Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Ліквідатор Кредитної спілки "Єдність" Тихончук Л.Х. звернувся до суду з позовом про поновлення строку звернення до суду та солідарне стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 42456,27 грн. та 424,56 грн. судового збору. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що постановою Господарського суду Рівненської області від 13.06.2012 року, Кредитна спілка «Єдність» визнана банкрутом та введено процедуру ліквідації підприємства. Ухвалою Господарського суду Рівненської області суду від 03 квітня 2013 року, ліквідатором Кредитної спілки «Єдність» призначено арбітражного керуючого Тихончука Л.Х. В ході проведення ліквідаційної процедури ліквідатору КС «Єдність» Тихончук Л.Х. стало відомо, про існування боргу, який виник на підставі кредитного договору від 10 вересня 2007 року №1011-к, відповідно до якого, позивач, надав відповідачу - [PERSON] кредит у розмірі 4421,05 гривень, які вона зобовязувалася повернути та сплатити за його користування відсотки у розмірі 24% річних, з кінцевим строком повернення кредиту 10 березня 2009 року. Позивач прийняті на себе зобовязання за кредитним договором №1011-к від 10.09.2007 року виконав, надавши [PERSON] кредит. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання відповідачем своїх зобов'язань, між Кредитною спілкою "Єдність" та [PERSON] 10 вересня 2007 року, було укладено договір поруки №918п. Проте, відповідач [PERSON], порушила взяті на себе договірні зобов'язання, у зв'язку з чим, станом на 01.03.2015 року, за нею рахується заборгованість в розмірі 42456,27 грн., з яких: 2126,05 грн. - заборгованість за кредитом, 40330,22 грн. - проценти згідно п.7.1 кредитного договору, які позивач просить стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] солідарно. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задоволити. До початку розгляду справи від відповідачів [PERSON] та [PERSON] до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, у задоволенні позову просять відмовити, у звязку з пропуском строків позовної давності. Окрім того, 26.05.2015 року від відповідача [PERSON] до суду надійшло заперечення, де вона зазначила, що згідно п.п.1.2.1. кредитного договору, остаточне повернення кредиту здійснюється до 10 березня 2009 року. При цьому, строк позовної давності, слід обраховувати саме з 15 липня 2008 року, тобто від дати предявлення позивачем до неї вимоги про повернення кредиту. Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, у зв'язку з наступним. В судовому засіданні встановлено, що 10 вересня 2007 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № 1011-к, та надано останній 4421,05 гривень, зі сплатою 24% річних за користування кредитом з кінцевим терміном погашення 10 березня 2009 року (а.с.5-8). 10 вересня 2007 року між Кредитною спілкою "Єдність" та [PERSON] укладено договір поруки №918-п, яким встановлено, що поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання [PERSON] усіх її зобов'язань, що виникли з умов кредитного договору №1011-к від 10.09.2007 року (а.с.10-11). Однак, всупереч умов кредитного договору, відповідач [PERSON] у встановлені договором терміни не здійснювала платежів для погашення кредиту та процентів, чим порушила взяті на себе зобов'язання. Станом на 01.03.2015 року заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом становить 42456,27 грн., в тому числі: 2126,05 грн. заборгованість за кредитом, та 40330,22 грн. процентів згідно п.7.1 кредитного договору, що підтверджується довідкою від №01-20/266 від 20.03.2015 (а.с.4). Ухвалою господарського суду Рівненської області від 03 квітня 2013 року ліквідатором Кредитної спілки "Єдність" призначено арбітражного керуючого Тихончук Л.Х. (а.с. 18-19). Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановленому договором. Відповідно до ст.ст. 611, 615 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Ст. 631 ЦК України визначає, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно п.1.2.1 кредитного договору, надання кредиту здійснюється 10 вересня 2007 року. Пунктом 10.1 договору, передбачено, що строк дії даного договору встановлюється з дня укладання цього договору і до повного погашення суми кредиту, процентів, плати за кредит, інших зобовязань, які виникають з умов даного договору. Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно п.п.1.3.5 кредитного договору, термін сплати обовязкових платежів (частини основного боргу за кредитом) по «04» число (включно) кожного місяця, починаючи з місяця, що є наступним за місяцем, у якому був виданий кредит або були нараховані проценти. Сплата обовязкових платежів здійснюється у відповідності до додатку (графіка), що є невідємною частиною даного договору (а.с.9). Вимогами від 15 липня 2008 року №1172, №1173, Кредитна спілка "Єдність" повідомила відповідачів про необхідність дострокового повернення заборгованості по кредиту до 25 липня 2008 року (а.с.13,14). Згідно довідки №01-20/266 від 20.03.2015 року, останній платіж в розмірі 1300 грн. [PERSON] здійснила 20 жовтня 2008 року. Починаючи з 21 жовтня 2008 року, будь-яке погашення кредитної заборгованості, нею не здійснювалось ( а.с.4). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Як зазначалося вище, сторони встановили, як строк дії договору - до моменту виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе зобов'язань, так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів, останній з яких у визначеній сумі підлягав виконанню в строк до 10 березня 2009 року. Таким чином, графіком платежів, який є складовою частиною договору, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору (пп. 1.3.5 договору). Строк виконання кожного щомісячного зобовязання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] припинила виконувати щомісячні зобов'язання з погашення кредиту з листопада 2008 року, у той час як до суду позивач про стягнення заборгованості, звернулася лише 06 квітня 2015 року. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Згідно п.9.9 кредитного договору, сторони погоджують, що до правовідносин, повязаних з укладанням та виконанням цього договору застосовується строк позовної давності тривалістю 3 роки. За змістом ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами щомісячно до 04 числа та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Аналогічна позиція викладена у постанові судової палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 19 березня 2014 року справа (№ 6-20цс14), де зазначено, що аналізуючи умови договору сторін і зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку про те, що у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Разом із тим, враховуючи, що позивач вимогами від 15 липня 2008 року за №1172, №1173 визначив остаточною датою повернення заборгованості по кредиту, пені та неустойці 25 липня 2008 року, тому аналізуючи умови договору сторін та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку про те, що початок перебігу строку позовної давності слід обраховувати у межах трирічного строку, починаючи з 26 липня 2008 року. Строк дії, якого сплинув 26 липня 2011 року. При цьому, позов до суду позивачем подано лише 06 квітня 2015 року (а.с.2), тобто за межами трирічного строку позовної давності. У відповідності до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тому, вимога позивача про поновлення строків звернення до суду є безпідставним. Посилання позивача у позовній заяві на п.10.1 Кредитного договору, згідно якого, строк дії даного договору встановлюється з дня укладання цього договору і до повного погашення суми кредиту, процентів, плати за кредит, інших зобовязань, які виникають з умов даного договору, не є встановленим сторонами строком дії договору, оскільки така умова суперечить частині першій статті 252 ЦК України, якою передбачено, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed