Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 197588,96грн. Вимоги позову вмотивовані тим, що 16.10.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №11234726000, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 127200,00грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,00%, на строк з 16.10.2007 року до 16.10.2014 року, а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування кредитом в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором згідно встановленого графіку погашення заборгованості. 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до умов якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ «УкрСиббанк» передає ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює кредитора ПАТ «УкрСиббанк» у зазначених зобов'язаннях. Внаслідок передачі від ПАТ «УкрСиббанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Відповідно до вищевказаного договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги по Кредитному договору №11234726000 від 16.10.2007 року. У зв'язку з недотриманням [PERSON] зазначених умов кредитного договору, станом на 31.07.2015 року загальна заборгованість відповідача перед позивачем складає 197588,96 грн., з яких: 108986,61грн. - тіло кредиту; 88602,35грн. - відсотки за користування кредитом, стягнення яких є предметом позовних вимог. Представник позивача ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав частково, заперечував проти стягнення з нього на користь позивача нарахованих відсотків за користування кредитними коштами. (а.с.87) Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. На підставі Постанови Правління Національного банку України № 150 від 02.03.2015 року „Про віднесення Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних", Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів №51 від 02.03.2015 року та Рішення дирекції Фонду гарантування вкладів №71 від 08.04.2015 року, запроваджено тимчасову адміністрацію у ПАТ „Дельта Банк" строком на шість місяців з 03.03.2015 року по 02.09.2015 року. Призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ „Дельта Банк" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова Владислава Володимировича. (а.с. 27-34) Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Під кредитними правовідносинами розуміють такі, що виникають з приводу надання (передачі, використання) грошових коштів на умовах повернення. Відповідно до ст. 2 Закону України „Про банки та банківську діяльність", банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 16.10.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11234726000, згідно умов якого Банк зобов'язується надати позичальнику, а останній зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти в сумі 127200,00грн. та сплатити плату за кредит в порядку і на умовах, зазначених договором не пізніше 16.10.2014 року. Процентна ставка за користування кредитом - 13,00% річних (а.с.5-20). Відповідно до положення п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. (ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України) Згідно статті 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В разі заміни кредитора у зобов'язанні первісний кредитор повністю або у визначеній частині вибуває із зобов'язання, а на його місце приходить новий кредитор. При цьому зміст зобов'язання, тобто обсяг прав та обов'язків його сторін залишається незмінним. Отже, виходячи із загальних правил та положень даної статті, до нового кредитора переходять всі права первісного кредитора. 08.12.2011 року між ПАТ „УкрСиббанк" та ПАТ „Дельта Банк" було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до умов якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором ПАТ „УкрСиббанк" продає (відсткпає) ПАТ „Дельта Банк" права вимоги за кредитними та передає їх покупцеві, внаслідок чого ПАТ „Дельта Банк" замінює кредитора ПАТ „УкрСиббанк" у зазначених зобов'язаннях, внаслідок передачі від ПАТ „УкрСиббанк" до ПАТ „Дельта Банк" прав вимоги до боржників, до ПАТ „Дельта Банк" переходить право вимоги від боржників виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. (а.с.24-25) Відповідно до Витягу з Акту прийому-передачі Документації за Договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами 08.12.2011 року, складеного 20.02.2012 року ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк», на виконання п. 4.2. Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами ПАТ «УкрСиббанк» передав, а ПАТ «Дельта Банк» прийняв документи щодо стягнення заборгованості боржників, серед іншого, боржника [PERSON] за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11234726000. (а.с.26) Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набуто прав нового кредитора за зобов'язаннями відповідача [PERSON], передбачених Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11234726000 від 16.10.2007 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України) Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. (ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України) Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Нормами ст. 525 ЦК України встановлена неприпустимість односторонньої відмови від зобов'язання або одностороння зміна його умов. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З огляду на викладене, в розрізі даного спору вбачається, що між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються укладеним Кредитним договором, та у зв'язку із неналежним виконанням боржником [PERSON] умов Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11234726000 від 16.10.2007 року, у позивача, як у нового кредитора за спірними зобов'язаннями, виникло право вимоги стягнути з відповідача заборгованість по кредиту, по відсоткам за користування кредитом, а також передбачених Договором санкцій. Як убачається з матеріалів справи та наданих позивачем розрахунків, відповідачем [PERSON] порушено умови Кредитного договору №11234726000 від 16.10.2007 року в частині своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, у зв'язку з чим станом на 31.07.2015 року загальна заборгованість відповідача перед позивачем складає 197588,96грн., з яких: 108986,61грн. - сума заборгованості за кредитом; 88602,35грн. - сума заборгованості за відсотками, що підтверджено наявними в матеріалах справи розрахунками заборгованості, перевіреними судом та не ос пореними відповідачем (а.с.23; 73) Згідно ст.559 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки кошти за кредитним договором в належному розмірі повернуто не було, за даними кредитними зобов'язаннями позивачем правомірно нараховано відсотки та заявлено вимогу про їх стягнення. Тому посилання відповідача на безпідставність нарахування процентів за користування кредитними коштами є необґрунтованими. Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню прострочена заборгованість за Кредитним договором №11234726000 від 16.10.2007 року на загальну суму 197588,96грн. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи, що на час звернення до суду з даним позовом, відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору, суд присуджує до стягнення з відповідача [PERSON] в дохід держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3654,00 грн. На підставі викладеного, ст. 512-516, 525, 526, 530, 536, 559, 610, 611, 625, 629, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved