Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

Представник позивача АТ «Ощадбанк» в особі філії - ХОУ АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , у якому просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «Ощадбанк» в особі філії - Харківського обласного управління АТ "Ощадбанк" заборгованість за кредитом за ДКБО фізичних осіб та Заявою на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) у загальному розмірі 19886,16 грн. та судові витрати у розмірі 2102,00 грн. Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги представник позивача посилається на те, що 13.12.2018 між АТ «Ощадбанк» в особі філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, (далі - ДКБО), який розміщений на інтернет-сторінці Банку www/oschadbank.ua, до умов якого, Відповідач приєднався підписавши заяву про приєднання та Заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), якою він погодився на одержання Кредиту та його умови. В результаті чого, Банк встановив відповідачу відновлювальну кредитну лінію у розмірі 17000,00 грн. на строк 60 місяців, з процентною ставкою 38% (тридцять вісім процентів річних) на картковий рахунок з використанням платіжної картки (п.6 пп..6.3.-6.6 Заяви). Відповідач у порушення умов вказаного договору не виконав належним чином свої грошові зобов`язання за Договором, у зв`язку з чим, виникла прострочена заборгованість кредитом, що обліковується на картковому рахунку, станом на 03.09.2020 за ним утворилась заборгованість у розмірі 19886,16 гривень, яка складається з основної заборгованості у розмірі 16536,18 гривень, заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом у розмірі 2488,98, загальної суми заборгованості за РКО (комісія) 448,45 гривень, загальної суми нарахованої пені в розмірі 138,52 грн., трьох процентів річних на суму простроченого кредиту в розмірі 233,70 грн., трьох процентів річних на суму нарахованих та несплачених процентів у розмірі 40,33 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, що є порушенням законних прав ті інтересів АТ «Ощадбанк», у зв`язку з чим останній вимушений звернутись до суду з даним позовом. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.10.2020 справу передано для розгляду судді Колесник С.А. На виконання вимог ч.6 ст.187 ЦПК України судом 16.10.2020 направлено запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - відповідача у справі та 28.10.2020 отримано відповідну довідку. Відповідно до вимог ч. 2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. За умов ч.6 ст. 19 ЦПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються, зокрема, малозначні справи. Ціною даного позову позивачем зазначена сума 19886 грн. 16 коп., що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно із положеннями п.2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України ця справа є малозначною і на підставі п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України, підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 03.11.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, 03.12.2020 до суду надійшла заява представника АТ «Ощадбанк» Рябової С.П. про розгляд справи без участі сторони позивача, зазначено, що заявлені позовні вимоги підтримують та просять задовольнити, у разі існування умов до заочного розгляду справи не заперечує проти ухвалення заочного рішення, з його наслідками ознайомлені (а.с.32).. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час і місце судових засідань повідомлялась (а.с.31,35,37). Частиною 1 ст.131 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (ч.3 ст.131 ЦПК України). Згідно ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч.2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідач не використала наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явилась у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у її відсутності до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надала, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Відповідно до ухвали суду від 27.01.2021, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлялась про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Судом встановлені наступні фактичні обставини. 13 грудня 2018 року між АТ «Державний ощадний банк» в особі філії Харківського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було підписано договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, (далі - ДКБО), який розміщений на інтернет-сторінці Банку www/oschadbank.ua. (а.с.12) Пунктами 3.1, 3.2 цієї заяви визначено, що шляхом підписання заяви про приєднання до договору, Клієнт беззастережно приєднується до договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви на приєднання розміщена на інтернет - сторінці банку www/oschadbank.ua. та укладає з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. Відповідно до умов договору банк відкриває на ім`я клієнта поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використання електронного платіжного засобу (далі - картка/платіжна картка) за дебетовою-кредитною схемою. Відповідно до підписаної 13 грудня 2018 року між та АТ "Ощадбанк" в особі філії Харківського обласного управління АТ "Ощадбанк" та [PERSON] заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), [PERSON] було встановлено кредитний ліміт на картковий рахунок № [NUMBER] у розмірі 17000,00 гривень, на строк - 60 місяців, зі сплатою 38% річних за користування кредитними коштами (а.с.13). Згідно з п.1.14., пп.1.14.1 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с.7-11), відповідач зобов`язався використати кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені договором. Пунктом 1.20 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб визначено, що погашення заборгованості за картковим рахунком, в тому числі за кредитом та нарахованими процентами, здійснюється шляхом договірного списання коштів з карткового рахунку клієнта відповідно до цього договору, у тому числі за рахунок коштів за послугою «Мобільні заощадження» та коштів, що визначені клієнтом для здійснення розрахунків за товари та послуги в мережі інтернет з використанням реквізитів віртуальної картки. У разі недостатності (відсутності) коштів на картковому рахунку клієнт зобов`язаний внести кошти на такий рахунок безготівковим шляхом готівкою до каси банку. Відповідно до п. 1.23 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, будь-яке невиконання клієнтом умов договору породжує у банка право достроково відкликати кредит, а у клієнта створює обов`язок достроково погасити заборгованість за кредитом в повному обсязі та сплатити всі інші платежі, передбачені Договором. Пунктом 1.28 договору передбачено право банку вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за договором та застосувати процедуру звернення стягнення на майно клієнта згідно із законодавством (в т.ч. звернути стягнення на грошові кошти, що розмішені на будь-якому рахунку клієнта), у випадку невиконання або неналежного виконання клієнтом зобов`язань щодо вчасного повернення кредиту (в тому числі сплати суми обов`язкового щомісячного платежу), сплати процентів за користування ним та інших платежів. Відповідач всупереч умов договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та підписаної заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту), і ст. ст.525, 1049 ЦК України у повному обсязі взятих на себе зобов`язань за договором не виконала, у зв`язку з чим станом на 03 вересня 2020 року за нею утворилась заборгованість у розмірі 19886,16 гривень, яка складається з основної заборгованості у розмірі 16536,18 гривень, заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом у розмірі 2488,98 гривень, загальної суми нарахованої пені в розмірі 138,52, загальної суми заборгованості за РКО (комісія) 448,45 грн., трьох процентів річних на суму простроченого кредиту в розмірі 233,70 грн., трьох процентів річних на суму нарахованих та несплачених процентів у розмірі 40,33 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості та звітом щодо розрахунку сум інфляційних втрат та 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом, наданими ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (а.с.16-18). Таким чином, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Оскільки [PERSON] у встановлений договором строк не сплатила суму кредиту, проценти за користування кредитом, тобто не виконала зобов`язання належним чином відповідно до умов договору, ці суми підлягають стягненню з неї на користь позивача. Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2 статті 77 ЦПК України. Згідно ст. ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2102,00 грн. Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 КПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (100%), та стягує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 2102 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved