Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

06 липня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], просив виселити відповідача з належної йому частки житлового будинку № 66 по вул. Привільній в м. Миколаєві; зобов'язати відповідача: не чинити перешкод в користуванні належними йому (позивачу) 28/100 частками цього житлового будинку, передати дублікати ключів від хвіртки та вхідних воріт, оригіналів ключів від гаражу та належної позивачу виділеної частки, а також стягнути 5000 грн. 00 коп. на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої внаслідок порушення права власності, розподілити судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на ті обставини, що він є співвласником (в 1/3 частці) спірного житлового будинку, і така його частка виділена в натурі на підставі судового рішення. В свою чергу, відповідач безроздільно володіє цілим житловим будинком та чинить перешкоди як в користуванні виділеної частки в житловому будинку, так і взагалі доступі на територію земельної ділянки, закріпленої за житловим будинком. 20 жовтня 2015 року позивач збільшив позовні вимоги, додатково просив на підставі тих же обставин виселити [PERSON] з належних позивачу 28/100 часток житлового будинку № 66 по вул. Привільній в м. Миколаєві та зобов'язати звільнити частку позивача в спірному житловому будинку від належного їй майна. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, підтвердила викладені в позовній заяві обставини. Суду додатково пояснила, що оскільки рішення суду про реальний поділ житлового будинку в натурі не виконане через перешкоди, що чинить відповідач як позивачу, так і державному виконавцю, окремого входу до належного позивачу житлового приміщення не існує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Відомостей про поважність причин неявки відповідача в судове засідання матеріали справи не містять. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Вислухавши представника позивача, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим 20 вересня 2011 року державним нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 5-962, 1/3 частка житлового будинку № 66 по вул. Привільній в м. Миколаєві належить на праві власності [PERSON] Право власності позивача зареєстроване 21 вересня 2011 року у порядку, передбаченому законом, що діяв на час набуття такого права, а саме КП ММБТІ за реєстровим номером 34623305, номер запису 8195 в книзі 38. Як слідує з рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 05 листопада 2014 року, постановленого в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про реальний поділ житлового будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою, що набрало законної сили 17 листопада 2014 року, решта 2/3 часток житлового будинку № 66 по вул. Привільній в м. Миколаєві належить на праві власності [PERSON] Цим же судовим рішенням позов [PERSON] задоволений, проведений реальний поділ житлового будинку № 66 по вул. Привільній в м. Миколаєві шляхом виділення в натурі [PERSON] в житловому будинку літ. "А,а": приміщення житлової кімнати 1-3, площею 19,2 кв.м.; надвірні будівлі і споруди: гараж літ. "Г", навіс, літ. "П", та по 1/3 частці вод. колонки № 9, басейну № 2, огорож з воротами та хвірткою № 3, 4, 5, 6, 7, 8 та замощення № І, ІІ. Решта нерухомого майна залишена у власності [PERSON] Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 05 листопада 2014 року не виконане та відповідач чинить перешкоди позивачу як у виконанні судового рішення, так і у його доступі до виділених у його власність житлового приміщення, надвірних будівель і споруд. Відповідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1-3, 5 ст. 319 ЦК України \~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. В силу ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Згідно ч. 1 - 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. В силу ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. На підставі ст. 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі викладеного суд доходить висновку, що право позивача щодо володіння, користування та розпорядження належними йому 28/100 частками житлового будинку № 66 по вул. Привільній в м. Миколаєві є порушеними відповідачем, а тому підлягають судовому захисту шляхом виселення відповідача з житлової кімнати 1-3 в житловому будинку літ. "А,а", покладення на відповідача зобов'язання звільнити належні позивачу 28/100 часток житлового будинку № 66 по вул. Привільній в м. Миколаєві від належного їй майна, а саме: приміщення житлової кімнати № 1-3 у житловому будинку літ. "А.а", приміщення гаражу літ. "Г" та з-під навісу літ. "П"; вселення позивача до житлової кімнати 1-3 в житловому будинку літ. "А,а"; покладення на відповідача обов'язку не чинити позивачу перешкод в користуванні належними йому 28/100 частками житлового будинку № 66 по вул. Привільній в м. Миколаєві, а також покладення на відповідача зобов'язання передати позивачу дублікати ключів від хвіртки та вхідних воріт до житлового будинку № 66 по вул. Привільній в м. Миколаєві, а також оригінал (в наявному комплекті) ключів від гаражу літ. "Г". Так як окремого входу до житлової кімнати 1-3 в житловому будинку літ. "А,а" не існує, то і відсутні підстави для покладення на відповідача обов'язку передати позивачу оригінали ключів вхідних дверей до цієї кімнати. Моральну шкоду, заподіяну позивачу внаслідок порушення його прав власника з боку відповідача, суд оцінює в 500 грн. 00 коп. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: partial