячи з наведеного, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку встановленому договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати достроково повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом.

Outcome: approved