Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 9 714,50 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 77 618,89 грн., та судові витрати в сумі 776,19 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 29.05.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно з яким позивач надав позичальнику [PERSON] кредит у розмірі 13 090,36 доларів США строком до 28.05.2015 року зі сплатою відсотків. Для забезпечення належного виконання позичальником умов кредитного договору між банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки, згідно з яким останній взяв на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями [PERSON] з виконання умов кредитного договору. Однак, позичальник [PERSON] взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує, поточні платежі по кредиту та нараховані відсотки згідно графіку не сплачує, на попередження не реагує. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 12.12.2014 року провадження у даній справі в частині вимог до [PERSON] закрито на підставі п. 6 ч. 1 ст. 205 ЦПК України. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, наведених у заяві, та просив вимоги задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. З матеріалів справи вбачається, що 29.05.2008 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № LVH9AN12384767, згідно з яким позивач надав позичальнику [PERSON] кредит у розмірі 13 090,36 доларів США строком до 28.05.2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов'язувався здійснювати погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами в порядку, визначеному умовами договору. Судом встановлено, що позичальником [PERSON] неналежним чином виконувались зобов'язання, прийняті ним за умовами кредитного договору. Згідно з розрахунком заборгованості станом на 13.06.2013 року заборгованість [PERSON] перед позивачем за кредитом становить 9 714,50 доларів США, що за курсом НБУ складає 77 618,89 грн. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, порукою. Нормами ст. 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з договором поруки № LVH9AN12384767 від 25.08.2011року, укладеним між ПАТ КБ "Приватбанк" та відповідачем [PERSON], останній взяв на себе зобов'язання відповідати за виконання позичальником [PERSON] умов кредитного договору та відповідно до п. 4 договору поруки, зобов'язується нести солідарну відповідальність у випадку його невиконання чи неналежного виконання позичальником. Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER]від 20.01.2014 року, [PERSON] помер [INFO]. В силу приписів ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Згідно з положеннями ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1282 ЦК України визначено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. За наведених обставин суд приходить до висновку, що зобов'язання [PERSON] за кредитним договором від 29.05.2008 року № LVH9AN12384767 не пов'язані нерозривно з особою боржника та можуть бути виконані іншою особою, а саме, спадкоємцем в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У відповідності до листа Шостої Львівської державної нотаріальної контори від 14.07.2014 року № 1124/01-16свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] не видавались, спадкоємці відсутні. В силу норм ст. 1268 - 1270 ЦК України спадкоємці після смерті позичальника [PERSON] відсутні. Положеннями ст. 607 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає. З урахуванням наведеного зобов'язання за кредитним договором від 29.05.2008 року № LVH9AN12384767, укладеним між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON], припинилися неможливістю їх виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає. Згідно з ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання. Таким чином, порука [PERSON] за договором № LVH9AN12384767 від 25.08.2011року, укладеним між ним та ПАТ КБ "Приватбанк", припинилася внаслідок припинення основного зобов'язання та вимоги позивача в частині солідарного стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є безпідставними та не підлягають задоволенню. Суд не приймає до уваги твердження представника позивача щодо фактичного прийняття спадкоємцями [PERSON] спадщини після смерті останнього та необхідності стягнення з них заборгованості за кредитним договором, оскільки вказаний факт не встановлений в передбаченому чинним законодавством порядку та позивачем всупереч приписів ст.ст. 57 - 60 ЦПК України не надано жодних належних та допустимими доказів на підтвердження вказаних обставин. До того ж, ч. 3 ст. 559 ЦК України визначено, що порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. В договорі поруки № LVH9AN12384767 від 25.08.2011року відсутні умови, згідно з якими поручитель поручається за нового боржника у разі переведення боргу на іншу особу. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed