Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Український Бізнес Банк" звернулося до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованності за кредитним договором. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 12.09.2008 року ПАТ "Український Бізнес Банк" та [PERSON], уклали кредитний договір № АП 1642, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит 4530, 97 гривень на 24 місяці. Однак зобов'язання відповідачем за вказаним договором не виконуються належним чином, а на неодноразові звернення до позичальника з проханням повернути кошти та виконати свої зобов'язання за договором і погасити існуючу заборгованість, відповідач не реагує. Вказані обставини стали причиною звернення позивача з вказаним позовом до суду, в якому він просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором, яка станом на 19 листопада 2013 року становить 3637,21 грн., яка складається з заборгованості по кредиту - 3025,69 грн., заборгованості по відсотках - 611,52 грн., та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи у відсутність їх представника не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності позовні вимоги не визнала, просила суд в задоволенні позову відмовити, оскільки повністю сплатила заборгованість по кредитному договору, що підтверджується квитанцією. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги не підлягають задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 12.09.2008 року ПАТ "Український Бізнес Банк" та [PERSON], уклали кредитний договір № АП 1642, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит 4530, 97 гривень на 24 місяці. Однак зобов'язання відповідачем за вказаним договором не виконуються належним чином, в результаті чого утворилася заборгованість, яка станом на 19 листопада 2013 року становить 3637,21 грн., яка складається з заборгованості по кредиту - 3025,69 грн., заборгованості по відсотках - 611,52 грн., та судові витрати по справі. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України та умовами укладеного між сторонами договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори й інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За кредитним договором позивач передав відповідачу певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже, вказаний правочин, у розумінні ст. 1054 ЦК України, було укладено. В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Оскільки на момент розгляду справи судом, заборгованість за кредитним договором № АП 1642 від 12.09.2008 року, яка складає 3637,21 гривень, відповідачем повністю погашена, що підтверджується квитанцією №СР_120125, від 15 січня 2014 року, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити. В порядку визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу - не здійснювалося.

Outcome: dismissed