Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що 04.12.2007 року Акціонерний комерційний банк "УкрСиббанк" та [PERSON], уклали кредитний договір № 11260048000, згідно якого позичальник отримав кредит у сумі 248965,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 04.12.2014 року. В забезпечення виконання кредитних зобовязань, між Акціонерним комерційним банком "УкрСиббанк" та [PERSON], [INFO], було укладено договір застави, за яким відповідач [PERSON], передав у заставу належний йому на праві власності автомобіль: Тип ТЗ: легковий універсал-В; Марка: Toyota; Модель: Land Cruiser Prado; Рік випуску: 2007; Номер кузова: JTEBL29JX75082867; Держ.реєстр.номер: АХ7781ВС. Рішенням Загальних Зборів Акціонерів від 27 жовтня 2009 року АКІБ «УкрСиббанк» у звязку з приведенням своєї діяльності у відповідність до норм ЗУ «Про акціонерні товариства» змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». 20.04.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладено Договір факторингу № 05/12, відповідно до умов якого ПАТ «УкрСиббанк» відступив на користь ТОВ «Кредекс Фінанс», своє право вимоги заборгованості за Договорами кредиту, в тому числі за Договором про надання споживчого кредиту та заставу траспортного засобу за № 11260048000 від 04.12.2007 року. 20.04.2012 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» було укладено Договір факторингу № 05/12-КВ, відповідно до умов якого ТОВ «Кредекс Фінанс» відступив на користь ТОВ «Вердикт Фінанс», своє право вимоги заборгованості за Договорами кредиту, в тому числі за Договором про надання споживчого кредиту та заставу траспортного засобу за № 11260048000 від 04.12.2007 року. 05.06.2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» та [PERSON] уклали договір поруки, згідно із яким обсяг відповідальності поручителя перед кредитором за невиконання [PERSON] кредитного договору № 11260048000 від 04.12.2007 року, становить 2000,00 грн. Посилаючись на те, що у звязку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором станом на 16.12.2013 року утворилася заборгованість у розмірі 476208,37 грн.. Позивач просить суд: прийняти позовну заяву до свого провадження, стягнути з Відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» 2 000,00 грн. заборгованості за кредитним зобовязанням, звернути стягнення на предмет застави: автомобіль: Тип ТЗ: легковий універсал-В; Марка: Toyota; Модель: Land Cruiser Prado; Рік випуску: 2007; Номер кузова: JTEBL29JX75082867; Держ.реєстр.номер: АХ7781ВС, вартість якого згідно договору застави складала 292900,00 грн., що належить [PERSON] на праві власності, шляхом продажу вказаного автотранспортного засобу ТОВ «Вердикт Фінанс» з укладанням від її імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого, зі зняттям вказаного автотранспортного засобу з обліку в органах ДАІ України по свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням ТОВ «Вердикт Фінанс» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу; передати у володіння ТОВ «Вердикт Фінанс» предмет застави: автомобіль: Тип ТЗ: легковий універсал-В; Марка: Toyota; Модель: Land Cruiser Prado; Рік випуску: 2007; Номер кузова: JTEBL29JX75082867; Держ.реєстр.номер: АХ7781ВС, комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, що належить [PERSON] на праві власності та знаходиться в боржника або інших осіб; судові витрати покласти на відповідачів. Представник Позивача надав суду заяву, у якій просить провести судовий розгляд без його участі в порядку заочного провадження та задовольнити позов в повному обсязі. Відповідачі у судові засідання не зявилися, хоча про час та місце проведення судових засідань були повідомленні належним чином, причини неявки суду не повідомили і з заявою про розгляд за їх відсутності не зверталися, що дозволило суду, відповідно до вимог ч.4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, провести заочний розгляд справи на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. Так із матеріалів справи вбачається, що 04.12.2007 між Акціонерним комерційним банком "УкрСиббанк" та відповідачем, яким є [PERSON], було укладено кредитний договір № 11260048000, згідно якого позичальник отримав кредит у сумі 248965,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 04.12.2014 року. В забезпечення виконання кредитних зобовязань, між Акціонерним комерційним банком "УкрСиббанк" та відповідачем [PERSON], [INFO], було укладено договір застави, за яким відповідач [PERSON], передав у заставу належний йому на праві власності автомобіль: Тип ТЗ: легковий універсал-В; Марка: Toyota; Модель: Land Cruiser Prado; Рік випуску: 2007; Номер кузова: JTEBL29JX75082867; Держ.реєстр.номер: АХ7781ВС. Згідно статей 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, в результаті чого згідно із розрахунком, заборгованість за кредитним договором станом на 16.12.2013 року склала 476208,37 грн.. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). В силу ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках. Передбачених законом чи договором. - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Відповідно до ст. 20 Закону\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~України «Про заставу» Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором, звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Статтею 589 ЦК України передбачено право заставодержателя звернути стягнення на предмет застави у разі невиконання зобов'язання, що нею забезпечено. Частина 2 ст. 589 ЦК України, передбачає право заставодержателя задовольнити за рахунок предмета застави в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. В силу ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи боржника). 05.06.2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» та [PERSON] уклали договір поруки, згідно із яким обсяг відповідальності поручителя перед кредитором за невиконання [PERSON] кредитного договору № 11260048000 від 04.12.2007 року, становить 2000,00 грн. Згідно з ст. 553 ЦК України, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. В силу ст. 554 ЦК України. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну)\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи,\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч. 3 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяжувач ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобовязаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. Позивачем вищевказана вимога Закону була виконана, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. Якщо боржник у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує обовязок щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись при цьому рівними правами, на засадах змагальності, згідно ст. 10 ЦПК України. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою - покупцем. Відповідно до ч. 1 ст. 113 ЦПК України позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться у різних місцях, предявляються за місцем проживання або знаходження одного із відповідачів за вибором позивача, отже судовий розгляд зазначеної цивільної справи повинен проводитися у Дніпропетровському районному суді Дніпропетровської області. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved