Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

ТОВ «ВОРОБ`ЇВСЬКЕ-АГРО» звернулось до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області із позовом немайнового характеру до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ОРЛІВКА" (Код ЄДРПОУ 42374117, Чернігівська області, Новгород-Сіверський район, село Михальчина-Слобода, вул. Центральна, 50) та [PERSON] про визнання договору оренди землі від 01.10.2019 року недійсним та визнання договору оренди землі від 01.11.2013 року поновленим на умовах Додаткової угоди від 27.08.2018 року. Забезпечити позов із заявленим предметом заявник просить шляхом заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій відносно земельної ділянки - площею 4,6337 га, кадастровий номер 7423687000:03:000:0107, що розташована на території Михальчино-Слобідської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області до набрання законної сили рішення по даній справі. В обґрунтування заяви зазначає, що: - 01.11.2013 р. між Позивачем та Відповідачем 2 укладено Договір оренди землі, строком дії на 5 років, який зареєстровано у Реєстраційній службі Новгород-Сіверського міськрайонного управління юстиції Чернігівської області за номером запису про інше речове право 3447406 від 18.11.2013 року (рішення про держану реєстрацію індексний номер 8106696 від 19.11.2013 року) державним реєстратором Прокопенко Л.І. (далі - Договір оренди землі). - згідно з інформаційною довідкою із ДРРПНМ № 140592008 заявникові стало відомо, що за номером запису про інше речове право 27040372 від 14.07.2018р. зареєстровано право оренди за ТОВ "ОРЛІВСЬКЕ" земельної ділянки площею 4,6337 га, кадастровий номер 7423687000:03:000:0107 (Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 42057862 від 14.07.2018 року), підставою виникнення якого став договір оренди землі, серія та номер: б/н від 09.07.2018р., строком дії на 10 років, укладеного між ТОВ "ОРЛІВСЬКЕ" та [PERSON] , що і стало підставою для звернення із позовною заявою до суду. - з метою захисту свої порушених прав щодо користування земельною ділянкою заявник в порядку ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» звертався із скаргою № 179 від 25.04.2018 року до Міністерства юстиції України щодо скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на рішення державного реєстратора права оренди земельної ділянки, за наслідками якої було прийнято рішення про скасування державної реєстрації права оренди. - Разом з тим, в період розгляду справи судом, відповідачем знову передано належну йому на праві власності земельну ділянку в оренду ТОВ «Орлівка». Згідно інформаційної довідки із ДРРПНМ №211952942, за номером запису про речове право від 17.12.2019 року зареєстровано право оренди за ТОВ «Орлівка» цієї ж самої земельної ділянки, що належить [PERSON] , строком дії до 01.10.2029 року, що і стало підставою для звернення до суду. Посилається на ст. 150 ЦПК України, відповідно до якої одним з заходів забезпечення позову є заборона вчиняти певні дії та на ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», згідно з якою проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або на підставі заяви власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об`єкта нерухомого майна. Судом відповідно до ч. 4 ст. 153 ЦПК України вирішено провести розгляд заяви за участі сторін. У судовому засіданні представник ТОВ «ВОРОБ`ЇВСЬКЕ-АГРО» Демчук Є.В. підтримав заяву про забезпечення позову посилаючись на доводи зазначені в письмовій заяві та звернув увагу суду на те, що дійсно судом вже розглядалась цивільна справа у 2019 року за участю відповідача [PERSON] на праві власності якому належить земельна ділянка площею 4,6337 га, кадастровий номер 7423687000:03:000:0107, що розташована на території Михальчино-Слобідської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, але земельною ділянкою не користується жодна юридична особа та з моменту звернення ТОВ «Вороб`ївське-Агро» до суду, юридична особа ТОВ «Орлівське» стало ТОВ «Орлівка», тобто змінився склад сторін. Також, представниками ТОВ «Орлівка» не дочекавшись набрання законної сили рішення суду від 05.03.2020 року, було скасовано попередній договір оренди земельної ділянки, та укладено втрете з [PERSON] новий договір оренди землі від 01.10.2019 року та зареєстровано право оренди цієї ж самої земельної ділянки, що підтверджується інформаційною довідкою із ДРРПНМ №211952942 від 10.06.2020 року. Представник ТОВ «Орлівка» та відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Заслухавши думку представника ТОВ «Вороб`ївське-Агро», дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступного. Як вбачається, 04.09.2020 року до суду надійшла позовна заява ТОВ «ВОРОБ`ЇВСЬКЕ-АГРО» до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ОРЛІВКА" та [PERSON] про визнання договору оренди землі від 01.10.2019 року недійсним та визнання договору оренди землі від 01.11.2013 року поновленим на умовах Додаткової угоди від 27.08.2018 року. Одночасно з позовом 04.09.2020 року ТОВ «ВОРОБ`ЇВСЬКЕ-АГРО» подано заяву про забезпечення позову. З позовних вимог вбачається, предметом позову є договір (оренди) земельної ділянки від 01.10.2019 року, додаткова угода від 27.08.2018 року та договір оренди землі від 01.11.2013 року. Як передбачено ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії. Заборона відповідачеві вчиняти певні дії є видом забезпечення позову, яка спрямована проти активних учинків відповідача, що можуть ускладнити виконання рішення суду. Згідно роз`яснень, що надані в п.4 Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та реально існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії. Таким чином, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, а саме, заборони суб`єктам державної реєстрації вчиняти будь які реєстраційні дії може призвести до утруднення виконання рішення суду, оскільки відповідачем ТОВ «Орлівка» до винесення рішення суду у справі №739/247/19 вже було зареєстровано 17.12.2019 року новий договір оренди землі б/н від 01.10.2019 року, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд приходить до висновку про необхідність забезпечення позову, шляхом заборони державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії щодо земельної ділянки, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Михальчино-Слобідської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області.

Outcome: approved