Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищеназваним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що згідно договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 22 червня 2005 року Рукавіциним І.А., приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу, за № 2550, позивач [PERSON] , придбала у гр. [PERSON] у власність житловий будинок з господарчими побудовами, що розташований в [ADDRESS] . Право власності на придбане нерухоме майно було зареєстровано 15.07.2005 року в Криворізькому бюро технічної інвентаризації. Разом з Договором купівлі-продажу житлового будинку позивачу був продавцем [PERSON] також переданий технічний паспорт на житловий будинок з господарчими побудовами та земельну ділянку, складений та виданий у липні 2004 року Криворізьким підприємством «БТІ». Позивач зазначає, що зі слів продавця житлового будинку [PERSON] , задовго до укладення договору купівлі-продажу житлового будинку з господарчими побудовами вона вже звернулася з питанням приватизації земельної ділянки для обслуговування житлового будинку і господарських будівель до органу земельних ресурсів м. Кривого Рогу, але вирішення питання затягується місцевими адміністративними органами. Про винесене рішення Криворізькою міською Радою № 2924 від 20.04.2005 року про приватизацію земельної ділянки для обслуговування житлового будинку з господарчими побудовами за адресою: [ADDRESS] на її ім`я, їй не було відомо. А тому, позивач [PERSON] , добросовісно чекала вирішення питання, пов`язаного з приватизацією землі під придбаним будинком та господарчими побудовами місцевими органами земельних ресурсів вже на своє ім`я, оскільки з 22 червня 2005 року являється власником житлового будинку з господарчими побудовами за адресою : [ADDRESS] . 24 січня 2019 року [PERSON] навіть оформила довіреність на доньку позивача - [PERSON] , бути її представником з усіх без винятку питань, пов`язаних з отриманням правовстановлювального документа, державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] . Довіреність була надана на ім`я доньки позивача [PERSON] , на її прохання , оскільки із-за віку та стану здоров`я позивачу тяжко відвідувати адміністративні органи. На початку травня 2019 року позивач звернулася в Криворізьке міське Управління земельних ресурсів з затяжного у часі питання приватизації землі під придбаним 22 червня 2005 року житловим будинком з господарчими побудовами за адресою : [ADDRESS] , на її ім`я як власника, але їй повідомили, що Державний Акт на право власності на земельну ділянку по [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд вже виданий на підставі рішення Криворізької міської Ради № 2924 від 20.04.2005 року Криворізьким міським Управлінням земельних ресурсів ще 16 жовтня 2009 року, та зареєстрований 16.10.2009р. Управлінням Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області, кадастровий номер земельної ділянки 1211000000:02:056:0006, площею 0,071га. Цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку з господарчими побудовами, розташованих: [ADDRESS] . Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку сформованого 11.05.2019 року, № витягу: НВ-1209249512019, дійсно дата державної реєстрації земельної ділянки [ADDRESS] - 16 жовтня 2009 року на ім`я колишнього власника житлового будинку [PERSON] . Позивачу не зрозуміло, чому ні колишній власник житлового будинку, з господарчими побудовами за адресою : [ADDRESS] - [PERSON] , ні теперішній його власник - [PERSON] , не були повідомлені про наявність зареєстрованого права власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку з господарчими побудовами, як не зрозумілі і строки приватизації спірної земельної ділянки, якщо рішення міської Ради про приватизацію було винесено ще 20.04.2005 року , а сам Державний Акт на право власності виданий та зареєстрований 16 жовтня 2009 року. Після одержаних відомостей про приватизацію земельної ділянки на ім`я [PERSON] для обслуговування належного позивачу житлового будинку з господарчими побудовами, позивач навіть мала намір переоформити земельну ділянку на своє ім`я, маючи довіреність, посвідчену від імені [PERSON] , 24.01.2019 року [PERSON] , приватним нотаріусом Біляївської районного нотаріального округу Одеської обл., за Р. № 151, але, намагаючись зв`язатися зі [PERSON] для з`ясування деяких приватних питань, вияснила, що вона померла [INFO] . Вказує, що на теперішній час не може в адміністративному порядку оформити на себе земельну ділянку у власність для обслуговування належного їй житлового будинку з господарчими побудовами, за адресою : [ADDRESS] тому звернулась до суду з проханням: визнати недійсним рішення Криворізької міської Ради № 2924 від 20.04.2005 року про приватизацію земельної ділянки за адресою : [ADDRESS] на ім`я [PERSON] ; скасувати Державний Акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №581087, виданий 16.10.2009р. Криворізьким міським Управлінням земельних ресурсів, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних Актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № 010910800926, за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 1211000000:02:056:0006, площею 0,071га, на ім`я [PERSON] ; скасувати державну реєстрацію земельної ділянки за адресою : [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 1211000000:02:056:0006, площею 0,071га, проведену 16.10.2009 року Управлінням Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області на ім`я [PERSON] ; визнати за нею, [PERSON] , право власності на земельну ділянку за адресою : [ADDRESS] , 16.10.2009р. Управлінням Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області, на ім`я колишнього власника житлового будинку - [PERSON] .. Позивач зазначає, що не має можливості звернутися до колишнього власника житлового будинку - продавця [PERSON] з питанням по переоформленню на своє ім`я приватизованої земельної ділянки по [ADDRESS] , оскільки [INFO] вона померла. Ухвалою суду від 18.11.2019 року розгляд справи вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення стороні за наявними у справі матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи, зокрема, малозначні справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; кількість сторін та інших учасників справи (ч. 2 ст. 274 ЦПК України). Відповідач головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, отримавши копію позовної заяви з додатками та копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, про що свідчить поштове повідомлення, долучене до матеріалів справи, не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву. Проте в своїх письмових поясненнях зазначив, що одним з відповідачів у цивільній справі [PERSON] зазначено Управління Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області (код ЄДРПОУ 40025775, юридична адреса: 50057, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, майдан Праці, 1). Однак 21 листопада 2017 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис за номером 1 227 111 0008 016609 про державну реєстрацію припинення юридичної особи - УПРАВЛІННЯ ДЕРЖГЕОКАДАСТРУ У КРИВОРІЗЬКОМУ РАЙОНІ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ (ідентифікаційний код юридичної особи 40025775), місцезнаходження юридичної особи: 50057, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, майдан Праці, будинок 1. Правонаступники відсутні. Також, відділ у Криворізькому районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, який здійснює свою діяльність за адресою: 50057 , Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, майдан Праці, 1, відповідно до його Положення є структурним підрозділом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, юрисдикція якого поширюється на територію Криворізького району та міста Кривий Ріг Дніпропетровської області, та не являється юридичною особою, що в силу закону виключає його можливість бути учасником процесуальних відносин у судах. Юридичною особою, яка на території Дніпропетровської області відповідно до наданих їй повноважень у сфері Державного земельного кадастру може бути учасником процесуальних відносин у судах є Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (код за ЄДРПОУ: 39835428, юридична адреса: проспект Олександра Поля, буд. 2, каб. 327, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49004). Тобто, Управління Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області є неналежним відповідачем у справі. Також, Криворізьке міське Управління земельних ресурсів, яке вірно називалося Управління земельних ресурсів виконкому міської ради, згідно даних безкоштовного запиту до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на сайті Міністерства юстиції України, отримано відповідь, що 12.09.2016 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис за номером 1 227 112 0010 014756 про державну реєстрацію припинення вказаної юридичної особи. Так, державна реєстрація виникнення, зміни та припинення речових прав на нерухоме майно, у тому числі на земельні ділянки, здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а державна реєстрація земельної ділянки здійснюється відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр». При цьому здійснення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, здійснення державної реєстрації земельної ділянки покладено на різні органи. Позивач [PERSON] у поданій нею позовній заяві у вимозі під № 4 просить «Скасувати державну реєстрацію земельної ділянкиза адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1211000000:02:056:0006, площею 0,071га, проведену 16.10.2009 року на ім`я [PERSON] ». Згідно п. 67 «Порядку ведення Державного земельного кадастру», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. №1051, внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється ВИКЛЮЧНО на підставі та відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» та цього Порядку. Згідно ч. 2 ст. 16 Закону України № 3613-VI від 7 липня 2011 року «Про Державний земельний кадастр», кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Згідно ч. 6 ст. 16 Закону України № 3613-VI від 7 липня 2011 року «Про Державний земельний кадастр», кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера. Підстави скасування державної реєстрації земельної ділянки чітко передбачено в ч. 10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» та п. 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. №1051. Чинним земельним законодавством встановлено два випадки, коли може бути скасовано державну реєстрацію земельної ділянки: 1. у разі поділу чи об`єднання земельних ділянок (державна реєстрація скасовується на підставі заяви про державну реєстрацію земельних ділянок, які утворилися в результаті такого поділу чи об`єднання); 2. коли протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстроване з вини заявника (державна реєстрація земельної ділянки скасовується на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до зазначеного Реєстру). Зазначає, що позивачем заявлені не коректні вимоги, які не можливо буде виконати. Відповідач Криворізька міська рада, отримавши копію позовної заяви з додатками та копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, про що свідчить поштове повідомлення, долучене до матеріалів справи, скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву. Відзив на позовну заяву відповідачем було подано до суду та зареєстровано канцелярією суду за вх. 26140, 27.12.2019р. тобто в межах процесуального строку, встановленого ухвалою суду від 18.11.2019р., відповідно до якого відповідач заперечує проти позову в повному обсязі, просить відмовити у його задоволенні, додатково зауваживши, що у в 'язку з тім, що спірна земельна ділянка була надана у приватну власність гр. [PERSON] , Криворізька міська рада не є власником і розпорядником даної земельної ділянки. Позивачем у позовній заяві зазначено інформацію про те, що власник спірної земельної ділянки помер. Проте, відсутня будь-яка інформація стосовно того, чи не була включена земельна ділянка площею 0,0710 га по [ADDRESS] у спадкову масу після відкриття спадкової справи, чи не перейшло право власності на вказану земельну ділянку у порядку спадкування до інших осіб. Криворізька міська рада, в межах наданих законом повноважень, приймає рішення, що мають на меті вирішення питань у галузі земельних відносин, від імені та в інтересах територіальної громади міста. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Так, 20.04.2005, Криворізькою міською радою, в межах наданих законом повноважень, та на підставі норм чинного законодавства, зокрема ст.ст.12, 35, 39,40,116,118,121,122 Земельного кодексу України, було прийняте рішення №2924 «Про безоплатну передачу у власність, спільну часткову, спільну сумісну власність земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), ведення садівництва», відповідно до якого [PERSON] було передано у власність земельну ділянку загальною площею 0,071га по [ADDRESS] . На підставі даного рішення в подальшому було видано державний акт на право власності на земельну ділянку. Позивачем не надано доказів того, що прийняте рішення міської ради та виданий на підставі нього державний акт порушують його права або законні інтереси. Звертає увагу суду, що право власності на домоволодіння, яке розташоване на спірній земельній ділянці, перейшло до позивача вже після того, як було прийняте оскаржуване рішення міської ради. Крім того, ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання. Відповідно до п.2 ч.І ст.5 КАС України, індивідуальні акти чи окремі його положення у судовому порядку можуть бути визнані протиправними та скасовані. Відповідач Криворізьке міське Управління земельних ресурсів, отримавши копію позовної заяви з додатками та копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, про що свідчить поштове повідомлення, долучене до матеріалів справи, не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, проте на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 18.11.2019 р. надав завірений належним чином витяг з рішення міської ради від 20.04.2005 №2924 «Про безоплатну передачу у власність земельних ділянок, наданих громадянам для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель, ведення особистого селянського господарства» в частині, що стосується передачі у власність громадянки [PERSON] земельної ділянки на [ADDRESS] . Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом з договору купівлі-продажу житлового будинку встановлено, що 22.06.2005р. приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним І.А. за реєстраційним №2550, [PERSON] придбала а [PERSON] продала їй у власність житловий будинок з господарчими побудовами, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Відповідно витягу з Державного реєстру правочинів, право власності на придбане нерухоме майно було зареєстровано 15.07.2005 р. в Криворізькому БТІ за №7530 та в книзі за №10/14ПВ-320. Так, з Державного Акту серія ЯГ № 581087 на право власності на земельну ділянку по [ADDRESS] встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки в [ADDRESS] на підставі рішення міської ради №2924 від 20.04.2005 р. Криворізьким міським Управлінням земельних ресурсів 16.10.2009р. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010910800926. 16 жовтня 2009 р. земельна ділянка по [ADDRESS] зареєстрована Управлінням Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області , кадастровий номер земельної ділянки 1211000000:02:056:0006, площею 0,071га., що вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку видане на заяву [PERSON] Цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку з господарчими побудовами, розташованих в [ADDRESS] . Також позивачем надано суду відповідь Центрально-Міського районного у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 02.07.2019 р. з якого вбачається наявність актового запису про смерть на [PERSON] , 1927 р.н. (а/з №339 від 16.04.2019 року). Крім того, на ухвалу суду від 18.11.2019 р. відповідачем надано копію Рішення Криворізької міської ради від 20.04.2005 р. за №2924 з додатком з якого вбачається, що прийнято рішення передати громадянам безоплатно у власність земельні ділянки, надані їм для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель, ведення особистого селянського господарства, а саме (додаток - список) [PERSON] , [ADDRESS] . Передача земельної ділянки у власність [PERSON] для будівництва і обслуговування жилого будинку господарчих будівель і споруд [ADDRESS] також вбачається з Справи по кадастровому землеустрою видане Земельно-кадастровим бюро при Криворізькому управлінні земельних ресурсів. З даної справи встановлено, що замовником завдання є [PERSON] . Заявою від 06 липня 2004 року [PERSON] звертається до Криворізької міської ради з проханням передати їй у власність земельну ділянку по [ADDRESS] . Відповідно до ст.ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. Згідно зі ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Згідно ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування. Відповідно до п. 5 вказаної статті територіальні громади набувають землю у комунальну власність у разі: а) передачі їм земель державної власності; б) відчуження земельних ділянок для суспільних потреб та з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; в) прийняття спадщини або переходу в їхню власність земельних ділянок, визнаних судом відумерлою спадщиною; г) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; ґ) виникнення інших підстав, передбачених законом. У зв 'язку з тім, що спірна земельна ділянка була надана у приватну власність гр. [PERSON] , Криворізька міська рада не є власником і розпорядником даної земельної ділянки та не є належним відповідачем у справі. Відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла на момент укидання Договору купівлі-продажу) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщенні, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру під житловою забудовою знаходиться 0,0320га., теж саме зазначено в акті встановлення та погодження меж земельної ділянки. При цьому, відповідно до ст.55 Закону України «Про землеустрій» встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Якщо на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) передбачається здійснити передачу земельної ділянки державної чи комунальної власності у власність чи користування, на якій розташовано житловий будинок, право власності на який зареєстровано, така технічна документація розробляється на замовлення власника житлового будинку без надання дозволу Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України. Позивачем у позовній заяві зазначено інформацію про те, що власник спірної земельної ділянки помер. Проте, відсутня будь-яка інформація стосовно того, чи не була включена земельна ділянка площею 0,0710 га по вул. Травневій у м. Кривому Розі у спадкову масу після відкриття спадкової справи, чи не перейшло право власності на вказану земельну ділянку у порядку спадкування до інших осіб. Та з метою недопущення порушень прав осіб, які не являються учасниками даної справи, позивачу за необхідне було б поставити питання про витребування з державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини після смерті [PERSON] матеріали спадкової справи для встановлення кола правонаступників померлої та встановлення належних відповідачів по справі. Відповідно до ст.. 13 Конституції України, земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи місцевого самоврядування в межах, визначених Основним законом. Статтею 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Згідно зі ст. 83 Земельного кодексу України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності. На підставі ст. 80 Земельного кодексу України територіальна громада є суб`єктом права власності на землі комунальної власності та реалізує це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування. Зазначена норма кореспондується з ч. 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Згідно із ч. 1 ст. 10 вищевказаного закону, Криворізька міська рада наділена повноваженнями представляти територіальну громаду міста Кривого Рогу, та здійснювати від її імені і в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" та іншими законами. Законодавець чітко визначає, що міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією.України, Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" та іншими законами до їх відання, відповідно до ст. 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні". Крім того, стаття 12 Земельного кодексу України зазначає, що до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на території міста належить розпорядження землями територіальної громади, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності та вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону. Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 закону до компетенції міських рад відноситься вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин виключно на пленарних засіданнях міської ради. Окремо необхідно зазначити, що відповідно до ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Таким чином, Криворізька міська рада, в межах наданих законом повноважень, приймає рішення, що мають на меті вирішення питань у галузі земельних відносин, від імені та в інтересах територіальної громади міста. Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Згідно зі ст. 118 Земельного кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею, 122 цього Кодексу. Так, 20.04.2005, Криворізькою міською радою, в межах наданих законом повноважень, та на підставі норм чинного законодавства, зокрема ст.ст.12, 35, 39,40,116,118,121,122 Земельного кодексу України, було прийняте рішення №2924 «Про безоплатну передачу у власність, спільну часткову, спільну сумісну власність земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), ведення садівництва», відповідно до якого [PERSON] було передано у власність земельну ділянку загальною площею 0,071га по [ADDRESS] . На підставі даного рішення в подальшому було видано державний акт на право власності на земельну ділянку. Згідно з ч. 1 ст. 155 Земельного кодексу України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Так, критерій "прийняття рішень, вчинення (невчинення) дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України" - за змістом випливає з принципу законності, що закріплений у частині другій статті 19 Конституції України: "Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України". Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову. Проте, позивачем не надано доказів того, що прийняте рішення міської ради та виданий на підставі нього державний акт порушують його права або законні інтереси. Право власності на домоволодіння, яке розташоване на спірній земельній ділянці, перейшло до позивача вже після того, як було прийняте оскаржуване рішення міської ради. Крім того, ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання. Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 КАС України, індивідуальні акти чи окремі його положення у судовому порядку можуть бути визнані протиправними та скасовані. Оцінивши усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є не обґрунтованими та не доведеними, в розумінні вказаних норм, а тому не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed