Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, за яким з урахуванням уточнень просила визнати за нею в порядку спадкування після смерті 10 липня 2014 року [PERSON] право власності на складське приміщення (корівник), загальною площею 214,9 кв.м., розташоване у с. Миколо-Бабанка Бобринецького району Кіровоградської області, вул. Харитонова, 112, а також право спільної сумісної власності на 1/20 частину комплексу будівель, що становить цілий гараж, площею 65 кв.м., розташовану у с. Миколо-Бабанка Бобринецького району Кіровоградської області, вул. Молодіжна, 21 (а.с.148-153). Позов обґрунтовує тим, що після смерті 10 липня 2014 року її чоловіка [PERSON] відкрилась спадщина на право спільної сумісної власності на 1/20 частини комплексу будівель, розташованої у с. Миколо-Бабанка Бобринецького району Кіровоградської області, вул. Молодіжна 21 та на складське приміщення (корівник), розташоване в с. Миколо-Бабанка Бобринецького району Кіровоградської області, вул. Харитонова, 112. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON], та для оформлення спадкових справ звернулась до Бобринецької державної нотаріальної контори, але державний нотаріус Бобринецької державної нотаріальної контори [PERSON] відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно, оскільки право власності згідно законодавства України, яке діяло до 2013 року на зазначений комплекс будівель та приміщення корівника не зареєстроване на спадкодавця, про що винесла постанову від 23 жовтня 2015 року. Вказує, що за життя її чоловік правомірно набув у власність складське приміщення (корівник) за майновим сертифікатом КСП «Рассвет», але не завершив процес документального оформлення права власності на обєкт нерухомості не отримав свідоцтво про право власності на обєкт нерухомості в органі місцевого самоврядування та не здійснив державну реєстрацію права власності у БТІ. Також за життя її чоловік набув право спільної сумісної власності на частину комплексу будівель за договором купівлі-продажу, посвідченого 21 грудня 2007 року приватним нотаріусом Бобринецького районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №1513, але не здійснив державну реєстрацію права власності на обєкт вказаного нерухомого майна. У звязку з неможливістю оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку звернулась до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 07 серпня 2017 року залучено до участі у справі співвідповідача [PERSON] (а.с.145-146). Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.157,158). Представник позивача [PERSON] подала до суду заяву про проведення розгляду справи без її участі (а.с.159). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.155). Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення (а.с.160). Представник відповідача [PERSON] сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечив (а.с.42). Суд, дослідивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 липня 2014 року помер [PERSON], який доводився чоловіком позивачки, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ОЛ №289980 (а.с.11) та копією свідоцтва про смерть серії І-ОЛ №187923 (а.с.9). За життя [PERSON] в рівних частках з [PERSON] придбав у Приватного сільськогосподарського підприємства «Промінь» 1/20 частину комплексу будівель, що становить цілий гараж позначений в технічній документації «ХVІІ», площею 65,0 кв.м., який знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Бобринецький район, село Миколо-Бабанка, вулиця Молодіжна, 21, що підтверджується копією договору купівлі-продажу, посвідченого 21 грудня 2007 року приватним нотаріусом Бобринецького районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №1513 (а.с.20) та копією витягу з Державного реєстру правочинів №5204292 від 21.12.2007 року (а.с.22). При цьому розмір часток у такій спільній власності договором не визначено, що за правилами ч.1 ст. 368 ЦК України свідчить про виникнення у покупців спільної сумісної власності на придбану 1/20 частину комплексу будівель. Також за життя [PERSON] набув у власність частку майнового паю КСП «Рассвет» у розмірі 554 грн., що підтверджується копією свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії КД №007079 виданого 17.07.2002 року [PERSON] сільською радою (а.с.12). Згідно акту прийому-передачі від 28 травня 2001 року, комісією по реформуванню КСП «Рассвєт» в рахунок майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства «Рассвєт» передано у приватну власність [PERSON] складське приміщення (корівник), розміром 214,9 м.кв. на суму 554 грн., яке знаходиться за адресою: вул. Харитонова, 112, с. Миколо-Бабанка Бобринецького району Кіровоградської області (а.с.13). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із: складського приміщення (корівник), загальною площею 214,9 кв.м., розташоване у с. Миколо-Бабанка Бобринецького району Кіровоградської області, вул. Харитонова, 112; права спільної сумісної власності на 1/20 частину комплексу будівель, що становить цілий гараж, площею 65 кв.м., розташовану у с. Миколо-Бабанка Бобринецького району Кіровоградської області, вул. Молодіжна, 21. Згідно ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини [PERSON] є день його смерті, тобто 10 липня 2014 року. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З копії довідки [PERSON] сільської ради Бобринецького району вбачається, що [PERSON], [INFO], з квітня 1966 року був прописаний і постійно проживав в [INFO] по день смерті. На час смерті з ним проживала та була прописана дружина [PERSON], [INFO], заповіти від імені [PERSON] [PERSON] сільською радою не посвідчувалися (а.с.71). Крім того, 01 жовтня 2014 року, позивачка в період шестимісячного строку для прийняття спадщини подала до Бобринецької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті її чоловіка [PERSON]. Інші особи із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори не звертались, заповіти від його імені не посвідчувалися, що підтверджується матеріалами спадкової справи №219-2014 до майна померлого 10 липня 2014 року [PERSON] (а.с.64-105). Отже, єдиним спадкоємцем за законом, що прийняла відкриту спадщину після смерті [PERSON], померлого 10 липня 2014 року, являється дружина померлого - [PERSON], яка після його смерті також успадкувала: житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під номером 8, розташованого в с. Миколо-Бабанка Бобринецького району Кіровоградської області, вул. Чорноморської комуни; земельну ділянку №2, площею 7,1200 га, кадастровий номер 3520884800:02:000:2669, розташованої на території [PERSON] сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області; 1/2 частку земельної ділянки №8, площею 6,9596 га., кадастровий номер 3520884800:02:000:2668, розташованої на території [PERSON] сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області; земельну ділянку №14, площею 1,4999 га, кадастровий номер 3520884800:02:000:5057, розташованої на території [PERSON] сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області; грошовий внесок, що знаходиться у Бобринецькому ТВБВ №10010/094/24 ПАТ «Державний Ощадний банк України» на рахунку №915511185, залишок вкладу складає 5611,20 грн., що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом від 01.10.2015 року за реєстровими №№1110, 1113, 116, 1119, 1122 (а.с.97-99). Постановою державного нотаріуса Бобринецької державної нотаріальної контори Кіровоградської області [PERSON] від 23 жовтня 2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на комплекс будівель та приміщення корівника після смерті [PERSON], який помер 10 липня 2014 року, оскільки комплекс будівель та приміщення корівника в експлуатацію не введені, право власності згідно архівних довідок №85 від 19 червня 2015 року та №91 від 25 червня 2015 року, виданих Бобринецькою дільницею Кіровоградського ОО БТІ на вказане майно на імя [PERSON] не зареєстровано, а провести державну реєстрацію прав на нерухоме майно є неможливим (а.с.10). Згідно з частиною третьою статті 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» у разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грошами або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі. Відповідно до статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року №1952-ІV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із частино 3 статтею 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації. Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначені випадки оформлення права власності на нерухоме майно з видачею відповідного свідоцтва. Відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002 року, установлено, що до 1 січня 2012 року державна реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках проводиться реєстраторами бюро технічної інвентаризації, створеними до набрання чинності Законом України від 11.02.2010 N 1878-VI "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України" та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державна реєстраційна служба України у листі від 06 червня 2014 року № 9299/05-15-14 «Роз'яснення щодо порядку оформлення прав власності на майно, виділене в натурі власникам майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств» зазначає, що свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) підтверджує право особи на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства. Утім державна реєстрація речових прав на нерухоме майно проводиться на підставі документів, що посвідчують виникнення чи перехід речових прав на конкретний об'єкт нерухомості, одним з яких є свідоцтво про право власності на нерухоме майно (пункт 36 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868. Порядок розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств був врегульований наказом Міністерства аграрної політики від 14 березня 2001 року №62 «Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України від 04 квітня 2001 року за № 306/5496 (далі-Наказ), який втратив чинність 24 травня 2013 року на підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства від 11 квітня 2013 року №253 «Про визнання такими, що витратили чинність, деяких наказів», зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 25 квітня 2013 року за №673/23205. Вказаним Порядком передбачалося, що виділення майнових паїв у натурі окремим особам, які виявили бажання отримати свої майнові паї в індивідуальну власність, проводилося підприємством, користувачем майна із переліку майна, виділеного на ці цілі. При виділенні майна в натурі конкретному власнику підприємство-правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акта приймання-передавання майна робило відмітку про виділення майна в натурі у свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, що засвідчувалося підписом керівника підприємства та печаткою. Вказане свідоцтво з відміткою про виділення майна в натурі індивідуально, акт приймання-передавання майна були підставою для оформлення прав власності на зазначене майно в установленому порядку. Враховуючи те, що Наказ втратив чинність та на даний час відсутній інший спеціальний нормативно-правовий акт, направлений на врегулювання порядку виділення членам реорганізованого сільськогосподарського підприємства майна, свідоцтво з відміткою про виділення майна в натурі та акт приймання-передавання майна є підставою для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності. Згідно рішення №25 [PERSON] територіальної громади Бобринецького району Кіровоградської області від 03 червня 2004 року «Про присвоєння адреси обєктам ПСП «Промінь» присвоєно адресу належним приватному сільськогосподарському підприємству «Промінь» комплексу будівель (гараж) с. Миколо-Бабанка, вул. Молодіжна, 21 (а.с.180). Рішенням №26 виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області від 07 червня 2004 року «Про оформлення права власності на комплекс будівель (гараж) в с. Миколо-Бабанка Бобринецького району по вулиці Молодіжна, 21» зокрема вирішено: затвердити акт технічного обстеження на комплекс будівель (гараж) в с. Миколо-Бабанка по вул. Молодіжна, 21; доручити Бобринецькому БТІ оформити право власності на комплекс будівель (гараж) с. Миколо-Бабанка по вул. Молодіжна, 21 на приватне сільськогосподарське підприємство «Промінь» (а.с.181). Згідно свідоцтва про право власності від 03 серпня 2004 року №432, комплекс будівель, який розташований в с. Миколо-Бабанка Бобринецького району по вул. Молодіжній, 21 дійсно належав на праві приватної власності ПСП «Промінь» (а.с.182). Згідно акту розрахунку та розподілу ідеальних часток по вул. Молодіжна, 21, с. Миколо-Бабанка Бобринецького району проведено розрахунок частки гаража XVII, площею 65 м 2, яка складає 1/20 частку (а.с.183). Згідно акту поточних змін від 20.12.2007 року проведено обстеження в натурі домоволодіння по вул. Молодіжна, 21 в с.Миколо-Бабанка та поточних змін не встановлено (а.с.184). Згідно довідки-характеристики №417 житловий будинок (домоволодіння) №21 по вул. Молодіжній у с. Миколо-Бабанка зареєстроване в бюро технічної інвентаризації під реєстровим №131/1 за ПСП «Промінь» (а.с.185). Як вбачається із архівної довідки Бобринецької РДА Кіровоградської області №20а від 12.04.2017 року колгосп «Рассвет» було реорганізовано у КСП «Рассвет», правонаступником якого є ПСП «Промінь» (а.с.25). Згідно копії архівної довідки №85 від 19.06.2015 року право власності [PERSON] на комплекс будівель по вул. Молодіжній, 21 в с. Миколо-Бабанка Бобринецького району за архівними даними реєстрових книг Бобринецької дільниці Кіровоградського ООБТІ не зареєстроване (а.с.95). Відповідно звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій 1/20 частини комплексу будівель (гаражу), що розташований за адресою: вул. Молодіжна, 21, с. Миколо-Бабанка Бобринецького району Кіровоградської області, встановлено його відповідність вимогам надійної і безпечної подальшої експлуатації, а також відповідність нежитлової будівлі пожежним, санітарним, архітектурно-будівельним нормам (а.с.130-142). Згідно архівної довідки №91 від 25.06.2015 року право власності [PERSON] на приміщення корівника в с. Миколо-Бабанка Бобринецького району за архівними даними реєстрових книг Бобринецької дільниці Кіровоградського ООБТІ не зареєстроване (а.с.96). Відповідно до технічного паспорту на нежитлову будівлю за адресою: вул. Харитонова, 112, с. Миколо-Бабанка Бобринецького району Кіровоградської області, її загальна площа становить 214,9 кв.м., основна 214,9 кв.м. (а.с.16-18). Відповідно звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій нежитлового приміщення (склад), що розташований за адресою: вул. Харитонова, 112, с. Миколо-Бабанка Бобринецького району Кіровоградської області встановлено його відповідність вимогам надійної і безпечної подальшої експлуатації, а також відповідність нежитлової будівлі пожежним, санітарним, архітектурно-будівельним нормам (а.с.119-129). Як вбачається з довідок [PERSON] сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області від 29.03.2017 року №№170,171 [PERSON] у період з червня 2002 року по 10 червня 2014 року дійсно користувався складським приміщенням, площею 214,9 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Харитонова, 112, с. Миколо-Бабанка Бобринецького району Кіровоградської області, та сплачував земельний податок на земельну ділянку під складським приміщенням згідно нарахування. З червня 2014 року складським приміщенням користується [PERSON] (а.с.14-15). Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті та згідно ч.2 ст.1268 цього Кодексу не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. ч. 1, 3, 4 статті 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв'язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов'язання доставки. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Отже, в суді було документально підтверджено майнове право спадкодавця [PERSON] на належне йому складське приміщення (корівник), загальною площею 214,9 кв.м., розташоване у с. Миколо-Бабанка Бобринецького району Кіровоградської області, вул. Харитонова, 112, та право спільної власності на 1/20 частину комплексу будівель, що становить цілий гараж, площею 65 кв.м., розташовану у с. Миколо-Бабанка Бобринецького району Кіровоградської області, вул. Молодіжна, 21. Позивач є спадкоємцем померлого за законом, прийняла спадщину відповідно до вимог законодавства, а відтак має право на визнання права власності на складське приміщення (корівник), передане спадкодавцю в рахунок майнового паю за майновим сертифікатом, та право на визнання за ним право спільної сумісної власності на 1/20 частину комплексу будівель, що становить цілий гараж в порядку спадкування, придбаного спадкодавцем разом із [PERSON] за договором купівлі-продажу від 21.12.2007 року, однак у звязку із відсутністю відмітки про виділення майна в натурі у майновому сертифікаті та державної реєстрації права власності на вказане нерухоме майно на імя спадкодавця у бюро технічної інвентаризації, позивач позбавлена можливості оформити своє спадкове право у встановленому законодавством порядку. Згідно частини 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, крім цього ст. 16 цього ж кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Стаття 392 цього ж кодексу передбачає, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на те, що позивач є спадкоємцем померлого за законом, прийняла спадщину відповідно до вимог законодавства, однак її право власності не визнається, що підтверджено вищевказаною постановою нотаріуса, а відтак за правилами ст. 392 ЦК України має право на визнання права власності на вказане спадкове майно в порядку спадкування. За змістом ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що відповідач [PERSON] визнала позов в повному обсязі, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому у суду є підстави його прийняти, що є також самостійною підставою для задоволення позовних вимог. Таким чином, з огляду на вище викладене, оскільки спадкодавець помер, а право власної позивача на спірне спадкове майно не визнається, що підтверджується вищевказаною постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з врахуванням загальних засад цивільного законодавства суд приходить до висновку, що право власності позивача підлягає захисту в судовому порядку, а відповідно позов підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають залишенню по фактично понесених позивачем.

Outcome: approved