Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

В грудні 2016 року ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання з опалення місць загального користування, посилаючись на те, що відповідач є споживачем послуг підприємства по забезпеченню тепловою енергією у вигляді опалення місць загального користування як власник квартири [ADDRESS], але не розраховується за вказані послуги, у зв'язку з чим за період з 01.10.2011 року по 01.05.2016 року утворилась заборгованість в розмірі 1694 грн. 92 коп. Просить стягнути з відповідача вказану суму та судові витрати. В ході судового розгляду справи позивач збільшив розмір позовних вимог, представник ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" надав суду відповідну письмову заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість за послуги теплопостачання з опалення місць загального користування, яка утворилась за період з 01.10.2011 року по 01.01.2017 року в розмірі 2294 грн. 62 коп., та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на відсутність у нього письмового договору з позивачем на оплату послуг з опалення місць загального користування, стверджуючи, що підпис, виконаний від його імені у договорі № 1172 від 15.10.2011 року, йому не належить. Не заперечував факт отримання документів про нарахування боргу, проте оскільки вважав це помилкою ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", так як у нього в квартирі влаштоване автономне опалення, оплату не проводив. Просив в задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS], де постійно проживає. Опалення житлового будинку по вул. небесної сотні, 61, в м. Полтаві здійснюється позивачем ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", проте до квартири № 61 послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання не надаються, так як вона відключена від внутрішньо будинкових мереж централізованої системи теплопостачання будинку в звязку з влаштуванням індивідуальної системи опалення. Відповідно до акту б/н від 22.10.2011 року відключення виконано шляхом видимого розриву приєднань радіаторів (конвекторів) в кількості 3 шт., рушникосушарка демонтована, транзитний стояк пластиковий, відгалуження від стояків гарячого водопостачання запаяно, термоізоляція стояків зашита оздоблювальним матеріалом, система опалення та гарячого водопостачання квартири підключена до двоконтурного котла на газовому паливі, дата включення котла в роботу згідно акту про прийом закінченого будівництва обєкту газопостачання 15.01.2009 року. Наявні у справі докази свідчать про те, що відносини між ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" та споживачем [PERSON] урегульовані письмовим договором № 1172 від 15.10.2011 року. Відповідно до ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. В ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що обовязок з укладення договору на надання житлово-комунальних послуг покладається саме на споживача. Як встановлено ст. 11 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини В ч. 2 ст. 382 ЦК України встановлено, що власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Запереячуючи проти задоволення позову відповідач вітренко В.М. стверджував про те, що договір на опалення місць загального користування № 1172 від 15.10.2011 року з ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" не укладав, підпис у договорі йому не належить. Судом було розяснено відповідачу право на призначення по справі судової почеркознавчої експертизи з метою встановлення належності йому підпису у договорі № 1172 від 15.10.2011 року, проте з відповідним клопотанням він не звернувся. Таким чином, жодних доказів на підтвердження вказаних тверджень відповідач суду не надав. Допитаний за його клопотанням в якості свідка інженер ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що подібні договори оформляються в його присутності, якщо він виходить до конкретної квартири з метою підтвердження факту відсутності в ній централізованої системи теплопостачання. Згідно змісту договору № 1172 від 15.10.2011 року, укладеного з [PERSON], саме він посвідчував особу власника квартири, у звязку з чим його рукою в договір внесено паспортні дані відповідача, який в його присутності ставив підпис у договорі. Разом з тим, оцінюючи заперечення відповідача, суд враховує наступне. За змістом положень ст 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. В п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Встановлені судом обставини дають підстави стверджувати про те, що послуги з опалення місць загального користування в житловому будинку № 61 по вул. Небесної сотні в м. Полтаві надаються ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", а відповідач ними фактично користується в період з 01.10.2011 року по 01.01.2017 року. А відтак, на думку суду, доведеним є факт існування між сторонами по справі договірних відносин. Верховний Суд України у постанові від 30.10.2013 року в справі № 6-59цс13 прийшов до наступних висновків. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Згідно п. 28 постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення", споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку у відповідності до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства 31.10.2006 року, затверджено методику розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення. Оплата за опалення місць загального користування відповідачу нараховувалась згідно затверджених тарифів. Статтею 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Тарифи на послуги з централізованого опалення, в тому числі вартість 1 Гкал теплової енергії та опалення 1 кв.м загальної площі на протязі року, затверджені у встановленому чинним законодавством порядку рішенням 3-ої сесії шостого скликання Полтавської обласної ради від 01.02.2011 року, а також постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 146 від 17.07.2014 року № 1171 від 31.03.2015 року. Відповідач [PERSON] свої зобовязання з оплати послуги, які надаються ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", з опалення місць загального користування не виконує. Зміст розрахунку заборгованості за послуги теплопостачання споживача [PERSON], наданого ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", свідчить про те, що за період з 01.10.2011 року по 01.01.2017 року нараховано плату за опалення місць загального користування в сумі 2294 грн. 62 коп., проте відповідачем жодного платежу в рахунок оплати послуг не внесено, у звязку з чим утворилась заборгованість станом на 01.01.2017 року в зазначеному розмірі. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як встановлено в ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" є обґрунтованими та підлягають задоволенню, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за послуги з опалення місць загального користування за період з 01.10.2011 року по 01.01.2017 року в розмірі 2294 грн. 62 коп. Крім того, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" судові витрати, понесені при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved