overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

В лютому 2017 року Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Правекс-Банк" (далі ПАТ КБ "Правекс-Банк") звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилаючись на те, що [PERSON] належним чином не виконує умови кредитного договору щодо сплати кредиту та відсотків за користування ним представник позивача просить суд стягнути з відповідача 421151,36 грн. заборгованості та судовий збір. Відповідач повторно в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень проти позову не надсилав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224-226 ЦПК України. Судовим розглядом встановлено, що 28.04.2007 року ПАТ КБ "Правекс-Банк" та [PERSON] уклали кредитний договір № 12129-002/07Р. За умовами кредитного договору банк надавав позивальнику кредит у сумі 15520,00 Доларів США на наступних умовах: -строком погашення 28.04.2014 року; -відсоткова ставка за користування кредитними коштами 11,99 річних; -позивальник зобовязаний виконати зобовязання згідно з кредитним договором у повному обсязі, у тому числі, але не обмежуючись цим, повернути суму отриманих кредитних коштів та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у порядку та умовах кредитного договору, щомісячними платежами, згідно встановленого графіку сплати кредиту. У порушення норм закону та умов договору відповідач не виконує належним чином зобовязання за кредитним договором. У звязку з зазначеними порушення зобовязань по кредитному договору станом на 22.01.2017 року за відповідачем рахується заборгованість, яка складає 44466,53 Доларів США, з яких: - сума заборгованості за кредитом 8130,25 Доларів США; - сума заборгованості за відсотками 7398,93 Доларів США; - розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 15206,50 Доларів США; - розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 13730,85 Доларів США. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязуються надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Наслідки порушення договору, позичальником, передбачені ст. 1050 ЦК України, яка відсилає до ст. 549-552, 625, 1048 ЦК України та відповідає вимогам позивача. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

У серпні 2015 року позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. У судовому засіданні 11.03.2016 року представником відповідача подано заяву про витребування доказів, в якій вона просила суд забезпечити докази шляхом витребування у ПАТ КБ "ПриватБанк" наступних документів: розписку [PERSON], в якій вказано, що остання отримала грошові кошти від позивача; виписку по рахунку щодо перерахування грошових коштів у сумі 8000,00 грн. на узгоджений договором рахунок чи на вказаний [PERSON] рахунок; належним чином засвідчену копію договору від 26.11.2010 року, укладеного між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] У судовому засіданні відповідач та її представник підтримали заяву про витребування доказів та просили суд її задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, позивач про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання свого представника суд не повідомив. Відповідно до ст.133 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів. За таких обставин, зважаючи, що у заявника існують складнощі в отриманні вищезгаданих доказів, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити заяву представника відповідача [PERSON] про витребування доказів та зобов'язати ПАТ КБ "ПриватБанк" надати розписку [PERSON], в якій вказано, що остання отримала грошові кошти від позивача; виписку по рахунку щодо перерахування грошових коштів у сумі 8000,00 грн. на узгоджений договором рахунок чи на вказаний [PERSON] рахунок; належним чином засвідчену копію договору від 26.11.2010 року, укладеного між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

Позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: 61083, Україна, м. Харків, [ADDRESS], яке є власністю ВАТ "Турбоатом" з тих підстав, що відповідач в гуртожитку фактично не проживає більше ніж 3 роки, комунальні послуги не сплачує та зніматись з реєстраційного обліку не бажає. Крім того, відповідач в трудових відносинах з підприємством не перебуває. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник Московського РВ в м.Харкові ГУ ДМС в Харківській області в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, в зв'язку з чим суд, на підставі ст.224 ЦПК України, при згоді позивача на заочний розгляд справи, розглянув справу у відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] з 15.04.1997року зареєстрована, але не посилялася та не проживала в гуртожитку ВАТ "Турбоатом" по вул.Тимурівців, буд. 34-А, в м. Харкові, що підтверджується довідкою ЖКВ ВАТ "Турбоатом" та актом від 27.12.13 року, комунальні послуги не сплачує, зніматись з реєстраційного обліку не бажає. Крім того, відповідач в трудових відносинах з підприємством не перебуває. Гуртожиток по [ADDRESS] м. Харкові належить на праві власності ВАТ "Турбоатом", згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №1209327 на підставі наказу Фонду державного майна України №16-АТ від 31.01.1996 року. Відповідно до ст. 129 ЖК України, на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на дану жилу площу. Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а якщо були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд вважає, що відповідача слід визнати таким, що втратив право користування гуртожитком по [ADDRESS] в м. Харкові. Судові витрати слід стягнути з відповідача відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

Позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: 61083, Україна, м. Харків, [ADDRESS], яке є власністю ВАТ "Турбоатом" з тих підстав, що відповідач в гуртожитку фактично не проживає більше ніж 3 роки, комунальні послуги не сплачує та зніматись з реєстраційного обліку не бажає. Крім того, відповідач в трудових відносинах з підприємством не перебуває. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник Московського РВ в м.Харкові ГУ ДМС в Харківській області в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, в зв'язку з чим суд, на підставі ст.224 ЦПК України, при згоді позивача на заочний розгляд справи, розглянув справу у відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] з 21.03.1996 року зареєстрований, але не посилявся та не проживав в гуртожитку ВАТ "Турбоатом" по [ADDRESS], в м. Харкові, що підтверджується довідкою ЖКВ ВАТ "Турбоатом" та актом від 27.12.13 року, комунальні послуги не сплачує, зніматись з реєстраційного обліку не бажає. Крім того, відповідач в трудових відносинах з підприємством не перебуває. Гуртожиток по [ADDRESS] м. Харкові належить на праві власності ВАТ "Турбоатом", згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №1209327 на підставі наказу Фонду державного майна України №16-АТ від 31.01.1996 року. Відповідно до ст. 129 ЖК України, на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на дану жилу площу. Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а якщо були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд вважає, що відповідача слід визнати таким, що втратив право користування гуртожитком по [ADDRESS] в м. Харкові. Судові витрати слід стягнути з відповідача відповідно до ст..88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] вказує, що він має право на перерахунок пенсії, однак у довідці № 111 про періоди його роботи у ЗАТ БМУ-2 "Полтаванафтогазбуд", виданій 04.06.2021 арбітражним керуючим (ліквідатором) [PERSON] , невірно вказано його ім`я " [PERSON] " замість вірного " [PERSON] ", та архівній довідці № 01-09/56 з даними про його заробітну плату за 1983-1987 роки у Диканському районному виробничому об`єднанні по виробничо-технічному забезпеченню сільського господарства з подальшою реорганізацією в Диканське ремонтно-транспортне підприємство, виданій 29.03.2021 Комунальною установою "Трудовий архів Диканської селищної ради", невірно та не повністю зазначено його прізвище, ім`я та по батькові, а саме " [PERSON]", " [PERSON] ", " [PERSON] .", " [PERSON] " та " [PERSON]" замість вірного " [PERSON] ". Вказане перешкоджає вирішенню ним питання щодо перерахунку пенсії, внести відповідні виправлення у позасудовому порядку неможливо, так як вищезазначене Диканське ремонтно-транспортне підприємство вже ліквідоване та правонаступників не має, а ЗАТ БМУ-2 "Полтаванафтогазбуд" неодноразово змінювало свою назву та на теперішній час знаходиться в стані припинення шляхом ліквідації. Посилаючись на вказані обставини, просить встановити факт належності йому зазначених довідки № 111 від 04.06.2021 та архівної довідки № 01-09/56 від 29.03.2021. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій вказав, що підтримує свої вимоги, просить їх задовольнити в повному обсязі та розглянути справу за його відсутності. Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в судове засідання не з`явився, до суду надійшло письмове пояснення, в якому вказано, що заінтересована особа при розгляді справи покладається на розсуд суду та просить розглянути справу за відсутності її представника. При цьому, у вказаному поясненні зазначено, з посиланням на положення постанов Пленуму Верховного Суду України, про те, що при розгляді справ про встановлення факту належності особі правовстановлюючих документів суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. З огляду на подані учасниками справи письмові заяви,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

07.10.2013 року ПАТ "Дельта Банк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" 15.10.2007 року уклало з відповідачем кредитний договір, за яким 15.10.2007 року видало останній кредит в розмірі 6000 грн. зі сплатою 19,5 % річних за користування ним на строк по 14.10.2009 року. Позивач також зазначив, що 02.07.2010 року між ТОВ "Укрпромбанк" та АТ "Дельта Банк" укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ "Укрпромбанк" на користь АТ "Дельта Банк", внаслідок чого останній отримав право вимоги від боржників ТОВ "Укрпробанк". Посилаючись на неналежне виконання умов кредитного договору відповідачем, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, яка виникла за кредитним договором станом на 19.09.2013 року в загальній сумі 7656 грн. 39 коп. і складається із заборгованості по кредиту в розмірі 4425 грн. 40 коп. та відсоткам в розмірі 3115 грн. 14 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання також не з'явився і подав заяву про визнання позову, в якій клопотав про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши в судовому засіданні письмові докази по справі, суд дійшов наступного. 15.10.2007 року ТОВ "Український промисловий банк" і відповідачка уклали кредитний договір, за яким ТОВ "Укрпромбанк" видав відповідачці кредит в сумі 6000 грн. на строк по 14.10.2009 року зі сплатою 19,5 % річних. (а.с. 6-13) Згідно укладеного 30.06.2010 р. між ПАТ "Дельта Банк" і ТОВ "Укрпромбанк" договору останній передав першому, окрім іншого, свої права і обов'язки по розглядуваному кредитному договору. (а.с. 18-23) Сторонами по справі визнається факт наявності станом на 19.09.2013 року у відповідача заборгованості перед позивачем по кредитному договору від 15.10.2007 року в загальній сумі 7656 грн. 39 коп., яка складається із заборгованості по кредиту в розмірі 4425 грн. 40 коп. та відсоткам в розмірі 3115 грн. 14 коп. (а.с. 17) Отже, в силу ст. 61 ч. 1 ЦПК України зазначена обставина не підлягає доказуванню. Згідно ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заява відповідача про визнання позову, яка подана до суду, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином позовні вимоги є обґрунтованими і позов у відповідності до ст. ст. 526, 527, 530, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України підлягає задоволенню, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за кредитним договором разом із судовими витратами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

01.02.2016 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області видано судовий наказ у справі №279/487/16-ц за заявою [PERSON] про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбелпродукт", нарахованої, але невиплаченої суми заробітної плати в розмірі 33334,07 гривень. 13.03.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрбелпродукт", в особі директора Грищенко В.В., звернулось до суду із заявою про скасування вищевказаного судового наказу, оскільки на час звільнення [PERSON] , тобто станом на 11.03.2015 року, товариство не мало заборгованості по заробітній платі перед останньою. Судовий наказ був виданий на підставі довідки від 12.01.2016 року, яка була видана бухгалтером [PERSON] П., яка є невісткою [PERSON] . Одночасно заявник подав клопотання про поновлення пропущеного строку для подання заяви про скасування судового наказу, яке мотивував тим, що судовий наказ товариство не отримувало , про його існування стало відомо 04.03.2020 року з наданої інформації відділом державної виконавчої служби. Розглянувши матеріали заяви про скасування судового наказу, разом із клопотанням про поновлення строку звернення до суду із даною заявою, суд вважає, що заява та клопотання не підлягають задоволенню, з таких підстав. За приписами ч. 1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Частиною 5 ст. 170 ЦПК України встановлено, що до заяви про скасування судового наказу серед іншого додається клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті. Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. З матеріалів справи слідує, що судовий наказ з додатком, направлявся на адресу ТОВ "Укрбелпродукт" та був отриманий [PERSON] , який на той час був директором вказаного товариства, 16.02.2016 року. Отже, ТОВ "Укрбелпродукт" було обізнано про існування судового наказу, своїм правом на подачу заяви про скасування судового наказу у встановлений законом строк не скористалось, а подальша зміна керівництва товариства не дає підстав для поновлення пропущеного строку на подачу вказаної заяви. Частиною 2 ст.171 ЦПК України передбачено, що заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 ЦК України, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

28.11.2013 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що він з відповідачем по справі являються батьками [PERSON], [INFO], який з 01.09.2013 року навчається в ПТУ № 16, відповідач не надає допомоги на його утримання, просить стягнути аліменти на утримання сина в розмірі ? частини заробітку до закінчення навчання 30.06.2014 року. Позивач в судове засідання не з"явився, надіслав заяви про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з"явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, через оголошення в засобах масової інформації-газету " Народне слово", тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у її відсутність на підставі доказів, що містяться в матеріалах спраив та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні факти. [PERSON] являється сином відповідачки, навчається з 01.09.2013 року в ПТУ № 16 м. Мала Виска Кіровоградської області за спеціальністю " електрослюсар ( слюсар) черговий та з ремонту устаткування" та буде продовжувати навчання до30.06.2014 року. Згідно ст. 199 СК України батьки повинні утримувати своїх повнолітніх дітей які продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги до 23 років. В порушення вимог ст. 199 СК України відповідач не надає матеріальної допомоги сину, який продовжує навчання, хоча повинна, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У зв"язку з задоволенням позову суд, вважає за можливе стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати на явку до суду та виклик відповідача через оголошення в пресі. На підставі ст.ст. 199- 201 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом та просить рішенням суду стягнути з відповідача на її користь заборгованість по невиплаченій заробітній платі в сумі 27559,73 гривень мотивуючи це тим, що вона працювала в період з 09.08.2006 року в СП "Щорсівський кар'єр "Укооппостачмашу", а 31.108.2013 року звільнилась з підприємства за власним бажанням. На день звільнення і до теперішнього часу роботодавець не провів з нею розрахунку в добровільному порядку, що стало підставою звернення до суду з даним позовом. В заяві до суду позивачка просила розглянути справу в її відсутність, та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, та заперечень проти позову не надав. В матеріалах справи наявні повідомлення про вручення представнику відповідача судових повісток, що свідчить про те, що він був обізнаний належним чином про день та час розгляду судом справи. Тому суд вважає за можливе розглянути справу у порядку заочного провадження. Проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачка працювала з 09.08.2006 року по 31.108.2013 року в СП "Щорсівський кар'єр "Укооппостачмашу", та була звільнена з роботи за згодою сторін, що стверджується копією трудової книжки (а/с 2-3). На день звільнення і до теперішнього часу відповідач не виплатив їй заробітну плату в сумі 27559,73 гривень, що стверджується довідкою про заборгованість по заробітній платі (а/с 13). Дана довідка особисто не підписана директором підприємства, який за словами позивачки, відмовився у підписі. Судом береться до уваги той факт, що довідка, яка свідчить про заборгованість [PERSON] заробітної плати в сумі 27559,73 гривень, виготовлена на офіційному бланку підприємства. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно наданої відповідачем довідки, сума нарахованої заробітної плати за період з 09.08.2006 року по 31.108.2013 року становить 27559 гривень 73 копій (а/с 15). Тому на підставі проведеного судом розрахунку розмір належного позивачу середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку становить 27559,73 гривень. Відповідачем сума боргу по заробітній платі не спростована. Дані відносини врегульовані ст.ст.115,116, 117 КЗпП України.

Outcome: approved