Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

І. Описова частина Стислий зміст позовних вимог позивача та позиції відповідача До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 10 вересня 2020 року надійшла позовна заява, в якій [PERSON] просить визначити місце проживання дитини [PERSON] та звільнити її від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що 27.10.2006 вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від подружнього сімейного життя в них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 16.06.2020 шлюб між сторонами було розірвано. Судовим наказом Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 18.05.2020 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 ( однієї/четвертої ) частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до повноліття дитини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Вона на даний час проживає в окремому будинку, який винайняла і дитина проживає біля неї та перебуває на повному її утриманні. Під час розлучення дитина проживала не з відповідачем, а біля бабусі, матері відповідача. На даний час дитина проживає з нею, вона не забороняє дитині в спілкуванні з батьком та бабусею. На даний час позивачка працює, винаймає житло в якому створені всі належні умови для дитини. Відповідач не працює і проживає за рахунок сплачуваних нею аліментів. Крім того без її згоди в їх спільному будинку зареєстрував співмешканку, що спонукало позивачку звернутися до суду з позовом про визначення місця проживання дитини та звільнення від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Представник позивача та позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, обґрунтували обставинами викладеними у позовній заяві, просили їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та надав пояснення, що його дочка не завжди проживає із матір`ю та деколи проживає у бабусі та із ним. Водночас не згоден з приводу того щоб дитина проживала із матір`ю, так як його місце проживання також придатне для проживання доньки. На запитання суду не заперечував, що на даний час проживає разом із співмешканкою. Представник третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору Добровеличківська районна державна адміністрація Кіровоградської області, як орган опіки та піклування в судовому засіданні підтримала висновок про доцільність визначення місця проживання малолітньої [PERSON] біля матері [PERSON] . Крім того зазначила, що у [PERSON] кращі умови проживання дитини ніж у [PERSON] . Фактично для проживання у будинку [PERSON] придатна лише одна кімната де проживає він сам. Інші кімнати не придатні для проживання. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 29.09.2020 було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 03.12.2010 відмовлено в задоволенні заяви відповідача про відвід судді Майстера І.П. Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 16.11.2020 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. ІІ. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 16 червня 2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 27.10.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Добровеличківського районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 63 розірвано. Від сумісного проживання сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів цивільного стану Добровеличківського районного управління юстиції Кіровоградської області ( а.с.11). Судовим наказом Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 18 травня 2020 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 ( однієї/четвертої ) частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до повноліття дитини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 07 травня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 14.07.2020 № 96, виданого Добровеличківською селищною радою Кіровоградської області з`ясовано, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] , проживає [ADDRESS] в орендованому житлі, яке складається з 3 кімнат. Будинок обладнаний всім необхідним для перебування сім`ї: гарна сучасна кухня, чисті, світлі жилі кімнати, санвузол. Є окрема кімната для дитини. В кімнаті комфортне ліжко, шафа, письмовий стіл, одяг в достатній кількості. Біля будинку великий двір, присадибна ділянка 0,40 га. На момент обстеження дівчинки не було. Зі слів матері на даний час вона знаходиться в бабусі, але велика кількість дитячого одягу, взуття та засобів особистого вжитку, свідчить про те, що дівчинка проживає в даному будинку. Крім того, сусідка стверджує, що постійно спілкується із сім`єю і дитина знаходиться біля матері ( а.с.12). Відповідно до характеристики з місця роботи, [PERSON] працює продавцем продовольчих товарів у ТОВ "Вересень Плюс" магазин Файно маркет з 17.07.2014, позитивно характеризується по місцю роботи (а.с.13). З довідки про доходи виданої ТОВ "Вересень Плюс" від 08.07.2020 встановлено, що [PERSON] працює у ТОВ "Вересень Плюс" та займає посаду продавець продовольчих товарів, загальна суму доходу за період з 01.01.2020 по 30.06.2020 без урахування аліментів становить 59852 гривні 38 копійок ( а.с.14). Згідно з довідкою Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області від 04.06.2020 №1078 встановлено, що малолітня [PERSON] , [INFO] , дійсно з 22 березня 2020 року, на період карантину у школах, знаходиться на догляді у бабусі [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] ( а.с.15). Згідно з довідкою Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області від 28.04.2020 №1191 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] , до складу її сім`ї входить чоловік [PERSON] , донька [PERSON] ( а.с.16). Відповідно до висновку про визначення місця проживання дитини [PERSON] , наданого Добровеличківською районною державною адміністрацією як органу опіки та піклування 11 листопада 2020 року, питання визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] , було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Добровеличківської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування та рекомендовано за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] біля матері [PERSON] (а.с.29). Також суд в присутності шкільного психолога з`ясував думку дитини [PERSON] , яка повідомила, що не бажає визначатися з приводу місця її проживання так як любить і батька і матір. Водночас надала перевагу місця проживання із матір`ю. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до вимог частин 4 і 5 ст.19 СК України при розгляді судом спорів, зокрема щодо місця проживання дитини, обов`язковою є участь органу опіки і піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своїми батьками. Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Як зазначено у ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. ст.11, 12 Закону України "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Закон України "Про охорону дитинства" визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини. За приписами частини третьої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Згідно із ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначаються нею самою. Відповідно до ч.1 ст. 161 СК України передбачає, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Водночас відповідно до частини 3 статті 160 Сімейного кодексу України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до частин 1, 2 та 3 статті 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Отже у задоволенні позовних вимог в частині визначення місця проживання дитини, яка на момент розгляду справи досягла 14 років слід відмовити, оскільки дитина з 14 років самостійно визначає своє місце проживання. Щодо позовних вимог про звільнення [PERSON] від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] суд зазначає, що відповідно до ч.4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дітей), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. В судовому засіданні сторони не заперечували, що на даний час [PERSON] фактично не проживає із батьком, а докази того, що [PERSON] утримує доньку суду не надав. Водночас зі змісту акту обстеження від 14.07.2020 № 96, виданого Добровеличківською селищною радою Кіровоградської області, [PERSON] проживає із матір`ю, що також вказує і наявність речей дитини за місцем проживання матері [PERSON] . Отже суд з`ясував, що дочка сторін [PERSON] не проживає із стягувачем аліментів, а тому у нього припинилось право на отримання аліментів, що призначені на утримання спільної доньки і стягуються на користь відповідача. Також в судовому засіданні доведено, що неповнолітня [PERSON] проживає з платником аліментів та тимчасово у бабусі, а тому у зв`язку з цим відпали підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини на корись батька, який проживає окремо від дитини. Тому в цій частині право порушене право позивачки необхідно захистити і припинити стягнення аліментів на утримання дочки. Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 840 гривень 60 копійок згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial