Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 03 серпня 2020 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей,в якій позивач просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] у розмірі 2218 гривень та [PERSON] у розмірі 1779 гривень щомісячно, враховуючи встановлений прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років та для дітей віком від 6 до 18 років Законом України "Про Державний бюджет на 2020 рік". На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що з 10.07.2010 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу мають дітей [PERSON] та [PERSON] На теперішній час діти проживають із позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини. У зв`язку з чим, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14 серпня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 жовтня 2020 року вирішено провести заочний розгляд справи. Від позивача до суду надійшла заява, у якій вона просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, у тому числі через оголошення на Веб-сайті Судової влади України. Заяви про розгляд справи за його відсутністю або відзив суду не надав, про причини неявки не повідомив, що, відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті. Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася позивач, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб № [NUMBER] від 02.11.2019 року, виданого повторно Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області, 10.07.2010 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] (прізвище дружини після укладання шлюбу змінено на [PERSON] ). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області від 09 вересня 2010 року, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області від 08 квітня 2015 року, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки, виданої ЖБК "Граніт" від 29.05.2020 року, позивач [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] разом із донькою [PERSON] , 2010 року народження та сином [PERSON] , 2015 року народження. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За положеннями ч.1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Позивач просить стягнути з відповідача на утримання неповнолітніх дітей аліменти з відповідача у твердій грошовій сумі, яка дорівнює прожитковому мінімуму для дітей віком до 6 років у розмірі 1779 грн. та для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 2218 грн. відповідно до Закону України "Про Державний бюджет на 2020 рік" Таким чином, виходячи з системного аналізу наведених вище норм чинного законодавства, враховуючи, що малолітні діти перебувають на утриманні матері, а відповідач в свою чергу є особою працездатного віку, відповідач відзиву та заперечень відносно позовних вимог не подав, доводи позивача не спростував, будь яких клопотань з даного приводу до суду не надходило, доказів щодо недостатності заробітку (доходу) для виплати аліментів суду не надав, тому беручи до уваги обов`язок обох батьків брати участь в утриманні дітей, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі, оскільки зазначений розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 840,80 гривень.

Outcome: approved