Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилається на те, що відповідно до договору від 18.04.2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 2500 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Станом на 30.06.2014року заборгованість відповідача за кредитом складає 9513,29грн., в тому числі: 2429,71грн. - заборгованість за кредитом, 4670,63грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1483,75грн. заборгованість по пені та комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 429,20грн.- штраф (процентна складова). У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні відносно задоволення позову заперечила заявила про застосування позовної давності та вказала, що позивачем позовні вимоги не доведено. Дослідивши та оцінивши докази по справі, судом встановлено наступні обставини. 18.04.2007 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем [PERSON] укладено договір згідно якого відповідач отримав кредит у сумі 2500 гривень зі сплатою відсотків у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. П.3.2 умов та правил надання банківських послуг передбачено, що позичальник зобов'язується погашати кредит у порядки та строки відповідно до Заяви, сплатити відсотки, винагороди та комісії, не пізніше. Згідно п.3.3 цих умов банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом. Відповідно до п.п. 6.5, 8.6 Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту та відсоткам за його користування, сплачувати комісії згідно договору. При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500грн. + 5% від суми позову. Заслухавши пояснення, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковий для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 526, 611 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. У разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом. Як вбачається із ч.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 625, ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Позивач стверджує, що відповідач [PERSON] не виконує належним чином зобов'язання кредитного договору від 18.04.2007 року по погашенню кредиту та відсотків за користування кредитними коштами. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 30.06.2014року заборгованість відповідача за кредитом складає 9513,29грн., в тому числі: 2429,71грн. - заборгованість за кредитом, 4670,63грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1483,75грн. заборгованість по пені та комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 429,20грн.- штраф (процентна складова). Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.257, ч.4 ст.267 ЦК України, Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. У даному випадку, строк позовної давності щодо щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо кредиту - з часу закінчення терміну дії картки. Судом неодноразово за клопотанням відповідача позивачу направлялись запити до позивача про витребування детального розрахунку заборгованості за кредитним договором. Так, надана позивачем виписка про рух коштів за рахунком відповідача взагалі не завірена банком, позивачем не підтверджено належними доказами факт проведення чи не проведення платежів відповідачем за кредитом після 06.05.2009 року, який стверджує, що термін дії кредитної картки закінчився у квітні 2010 року та платежі за кредитом після вказаної дати не здійснювались. Також, відповідачем не підписувалися Умови і правила надання банківських послуг, що додані позивачем до позовної заяви в обґрунтування її вимог. Відтак, позивачем не доведено сплату коштів відповідачем за кредитом після 2009 року, пропущено строк позовної давності, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed