Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

24.01.2019 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом і свої доводи мотивував тим, що [INFO] померла його тітка [PERSON]. Після смерті залишилось спадкове майно- жилий будинок розташований по [ADDRESS], загальною площею 46,70 кв.м., житловою площею 26,50 кв.м., який належав [PERSON] на праві власності на підставі договіра про надання у безстрокове користування земельної ділянки від 16.03.1956 року, жилий будинок розташований по [ADDRESS], загальною площею 44,90 кв.м., житловою площею 11,40 кв., земельна ділянка площею 0,0437 га, що розташована [ADDRESS], призначеної для ведення особистого сільського господарства, кадастровий [NUMBER], яка належала [PERSON] на підставі Државного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], земельна ділянка площею 0,1500 га, що розташована [ADDRESS], призначеної для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий [NUMBER], яка належала [PERSON] на підставі Државного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER]. На момент смерті тітки вони проживали разом, вели спільне господарство, витрати на поховання поніс також позивач. Спадкоємців першої черги нема. Оформити спадщину нотаріально не має можливості, осільки відсутній оригінал державного акту на землю. Позивач фактично прийняв спадщину, т. я.постійно проживав разом з спадкодавцем. Просив суд визнати за ним право власності на вищезазначене майно. У судове засіданні позивач не з"явився, в позовній заяві вказав про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач Новотроїцька селищна рада в судове засідання надав заяву про розгляд справи у відсутність представника Новотроїцької селищної ради, рішення просять прийняти на розсд суду. Суд, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідотцтвом про смерть серія [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Новотроїцької селищної ради Волноваського району Донецької області, актовий запис № 45.(а.с.10). На праві Власності [PERSON] мала жилий будинок розташований по [ADDRESS], загальною площею 46,70 кв.м., житловою площею 26,50 кв.м., який належав на підставі договіра про надання у безстрокове користування земельної ділянки від 16.03.1956 року та жилий будинок розташований по [ADDRESS], загальною площею 44,90 кв.м., житловою площею 11,40 кв, що підтверджується витягом Волноваського бюро технічної інвентарізації про реєстрацію права власності на нерухоме майно.(а.с.11-23). Згідно Државного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,0437 га, що розташована по [ADDRESS], призначеної для ведення особистого сільського господарства, кадастровий [NUMBER], виданого на підставі рішення Новотроїцької селищної ради від 16.12.1993 року № 564.(а.с.6-7). Згідно Државного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] [PERSON] належала земельна ділянка 0,1500 га, що розташована по [ADDRESS], призначеної для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий [NUMBER], виданого на підставі рішення Новотроїцької селищної ради від 16.12.1993 року № 564.(а.с.8-9). [PERSON] займався похованням [PERSON], померлої [INFO], що підтверджується довідкою секретаря Новотроїцької селищної ради № 104 від 01.04.2015 . (а.с.23). Відповідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи які проживали із спадкодавцем однією сім"єю не менш як п"ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" та за нормою ч. 1 ст. 1258 ЦК України, справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно частини першої та третьої ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що оформити спадщину в нотаріальній конторі він не має можливості, оскільки втрачені оригінали правовстановюючих документів, про те, що спадкодавцю [PERSON] належить майно. Відповідно до п.3.1,3.3 листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог 1268-1270 ЦК України. За змістом ст. 392 ЦК України належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема, житловий будинок, земельну ділянку. У спорах про визнання права власності на спадкове майно в якості належного відповідача не може розглядатись нотаріус або орган державної реєстрації прав. Якщо зазначені особи та органи відмовляють у вчиненні покладених на них нотаріальних дій чи здійсненні державної реєстрації, така відмова може бути оскаржена в судовому порядку, за умови відсутності спору про право на спадщину. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного Комітету України по житлово комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно правових актів. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог та визнання права власності на майно у порядку спадкування, оскільки судом достовірно встановлено, що позивач є спадкоємцем після смерті [PERSON]. Тому суд дійшов висновку про можливість визнання права власності у судовому порядку.

Outcome: approved