Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] державної нотаріальної контори, [PERSON] про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину. В обгрунтування позовних вимог позивач вказав, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 19.06.2004 р. 29.08.2005 р. державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом № в реєстрі 1-1520, серії ВСІ 202011. Після отримання свідоцтва позивач здійснив оформлення права власності на житловий будинок, а саме 1/4 частину цього будинку. Крім нього, спадщину після смерті матері прийняли також [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по 1/4 частині майна . Під час оформлення права власності на земельну ділянку , що входить до спадкового майна позивачу було повідомлено, що його свідоцтво про право на спадщину за заповітом не може бути прийнято, як правовстановлюючий документ, оскільки в предостанньому абзаці тексту свідоцтва , де вказані й інші спадкоємці вказано прізвище одного із спадкоємці, а саме [PERSON] як [PERSON], хоча справжнє його прізвище Царюк . Крім того свідоцтво містить виправлення літери "у" у прізвищі [PERSON]. В звязку з цим позивач не має обєктивної можливості здійснити оформлення права власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку. Позивач звернувся до [PERSON] державної нотаріальної контори з метою виправлення цієї помилки, однак отримав інформацію, про те, що ця помилка міститься і у реєстрі ( електронному варіанті свідоцтва), а її виправлення не входить до компетенції нотаріуса, тому позивачу рекомендовано звернутись до суду. Ухвалою суду від 19.10.2018 р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 21 лютого 2019 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі , з підстав викладених в позовній заяві, додатково суду пояснили, що внесення змін до свідоцтва про право на спадщину є єдиним належним способом захисту порушеного права позивача, вказана помилка в написанні прізвища іншого спадкоємця у свідоцтві на право на спадщину, що видане на його імя перешкоджає належним чином оформити земельну ділянку. Окрім того на даний час померла [PERSON], а тому є неможливим звернутись до нотаріальної контори для виправлення вказаної описки. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявивсь, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. До суду подав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення. В судове засідання відповідач - [PERSON] державна нотаріальна контора свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду подали заяву про розгляд справи у відсутність їх представника. Заслухавши пояснення позивача та його представника, розглянувши заяви по суті справи сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У відповідності до\~ст. 1300 ЦК України\~за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус або в сільських населених пунктах - уповноважена на це посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. У випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину. Звертаючись із позовом до суду [PERSON] вказував про те, що вирішити питання про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину в позасудовому порядку на даний момент не є можливим. Суд знаходить вказане твердження позивача обґрунтованим з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВСІ № 202011, яке було видано [PERSON] 09.08.2005 р. державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори спадкоємцем ј частки майна за заповітом [PERSON], яка померла, 19.06.2004 р. є її син [PERSON] ( а.с.8). З копій свідоцтв про право на спадщину за заповітом серії ВСР № 938949, ВСІ № 202097 та ВСІ № 202010, що видані державним нотаріусом в спадковій справі № 1-1520 вбачається, що іншими спадкоємцями майна [PERSON] є її діти - [PERSON], [PERSON] та дочка [PERSON] У свідоцтві про право на спадщину, що видане позивачу [PERSON] 09.08.2005 р., що зареєстроване в реєстрі за № 1-1520 серії ВСІ № 202011 в передостанньому абзаці, де зазначені інші спадкоємці, яким видано свідоцтво про право на спадщину на 1/4 частку спадкового майна - зазначено прізвище відповідача, як "Царук Микола Іванович", а на 2/4 частки - буде видано на імя [PERSON] та [PERSON] З копії паспорта відповідача ( а.с. 11) вбачається, що його прізвище значиться як "Царюк Микола Іванович", таке ж прізвище зазначено і в свідоцтві про право на спадщину серії ВСІ № 202010 , яке видано на його прізвище. Матеріалами справи підтверджується та обставина, що [PERSON] не має можливості внести зміни до свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON], через неможливість отримання згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину після її смерті, зокрема, неможливості отримання на це згоди від [PERSON] у звязку з її смертю. Відповідно до повідомлення [PERSON] державної нотаріальної контори № 1221/01-16 від 16.10.2018 р. вбачається, що здійснити виправлення у свідоцтві про право на спадщину за заповітом, виданого [PERSON] державною нотаріальною конторою 09.058.205 р. не вбачається можливим. Як вже зазначалось раніше, згідно ч. 2\~ст. 1300 ЦК України\~на вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. Разом з тим, позовні вимоги про зобовязання [PERSON] державної нотаріальної контори видати позивачу нове свідоцтво про право на спадщину за заповітом до задоволення в цій частині не підлягають, оскільки частиною 3 ст. 1300 ЦК України передбачено, що у випадках встановлених частиною 1,2 цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи те, що обставини наведені позивачем у позові підтверджені належними та допустимими доказами, їх взаємний звязок підтверджує наявність порушених прав позивача, суд дійшов висновку, що вони підлягають захисту у судовому порядку, а вимоги підлягають до часткового задоволення з вищевикладених мотивів. На підставі викладеного та

Outcome: partial