Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

У січні 2015 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся у суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вимоги мотивовано тим, що 21 липня 2008 року між сторонами укладено кредитний договір, за яким відповідач отримав кредит в розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором утворилася заборгованість у розмірі 28446,51грн. Позивач просить стягнути із відповідача дану заборгованість та судовий збір у справі. Позивач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, представника не направив. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав, наведених у позовній заяві, просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач не з'явився у судове засідання, про дату, час та місце розгляду справи з урахуванням положень ч. 9 ст. 74 ЦПК України він повідомлений належним чином. Зважаючи на заяву представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. 21 липня 2008 року відповідач [PERSON] звернувся із заявою до ЗАТ "Приватбанк", правонаступником якого є відповідач ПАТ "Приватбанк", та отримав кредит в розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік з розрахунку 360 днів у році. У заяві позичальник також погодилася на погашення заборгованості щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості. У заяві про видачу кредиту позичальник [PERSON] своїм підписом підтвердив, що ознайомився і згоден з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою, тарифами банку і надав свою згоду, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою, тарифами банку становить між ним і банком договір про надання банківських послуг. Правовідносини, що виникли між сторонами, урегульовані нормами ЦК України та умовами укладеного між сторонами договору. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. За змістом статей 526, 527, 530, 611 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі статтями 1048, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В порушення вказаних вимог ЦК України та умов договору на момент звернення позивача в суд та розгляду справи судом, відповідач [PERSON] кошти за кредитним договором не повернув, відсотки не сплатив. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 30 листопада 2014 року [PERSON] має заборгованість за кредитним договором, яка складається з наступного: 14077,47 грн. - заборгованість за кредитом, 25328,75 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 8716,19 грн. - заборгованість з комісії за користування кредитом, а всього 48122,41 грн. Докази про спростування вказаного розрахунку у матеріалах справи відсутні. Як вбачається з матеріалів справи, 26 березня 2010 року судовим наказом Луцького міськрайонного суду стягнуто із [PERSON] на користь ЗАТ "Приватбанк" заборгованість за цим же кредитним договором в сумі 21506,69 грн. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Різниця заборгованості з урахуванням стягнутої суми за судовим наказом становить 26615,71 грн. Вказану суму, а також 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1330,79 грн. - штраф (процентна складова), що складає 28446,51 грн. і просить стягнути позивач. За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором згідно із наданим позивачем розрахунку. Отже, позов підлягає до повного задоволення. З урахуванням положень п. 5 ч. 3 ст. 79, п. 1 ч. 1 ст. 80, ст. 88 ЦПК України, п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" суд стягує з відповідача у користь позивача 180 судових витрат за оголошення у пресі про виклик та судовий збір в розмірі 284,47 грн. На підставі ст. ст. 509, 510, 525, 526, 536, 611, 629 ЦК України та

Outcome: approved