Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

08 липня 2019 року до Зарічненського районного суду Рівненської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1 699,00 грн. з дня набрання рішенням законної сили і до настання повноліття дитини. Позовна заява мотивована тим, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03 жовтня 2017 року. Шлюб зареєстровано у Солом`янському районному у місті Києві відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у м. Києві під № 2593 (свідоцтво серії [NUMBER] ), під час даного шлюбу у сторін народилась, дочка [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 26 березня 2018 року). Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, з моменту укладання шлюбу однією сім`єю сторони не проживають, втратили почуття любові та поваги один до одного, що переконує позивачку про неможливість збереження шлюбу, оскільки це суперечить її інтересам та інтересам дитини, що має істотне значенння. У зв`язку з чим [PERSON] у позовній заяві просить розірвати шлюб, а також стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі розміром 1 699,00 гривень, бо добровільної домовленості між ними щодо розміру коштів на утримання дитини не досягнуто. На даний час дочка сторін перебуває на повному утриманні [PERSON] . Позивачка вважає, що їх сім`я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Крім того позивачка просить змінити її прізвище на дошлюбне - " [PERSON] " У судове засіданні позивачка не з`явилась надала суду заяву від 22 серпня 2019 року (а. с. 24) в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву. В частині позову щодо розірвання шлюбу та зміни прізвища позивачки на дошлюбне позовні вимоги визнав, в частині позову щодо стягнення аліментів просив визначити їх у твердій грошовій сумі у розмірі 900,00 гривень щомісячно. Додатково зазначив, що на даний час не має постійного місця роботи, навчається на денній формі навчання строком з 01.09.2019 року по 30.03.2021 року в Національній академії внутрішніх справ (на умовах договору з фізичними особами) в підтвердження чого, надав копії договору про надання освітніх послуг, копії квитанцій про оплату за навчання. Просив розгляд справи проводити у його відсутності. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, де зазначено, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, оскільки відповідачем визнано позовні вимоги про розірвання шлюбу, за якими проведення підготовчого судового засідання є обов`язковим та не обов`язковим при розгляді вимог про стягнення аліментів. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 03 жовтня 2017 року у Солом`янському районному у місті Києві відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у м. Києві під № 2593, що підтвердженго свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а. с. 4), під час даного шлюбу у сторін народилась, дочка [PERSON] , [INFO] , що доводиться свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 26 березня 2018 року (а.с. 5). Сторони не підтримують подружніх стосунків у них втрачено почуття любові та довіри одне до одного, що є запорукою існування шлюбних відносин у них відсутній спільний побут та ведення спільного господарства, шлюб існує формально, сторони разом не проживають. Відповідач позов у частині розірваня шлюбу позов визнає, що є підставою для його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Зважаючи на те, що сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб між сторонами набув формального характеру, суд вважає, що збереження шлюбу між ними є неможливим. Підстав для надання строку для примирення немає, оскільки сторони проти цього заперечують. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися та засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обгрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Статтею 113 Сімейного кодексу України встановлено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач після розірвання шлюбу просила прізвище " [PERSON] ", яке було змінене у зв`язку з реєстрацією шлюбу, змінити на дівоче " [PERSON] ", таким чином в частині зміни прізвища на дошлюбне вимога позивачки підлягає задоволенню. Вирішуючи вимогу про стягнення аліментів суд зазначає наступне: Із свідоцтва про народження від 21 березня 2018 року серії [NUMBER] від 26 березня 2018 року (а. с. 5) вбачається, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вимог ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину, визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років встановлений: з 01 січня 2019 пo 30 червня - 1626 грн., з 01 липня пo 30 листопада 1699 грн., з 01 грудня - 1779 грн. При визначенні розміру аліментного платежу суд приймає до уваги, що [PERSON] інших утриманців не має, відповідно до ст. 182 СК України враховано матеріальне становище платника аліментів, що відповідач перебуває в працездатному віці, і може працювати, не обтяжений турботами щодо, утримання інших дітей або непрацездатних батьків і являючись батьком дитини зобов`язаний утримувати її до повноліття. Суд вважає за можливе визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на користь позивача у твердій грошовій сумі, щомісячно на дитину і до досягнення нею повноліття. Надаючи оцінку вказаним обставинам, судом враховано, що відповідач на даний час ніде не працює, навчається на денній формі навчання з терміном навчання з 01.09.2019 року по 30.03.2021 року в Національній академії внутрішніх справ (на умовах договору з фізичними особами), що підтверджено долученими до відзиву на позовну заяву документами, а саме, копією договору про надання освітніх послуг, копіями квитанцій про оплату за навчання (а. с. 34-37). Зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити необхідний і достатній рівень для нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, суд дійшов висновку, що позов в цій частині необхідно задовольнити частково. Стягувати з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000,00 гривень, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, від дня пред`влення даного позову до досягнення дитиною повноліття, що буде справедливим, обгрунтованим та відповідати інтересам дитини. Визначаючи цей розмір аліментів судом враховано, що відповідач до 30 березня 2021 року навчатиметься на денній, платній формі навчання у Національній академії внутрішніх справ, що підтверджено довідкою № 46/02-3561 від 09 вересня 2019 року (а. с. 33), тому не у повній мірі може реалізувати можливість працювати, що оцінюється судом як інша обставина, що має істотне значення привизначенні розміру аліментів згідно ст. 182 Сімейного кодексу України. При визначенні розміру аліментів суд згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15 травня 2006 року, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, офіційно не працевлаштованим, але має можливість виплачувати аліменти, не має інших зобов`язань матеріального характеру. Позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3, 10 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", так як є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорії 1). Що підтверджено посвідченням серії [NUMBER] с від 14 серпня 2012 року (а. с. 10), отже судовий збір, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial