Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

24.10.2014 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулось в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Вказує, що відповідно до укладеного договору № б/н від 18.11.2010 року [PERSON] 18.11.2010 року отримав кредит у розмірі 3600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, кредитні кошти не повертав відповідно до умов встановленого договору, а тому станом на 05.10.2014 року заборгованість за кредитним договором становить 11655,67 грн. Просить стягнути із відповідача вказану заборгованість та судові витрати. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.04.2015 року до участі як правонаступників відповідача [PERSON] у даній справі було залучено [PERSON], [PERSON] [PERSON] Представник позивача Гедько О.Д. у судове засідання не з'явилася, подала на адресу суду заяву, якою просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідачі [PERSON], [PERSON] [PERSON] у судове засідання не з'явился, про причини неявки суд не повідомили, заперечень чи пояснень по суті заявлених вимог не подали, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, з врахуванням наступного. Судом встановлено, що на підставі заяви від 18.11.2010 року відповідач ознайомившись з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку оформив на своє ім'я платіжну картку "Універсальна" з кредитним лімітом, погодився, що дана заява разом із пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг (далі - Умови), а також Тарифами складають між ним та позивачем договір про надання банківських послуг, ознайомився і погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді, зобов'язався виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Приватбанку www.privatbank.ua (а.с.7). В той же день, відповідачу була надана для ознайомлення довідка про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна 30 днів пільгового періоду" та приклади розрахунку суми плати за її користування (а.с.8). Із наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.5-6) вбачається, що заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ "ПриватБанк" становить 11655,67 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 3428,23 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 5501,84 грн., заборгованість за пенею та комісією - 1684,38 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 531,22 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3-2.1.1.2.4 Умов, відповідач надав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і надав право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт, а підписавши вищевказаний договір відповідач безумовно погодився прийняти будь-який кредитний ліміт вставлений банком. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі й сплата неустойки. Як вбачається із п.п. 1.1.2.5 - 1.1.2.6 Умов, відповідач зобов'язувався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії по умовах, передбачених цим договором, а у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у т.ч. простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісії. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO], що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть № 00014987514 від 29.01.2015 року. Як вбачається із відповідей Другою Луцької державної нотаріальної контори від 11.02.2015 року, Першої Луцької державної нотаріальної контори від 03.02.2015 року та Луцької районної державної нотаріальної контори від 11.02.2015 року, спадкові справи після смерті [PERSON], який помер [INFO] не заводились. Відповідно до ст. 1216ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За положеннями ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки [PERSON] помер, то до його спадкоємців відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України, перейшли всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на чає відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. В той же час, за нормою ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Аналізуючи вищевказані положення, суд дійшов висновку, що для прийняття спадщини спадкоємцю, який на час смерті постійно проживав зі спадкодавцем, не потрібно звертатися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, він вважається таким, що прийняв спадщину автоматично. Судом встановлено, що на день смерті відповідача [PERSON], останній проживав із матір'ю [PERSON], [INFO], батьком [PERSON], [INFO], інвалідом ІІ групи та братом [PERSON], [INFO], інвалідом ІІ групи, що вбачається із довідки Буянівської сільської ради від 26.03.2015 року про склад сім'ї та проживання. Із ч. 5 ст. 1268 ЦК України вбачається, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Так, із матеріалів справи не встановлено обставин, що [PERSON], [PERSON] [PERSON] у встановленому законом порядку, відмовились від спадщини після смерті [PERSON], суд вважає встановленим той факт, що [PERSON], [PERSON] [PERSON], як спадкоємці, прийняли спадщину після смерті [PERSON], в зв'язку з чим є належними відповідачами по цій справі. Відповідно до вимог п. 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" № 5 від 30 березня 2012 року - з урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальником за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Згідно ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Із ч.1 ст. 1267 ЦК України встановлено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Законом передбачено обов'язок спадкоємців задовольнити вимоги кредитора спадкодавця в межах одержаного в спадщину майна. Відповідачі у судове засіданні не з'явилися, пояснень чи заперечень по суті заявлених вимог не подали, а тому суд дійшов висновку, що з останніх слід стягнути у рівних частках на користь позивача заборгованість за вищевказаним кредитним договором, тобто по 3885,22 грн. з кожного. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, із [PERSON] слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн., оскільки відповідачі [PERSON] та [PERSON] є інвалідами ІІ групи вони звільняються від сплати судового збору.

Outcome: approved