Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

Позивач акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду в порядку цивільного судочинства в жовтні 2017 року з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 23.05.2005 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк", та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позивачем емітовано та видано відповідачеві кредитну картку, відкрито картковий рахунок та надано кредит у сумі 10 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Процентна ставка за користування кредитом - 36 % річних від суми заборгованості. Банк умови договору виконав та видав грошові кошти, проте позичальник не дотримується умов кредитного договору, не сплачує кредит, проценти за користування ним у розмірі та порядку, визначеному договором. Станом на 30.09.2017 року загальна сума заборгованості відповідача становила 25945 грн.86 коп., яка складається з наступного 3921 грн. 62 коп. - заборгованість за кредитом; 22024 грн. 24 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. З цих підстав АТ КБ "ПриватБанк" просило суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 25945 грн. 86 коп. та судові витрати. Ухвалою суду від 17.11.2017 року по справі відкрито провадження. 30.08.2018 року по справі було постановлено заочне рішення, яке скасовано ухвалою від 10.04.2019 року та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві АТ КБ "ПриватБанк" просив суд розглянути справу за відсутності його представника, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала та подала заяву про застосування строків позовної давності та просила в задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що в задоволенні позові слід відмовити виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23.05.2005 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк", та відповідачем укладено кредитний договір , відповідно до умов якого позивачем емітовано та видано відповідачеві кредитну картку, відкрито картковий рахунок та надано кредит у сумі 10 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. (а.с.9-10) Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч. 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України) Ч. 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Станом на 30.09.2017 року відповідно до розрахунку наданого позивачем загальна сума заборгованості відповідача становила 25945 грн.86 коп., яка складається з наступного 3921 грн. 62 коп. - заборгованість за кредитом; 22024 грн. 24 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Однак, як убачається з копії договору від 23.05.2005 розмір відсотків за яким видано грошові кошти не вказано, термін дії картки не зазначено, строки позовної давності не зазначено, тобто суму заборгованості за відсотками позивачем не доведено. (а.с.9-10.) Отже, судом встановлено лише розмір заборгованості за тілом кредиту, що не повернутий відповідачем позивачу який складає 3921 грн. 62 коп. Як убачається з матеріалів справи позовна заява подана до суду 30.10.2017 року. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта ст.267 ЦК України). Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Виходячи з розрахунку заборгованості за договором № SAMDN03000002606770 від 23.05.2005 року, який додано позивачем до позовної заяви, останній платіж було здійснено 20.03.2009 року, у зв`язку з чим з квітня 2009 року почалося порушення прав позивача, а тому строк звернення із заявою до суду сплив у квітні 2012 року . За таких обставин, враховуючи подану представником відповідача заяву про застосування строків позовної давності, суд дійшов до висновку про відмову у позові також в частині стягнення тіла кредиту у зв`язку зі спливом позовної давності. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст. ст.15, 16, 257, 267, 526, 530, 533, 536, 549, 550, 610, 612, 626-628, 639, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265 ЦК України, суд, -

Outcome: dismissed