Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

07 вересня 2018 року позивачі звернулися до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк», Комунального підприємства «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської селищної ради, третя особа - Управління - служба у справах дітей Самарської районної у місті Дніпрі ради, про визнання договору іпотеки недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Позивачі просять суд визнати недійсним договір іпотеки №5622558 від 23.08.2007, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Жукової Ю.В., за реєстровим номером 826, що укладений між [PERSON] (ДРФО [NUMBER]) та ЗАТ «Перший Український міжнародний банк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк» та скасувати: запис Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію іпотеки №20991289 від 23.08.2007р.; запис Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію обтяження №20991272 від 23.08.2007р.; запис Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію іпотеки №20990637 від 23.08.2007р.; запис Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію обтяження №20990607 від 23.08.2007р. Визнати незаконним та скасувати Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ( з відкриттям розділу), індексний номер №35730923 від 18.06.2017 17:21:58, внесене державним реєстратором Жук Вадимом Миколайовичем Комунального підприємства «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області та виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідний запис №20991245 від 14.06.2017р. про державну реєстрацію права власності Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» (код ЄДРПОУ 14282829) на об'єкти нерухомого майна домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1279154512101) та запис №20990581 від 14.06.2017р. про державну реєстрацію права власності Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» (код ЄДРПОУ 142829) на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER] (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1279122612101). Судові витрати покласти на відповідача. Посилаються на те, що 23.08.2007 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Перший Український міжнародний банк» укладено кредитний договір №5622414, разом з цим між [PERSON] та відповідачем укладено договір іпотеки №5622558 від 23.08.2007 р., посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Жуковою Ю.В. В договорі іпотеки визначений предмет іпотеки, а саме домоволодіння, реєстраційний номер в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 9758076, відповідно до витягу реєстру прав власності на нерухоме майно від 03.08.2007р. №15466205, виданого Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», земельна ділянка: цільове призначення: обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; площею: 0,0999га; кадастровий номер: [NUMBER]; земельна ділянка розташована за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] померла 17.04.2015 року, разом із її смертю припинилося її право власності на предмет іпотеки. 10.08.2015 [PERSON] повідомила відповідача про смерть [PERSON], після смерті [PERSON] - [PERSON], [PERSON], та [PERSON], є спадкоємцями. В 2017 році право власності на вказаний предмет іпотеки без згоди та повідомлення спадкоємців було перереєстровано на користь іпотекодержателя лише за заявою останнього, а саме 18.06.2017 року о 17:21:58 державний реєстратор Жук Вадим Миколайович Комунального підприємства «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської селищної ради, прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 35730923, на підставі якого в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно вніс запис №20991245 про право власності за ПАТ «Перший український міжнародний банк» на об'єкт нерухомого майна: домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS]. Також 18.06.2017 року о 17:21:58 відповідач 2, прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 35730923, на підставі якого в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно вніс запис № 20990581 про право власності за ПАТ «Перший Український міжнародний банк» на об'єкт нерухомого майна: земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER]. Таким чином відповідач 1, ігноруючи правові норми чинного законодавства України, умисно та свідомо позбавлено позивачів, серед яких є малолітня дитина, права на володіння та використання належного їх нерухомого майна. Позивачі вважають, що договір іпотеки від 23.08.2007 року за № 5622558 укладено із порушенням вимог чинного законодавства, а тому має бути визнаний недійсним відтак, запис в реєстрі за №№ 20991289, 20991272, 20990637, 20990607 оскільки внесені відповідачем 1 на підставі оспорюваного договору, також підлягає скасуванню. Укладений оспорюваний іпотечний договір №5622558 від 23.08.2007р. між [PERSON] та ПАТ «ПУМБ» вчинено без дозволу органів опіки і піклування. Позивачі вважають незаконним рішення №35730923 від 18.06.2017 року 17:21:58 державного реєстратора Жук Вадима Миколайовича Комунального підприємства «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської селищної ради про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, оскільки таке рішення прийнято з порушенням чинного законодавства. Таким чином, із припиненням кредитного договору №2622414 від 23.08.2007 року - основного зобов'язання, припинено дію Іпотечного договору №5622558 від 23.08.2007р. В зв'язку із чим, ПАТ «ПУМБ» не мав права вимоги за іпотечним договором, а й відповідно право звернути стягнення на предмет іпотеки, з прийняттям оскаржуваного рішення відповідачем 2 та переходом права власності на іпотечне майно до відповідача 1, порушені майнові права позивачів, нерухоме майно-домоволодіння та земельна ділянка вибуло із складу спадкового майна, порушено право власності позивачів (а.с. 1-10). 17 жовтня 2017 року представником відповідача Большаковою О.В., яка представляє інтереси Комунального підприємства «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської селищної ради і діє на підставі доручення, було подано відзив на позов, в якому зазначено, що позивачі неодноразово посилаються на порушення прав малолітніх дітей, оскільки на момент укладення договору іпотеки у спірному домоволодінні були зареєстровані двоє малолітніх дітей. Відповідно до п. 18 Глави 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.01.2012 року №296/5 (надалі - Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України) «З метою перевірки відсутності прав малолітніх та неповнолітніх дітей, недієздатних чи обмежено дієздатних осіб на користування відчужування житловим будинком, квартирою, кімнатою або їх частиною нотаріус вимагає подачі йому довідки про склад сім'ї житлово-експлутаційної організації, квартального комітету або іншого уповноваженого органу з питань реєстрації місця проживання. Згідно з п. 1.9 Глави 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України «У разі виявлення з поданих відчужувачем документів, що право власності або право користування відчужуваним житловим будинком, квартирою, кімнатою або їх частиною мають малолітні або неповнолітні діти або недієздатні чи обмежено дієздатні особи, нотаріус повинен витребувати у відчужувача дозвіл органу опіки та піклування на вчинення такого правочину у формі витягу з рішення відповідної районної, районної у містах Києві та Севастополі державної адміністрації, відповідного виконавчого органу міських, районних у містах та сільських, селищних рад». При укладенні договору іпотеки стосовно нерухомого майна, право власності або право користування яким мають малолітні діти, обов'язок перевірки даних фактів та витребуванню дозволу відповідного органу опіки та піклування на укладення подібних договорів покладається на нотаріуса, який нотаріально посвідчує договір іпотеки.Позивачі у позовній заяві зазначають: «Прийняте Відповідачем 2 оскаржуване Рішення, про реєстрацію права власності на предмет іпотеки за Відповідачем 1 в позасудовому порядку, є незаконним та відповідно підлягає скасуванню». 23.08.2007 року при укладанні іпотечного договору № 5622558 (надалі - Іпотечний договір) між Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний банк» та [PERSON] було погоджено всі умови договору, зокрема умови щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя. Зазначений Іпотечний договір містить п. 4.7 «Застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя шляхом переходу до Іпотекодержателя права власності на Предмет іпотеки». Так, п. 4.7.1 Іпотечного договору передбачено, що «У разі виникнення у Іпотекодержателя права звернути стягнення на Предмет іпотеки, Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на Предмет іпотеки в порядку, передбаченому чинним законодавством України». Аналіз вищезазначеного дає підстави для висновку, що договором іпотеки передбачено усі умови, встановлені нормами чинного законодавства України, для звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності та реєстрації Публічним акціонерним товариством «Перший Український міжнародний банк», за собою предмета іпотеки. Враховуючи вищевикладене, у Державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області Жук Вадима Миколайовича не було підстав для відмови у проведенні державної реєстрації права власності за Публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний банк», оскільки дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не є перешкодою у проведенні державної реєстрації права власності. Отже, викладені в позовній заяві факти не відповідають дійсним обставинам справи, та відповідно не є підставою для задоволення безпідставної, необґрунтованої та неправомірної позовної заяви позивачів (а.с. 88-94). 14 листопада 2017 року представником відповідача Анохіна\~О.О., яка представляє інтереси Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» і діє на підставі доручення, нею було подано відзов на позов, в якому зазначено, що 23.08.2007 року між Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (надалі - Банк) та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 5622558, ПАТ «ПУМБ» було надано кредитні кошті у розмірі 100 000,00 доларів США, де забезпечення виконання кредитних зобов'язань є укладення договору іпотеки № 5622558 від 23.08.2007 року, предметом іпотеки є будинок [ADDRESS], який був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального о кругу Жуковою Ю.В. за реєстровим номером 12/07. Таким чином, [PERSON] перед укладенням відповідних договорів була ознайомлена про умови, вимоги та інші правові наслідки, у випадку порушень кредитних зобов'язань, про що було здійснено підпис власноручно. Частиною першою статтею 1 Закону України «Про заставу» встановлено, що не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предмет іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується місце постійного проживання позичальника / майнового поручителя або є об'єкт; незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Отже, мораторій на звернення стягнення на нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 5 ЗУ «Про іпотеку» встановлено, щодо відчужена такого майна без згоди власника. Згідно із ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предмет іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереженню іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовій наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Виходячи з вищевикладеного, Позивач погодивши всі умови Договору іпотеки, про що свідчить його підпис на відповідному Договорі, передбачав можливість невиконана умов кредитного договору та надав згоду на прийняття предмету іпотеки у власність рахунок погашення боргу. Тобто, виходячи з правової природи Договору іпотеки застереження в ньому щодо задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття власність предмета іпотеки, у відповідному правочині відсутній факт примусового стягнення на предмет іпотеки. У свою чергу, банк не застосовував примусовий (судовий) спосіб захисту, а скористався позасудовим способом врегулюванням відповідно до передбачених Договором іпотеки застережень про задоволення вимог Іпотекодержателя. Таким чином, оскільки в даному випадку прийняття у власність Банком в рахунок погашення боргу за кредитним договором нерухомого майна, було здійснено на підставі застереження, яке прирівнюється до Договору про задоволення вимог іпотекодержателя, то відповідно воно було здійснено за згодою власника, а отже положення ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого в забезпечення кредитів в іноземній валюті» не можуть бути застосованими. Банк вважає, що державна реєстрація права власності Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на будинок [ADDRESS] було здійснено законно та обґрунтовано. Державна реєстрація прав на нерухоме майно та їх обтяжень, врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно ті їх обтяжень». Таким чином, твердження Позивача про необхідність укладення окремого Договору про задоволення вимог іпотекодержателя та, що нібито договір іпотеки ( відповідне застереження) не є підставою для реєстрації права власності на нерухоме майно є безпідставним та не відповідає положенням Закону України «Про іпотеку». На підставі представник відповідача просить суд в задоволенні позову [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання договору іпотеки недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - відмовити в повному обсязі. 07.09.2017 року також при подачі позовної заяви позивачами було подано заяву про забезпечення позову (а.с. 11-13) Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07.09.2017 року в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено (а.с. 55). 02.10.2017 року при вирішенні клопотання про забезпечення позову було винесено ухвалу про відмову в забезпечені позову (а.с. 73). 17.10.2017 року представником позивача було заявлено клопотання про витребування з відділу реєстрації майнових прав реєстраційної справи на об'єкт нерухомого майна (а.с. 87). Відповідно до Ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17.10.2017 року клопотання представника позивача було задоволено та витребувано у відділу реєстрації майнових прав управління у сфері державної реєстрації адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської ради, засвідчені копії документів реєстраційної справи на об'єкт нерухомого майна, домоволодіння розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.98). Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.11.2017 року апеляційну скаргу [PERSON], який діє в інтересах малолітнього [PERSON], [PERSON] було задоволено. Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 02.10.2017 року - скасовано (а.с. 100). 07.12.2017 року Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська заяву позивачів про забезпечення позову було задоволено та накладено арешт на домоволодіння (а.с. 170-171). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала просила його задовольнити. Представник відповідача ПАТ «ПУМБ» Антохіна О.О. та представник відповідача КП «Реєстратор майнових прав» Большакова О.В. в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити в задоволенні позовних вимог. Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожнаособа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 18 лютого 1997 року народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON], про що видано свідоцтво про народження Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, зроблено актовий запис за № 124 (а.с. 42). 07 серпня 2007 року народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON], про що 15.08.2007 видано свідоцтво про народження Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №494 (а.с. 43). Відповідно свідоцтва про шлюб, 08 серпня 2008 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], про що зроблено актовий запис за №288, шлюб зареєстровано в Кіровському відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 44). 23 серпня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний банк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір №5622558, даний договір укладений для забезпечення виконання [PERSON] кредитного договору №5622414 від 23.08.2007 року укладеного між нею та банком, в результаті якого [PERSON] отримала кредит в сумі 100000 доларів США (а.с. 29-33). Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11.12.2014 року позов Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» було задоволено. Стягнуто із [PERSON], [INFO] (ІПН [NUMBER]) на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», ЄДРПОУ 14282829, заборгованість за кредитним договором №5622414 від 23.08.2007р, станом на 15.07.2014р, яка складається із: заборгованості за кредитом - 48332,22дол, заборгованості за непогашеними процентами за користування кредитом - 3491,38дол, сума пені за порушення строків виконання зобов'язання - 1965,58дол, сума штрафів за порушення обов'язків - 1000дол, а всього 54789доларів 18центів США, а також стягнути суму штрафів за порушення обов'язків щодо поновлення дії договорів страхування 74035грн.50коп. Стягнуто із [PERSON], [INFO] (ІПН [NUMBER]) на користь Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», ЄДРПОУ 14282829, повернення суми сплаченого судового збору у розмірі 3654грн. (а.с. 199-201). Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.02.2015 року, рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11.12.2014 року в частині пені за за порушення строків виконання зобов'язання та штрафу за порушення зобов'язання за кредитним договором - змінено. Стягнуто з [PERSON] за кредитним договором №5622414 від 23 серпня 2007 року пеню в сумі 22990грн. та штраф за порушення зобов'язання в сумі 11700грн. Вказати загальну суму заборгованості за кредитним договором 51823,60 доларів США, замість вказаної 54789,81 долара США (а.с. 110). Зі свідоцтва про смерть, виданого 29.05.2015 року Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції вбачається, що [INFO] померла [PERSON], про що зроблено актовий запис за № 538 (а.с. 41). 07.03.2015 року керівником сектору підтримки та супроводження Департаменту стягнення кредитів ПАТ «ПУМБ» Страховою В.В., було направлено на адресу [PERSON] вимога щодо усунення порушення виконання основного зобов'язання за кредитним договором протягом 30 днів (а.с. 109). З поданої заяви [PERSON] до Управління публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» з відміткою банку 10.08.2015 року вбачається, що [PERSON] повідомила Публічне акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк» про смерть своєї доньки [PERSON], яка померла [INFO] (а.с. 45). З наданої реєстраційної справи №1279154512101 вбачається, що 14.06.2017 року було поданого заяву про державну реєстрацію права власності, заяву подано [PERSON], отримана Жук Вадимом Миколайовичем, Комунальне підприємство «Реєстратор майнових прав» та зареєстрована у базі даних про реєстрацію заяви і запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 14.06.2017 року 14:47:59 за реєстраційним номером 22760983 (а.с. 125-132). 18 червня 2015 року державним реєстратором прав на нерухоме Жук Вадимом Миколайовичем, Комунальне підприємство «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської селищної ради, Дніпропетровської області, було винесено рішення № 35730923 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Вирішено провести державну реєстрацію права власності домоволодіння, що розташоване в [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], за суб'єктом: Публічне акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк» податковий номер/серія, номер паспорта [NUMBER] (а.с. 133). З витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №89989513 від 19.06.2017 року, вбачається, що 14.06.2017 року 14:47:59, державним реєстратором Жук В.М., Комунальне підприємство «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської селищної ради, Дніпропетровської області, було зареєстровано право власності за ПАТ «ПУМБ» на домоволодіння що розташоване в [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] (а.с. 134). Відповідно витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №89986680 від 19.06.2017 року, вбачається, що 14.06.2017 року 14:47:59, державним реєстратором Жук В.М., Комунальне підприємство «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської селищної ради, Дніпропетровської області, було зареєстровано право власності за ПАТ «ПУМБ» на земельну ділянку площею 0,0999 га, кадастровий номер [NUMBER] (а.с. 147). З наданих довідок приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу від 07.12.2007 року за № 402/01-16 та №403/01-16, судом вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями після смерті померлої [INFO] [PERSON], про що заведена спадкова справа №13/20107, номер у спадковому реєстрі 60763554 (а.с. 156, 157). За змістом статті 11 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець (майновий поручитель) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання в межах вартості предмета іпотеки. Відповідно до статті 1 вказаного Закону іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом. Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. На підставі ч. 1, 2 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину, недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України. Кожна із цих вимог є самостійною підставою для визнання договору не дійсним. Зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Частинами першою, другою статті 590 ЦК України визначено порядок дій заставодержателя (іпотекодержателя) щодо захисту свого права у разі, коли основне зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін). У такому разі заставодержатель набуває право звернення до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет застави. Посилання позивачів що договір іпотеки від 23.08.2007 року за №5622558 укладено із порушення вимог чинного законодавства в зв'язку, з тим що [PERSON] була зареєстрована в іпотечному майні за адресою: [ADDRESS] починаючи з 17.06.2006 року та на момент укладення оспорюваного договору іпотеки, у домоволодінні, що є предметом іпотеки були зареєстровані та проживали її двоє малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] судом не береться до уваги. З оглянутої домової книги домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS], судом вбачається малолітні діти [PERSON] та [PERSON] матір яких є [PERSON], були зареєстровані за даною адресою лише в 01 грудня 2011 року, тобто на момент укладання договору вони не були зареєстровані за даною адресою, не мали права проживати в даному домоволодінні, отже їх права на житло не могли бути порушеними при укладанні договору іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 608 ЦК України, зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Ч. 1 ст. 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ч. 1,2 ст. 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Згідно п. 1 ч. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно. Позовна вимога позивачів про визнання договору іпотеки не знайшла жодного обґрунтування а тому не підлягає задоволенню. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] дійсно 10.08.2015 року подала до Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» заяву в якій зазначила про смерть [PERSON], однак кредитором, який був обізнаний не направив на адресу спадкоємців претензію про дострокове повернення кредитних коштів, а навпаки проігнорував звернення до спадкоємців. Враховуючи наведені обставини державним реєстратором Жук В.М. було безпідставно зроблено перереєстрацію домоволодіння, що розташоване в [ADDRESS]. Не дотримано вимог п. 3 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою. З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в частині визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер №35730923 від 18.06.2017р., внесене державним реєстратором Жуком Вадимом Миколайовичем Комунального підприємства «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області. Виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідний запис №20991245 від 14.06.2017р. про державну реєстрацію права власності Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» (код ЄДРПОУ 14282829) на об'єкти нерухомого майна домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1278154512101) та запис №20990581 від 14.06.2017р. про державну реєстрацію права власності Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» (код ЄДРПОУ 14282829) на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER] (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1279122612101). Судом вирішується питання щодо розподілу судових витрат відповідно ст. 141 ЦПК України. З огляду на викладене, враховуючи сплачений судовий збір позивачами, суд приходить до висновку про стягнення із Комунального підприємства «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської селищної ради (52700, вул. Героїв України, буд. 53, каб 303, смт. Петропавлівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, код ЄДРПОУ 40531599) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1280,00 грн. на користь [PERSON] 640,00грн., на користь [PERSON] 640,00грн.

Outcome: partial