Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (далі - ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК") звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] укладено договір № SAMDN40000012741557 про відкриття картрахунку та обслуговування кредитної картки від 13.04.2007 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, станом на 31.08.2013 року виникла заборгованість у розмірі 24 831, 08 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом - 7 795,15 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 13 009, 08 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 4 026, 85 грн. В позовних вимогах позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 24 831, 08грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 248,31 грн. Представник позивача в судовому засіданні просила суд задовольнити позовну заяву. Відповідач у судовому засіданні просив суд відмовити ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" у задоволенні позову у зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що у позові слід відмовити з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] укладено договір № SAMDN40000012741557 про відкриття картрахунку та обслуговування кредитної картки від 13.04.2007 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач надає клієнту пакет послуг, для чого відкриває Клієнту картковий рахунок та видає Платіжну карту типу Visa Classic. Клієнт здійснює за допомогою картки операції по картрахунку, передбачені п.2 Договору№ SAMDN40000012741557 від 13.04.2007 року згідно діючого законодавства. Відповідач зобов'язаний здійснювати погашення заборгованості по кредитному ліміту, процентам за його використання, по перерахунку платіжного ліміту, а також сплачувати, передбачені діючим Договором, Правилами використання платіжних карт та Тарифами банку (а.с.7). Відповідно до п. 1.1 договору, погашення заборгованості за кредитним лімітом відбувається щомісячними платежами у розмірі 7 % від загальної суми заборгованості. Погашення заборгованості за кредитним лімітом може здійснюватися як шляхом внесення коштів на карту Клієнтом, так і списанням Банком коштів згідно з п. 3.5. Виписки по картрахунку надається - «при особистому зверненні до Банку». Відповідно до п. 1.2 договору клієнт здійснює за допомогою картки операції за картрахунком, передбачені п. 2 Договору відповідно до діючого законодавства, Правилами використання платіжних карт, які є невід'ємною частиною договору (а.с.7). Згідно п. 7.5 договору у випадку невиконання чи неналежного виконання Банком та клієнтом цього Договору, сторони несуть відповідальність згідно діючого законодавства. Згідно п.8.2 договір діє до належного виконання сторонами зобов'язань. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, станом на 31.08.2013 року виникла заборгованість у розмірі 24 831, 08 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом - 7 795,15 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 13 009, 08 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 4 026, 85 грн. Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи , а саме з виписки по рахунку клієнта останній платіж [PERSON]було зроблено 27.09.2009 року. Умова договору передбачена п.8.2 договору про те, що договір діє до належного виконання сторонами зобов'язань не може вважатись установленням строку його дії, оскільки це не відповідає вимогам ст.252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Ст.ст.256, 257 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Ч.1, ч.5 ст.261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Згідно з положеннями ч.3, ч.4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідачем було заявлено в суді до ухвалення судового рішення про застосування судом строку позовної давності відповідно до вимог ст.267 ЦК України. Як роз'яснено в п.3.3 розділу 3 Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29 травня 2013 року умова укладеного сторонами договору про те, що останній діє до повного виконання зобов'язань не є умовою про збільшення позовної давності, оскільки остання за своєю правовою природою є певним періодом у часі (частина перша статті 251, стаття 256 ЦК України), який починається від конкретного дня і спливає також у певний момент часу. У відповідності до роз'яснень, викладених у п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", установивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Таким чином, судом встановлено, що перебіг строку позовної давності почався з дня проведення останнього платежу - 27.09.2009 року, однак позов пред'явлено до суду лише 15.10.2013 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що ним пропущено з поважних причин строк для звернення до суду з позовом. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність відмовити ПАТ КБ "Приватбанк" у задоволенні позову у зв'язку з пропуском ним строку позовної давності. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed