Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

ТОВ "РАДА" в особі свого представника Шишової Ю.С. ., звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово - комунальних послуг, в ході судових засідань збільшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на користь ТОВ "Рада" заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 1 544,02 грн. - основного боргу, інфляційної складової боргу - 460,64 грн., 3 % річних - 31,59 грн., пені - 1172, 53 грн., судового збору - 243,60 коп., обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на те. що відповідач є власником кв. 263 в будинку № 13, що знаходиться за адресою у м. Києві, вул. Анни Ахматової та на виконання вимог чинного законодавства України з метою врегулювання відносин між ТОВ "РАДА" та відповідачем було укладено договір про участь у витратах на утримання будинку та при будинкової території від 14 серпня 2002 року. Відповідач неодноразово попереджався працівниками ТОВ "РАДА" про необхідність розрахуватись за житлово-комунальні послуги, але бажаних результатів досягнуто не було, а тому просить стягнути солідарно з відповідача заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 1 544,02 грн. - основного боргу, інфляційної складової боргу - 460,64 грн., 3 % річних - 31,59 грн., пені - 1172, 53 грн., а разом 3 208 гривень 78 коп. та судові витрати у розмірі 243,60 грн. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю № 267/00 від 20.04. 2015 року Шишова Ю.С., збільшені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просла їх задовольнити з підстав викладених у позовних вимогах. Представник відповідача [PERSON], який діє на підставі договору про надання юридичних послуг від 20.05. 2015 року ( а.с.62) заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, надавши свої письмові заперечення з додатками і стверджував, що твердження позивача про наявність заборгованості необґрунтовані. Вислухавши пояснення представника позивача Шишову Ю.С., представника відповідача [PERSON] та дослідивши матеріали справи у їх сукупності добутими у судовому засіданні, суд вважає необхідним в задоволені позову відмовити, виходячи з наступного. Як вбачається з договору (а.с.7-9; 10-11) та пояснень сторін, відповідач є власником [ADDRESS], а 14.08.2002 р. сторони уклали договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій строком на три роки з правом пролонгації. Згідно п.2.2.4 вказаного договору відповідач зобов'язався до 1 числа наступного місяця вносити передбачену Договором плату за надані послуги. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Оскільки майно відповідача знаходиться у багатоповерховому будинку, порядку його утримання регламентується, зокрема, Законом України " Про житлово- комунальні послуги від 24.06. 2004 року № 1875-IV Згідно з приписами ч.1 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права, обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. За п.1 ч. 2, ч. 3 та ч. 4 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші право чини. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ст.162 Житлового кодексу Української РСР, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п.35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Позивачем представлений суду розрахунок заборгованості відповідача з листопада 2014 року по квітень 2015 року в розмірі 1506,56 гривень (а.с.6), при збільшенні позовних вимог 08.06. 2015 року представник позивача [PERSON]. надав суду розрахунок по заборгованості з листопада 2014 року по квітень 2015 року в розмірі 1544, 02 гривні ( а.с.57), але судом не приймається цей розрахунок як належний доказ, оскільки він не завірений належним чином ні печаткою, ні штампом позивача, а підписаний представником позивача [PERSON] ., який не має повноважень на складання вказаних фінансових документів. Крім того, заперечуючи проти наявності заборгованості, представник відповідача представив суду квитанції про оплату житво-комунальних послуг за період з листопада 2014 року по квітень 2015 року з яких вбачається, що відповідачем оплачувались всі рахунки які виставлялись ОСББ "13 -й квартал" щомісячно . Як вбачається з свідоцтва, протоколів , рішенням співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] створено ОСББ «13-й квартал», яке прийняло на свій баланс житловий комплекс і з 01.11.2014р. є управителем та балансоутримувачем будинку [ADDRESS] та здійснює весь комплекс послуг по експлуатації та обслуговуванню багатоквартирного будинку та його прибудинкової території. Як вбачається з квитанцій та пояснень представника відповідача, [PERSON] вніс кошти за надані житлово-комунальні послуги за листопад - грудень 2014р., січень - квітень 2015 року на рахунок ОСББ « 13-квартал», яке забезпечує їх надання. Таким чином, суд вважає встановленим факт припинення договірних відносин між сторонами з листопада 2014р., а тому вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за період починаючи з листопада 2014р. є безпідставними. Оскільки позивач не представив суду належних доказів своїх вимог щодо стягнення заборгованості за період з листопада 2014р. по квітень 2015р., то суд вважає їх необґрунтованими.

Outcome: dismissed