Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з названим позовом до [PERSON]. В обґрунтування позову представник позивача Сафір Ф.О. зазначив, що 28.11.2006 р. між ЗАТ «ПриватБанком» (згодом перейменоване на ПАТ КБ „ПриватБанк") та [PERSON] було укладено кредитний договір № CNGLAU00150573, згідно з яким позивач надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 57 747 грн. 90 коп. на придбання автомобіля та його оформлення, строком користування до 28.11.2011 року, всупереч умовам якого останній своєчасно не здійснював платежів. Тому ставиться питання про стягнення з [PERSON] на їх користь 164 551 грн. 35 коп., з яких: заборгованість за кредитом в сумі 21 499 грн. 79 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 65 783 грн. 96 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 2 076 грн. 36 коп. пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 75 191 грн. 24 коп.. Представник позивача Кулага О.В. в судове засідання не з'явилась надіслала до суду заяву в якій просить позовні вимоги задовольнити, з підстав зазначених в позові, не заперечуючи проти заочного розгляд справи. Відповідачка в судове засідання не з'явився, з місця його реєстрації повернулась не врученою судова повістка з поміткою «за значеною адресою не проживає», що в силу ч.5 ст. 74 ЦПК України та ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод свідчить про належне його повідомлення про час і місце розгляду справи. Виходячи з наведеного, зважаючи на ч. 1 ст. 224 ЦПК України та враховуючи те, що представник позивача, в надісланій суду заяві, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд знаходить, що є всі умови проведення заочного розгляду справи у відсутність відповідача. Дослідивши матеріали даної справи та справи № 2-628/2010 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, суд приходить до наступного висновку. По справі встановлено, що 28.11.2006 р. між ЗАТ «ПриватБанком» (згодом перейменоване на ПАТ КБ „ПриватБанк") та [PERSON] було укладено кредитний договір № CNGLAU00150573, згідно з яким позивач надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 57 747 грн. 90 коп. на придбання автомобіля в сумі 44 940 грн. та на сплату страхових платежів, передбачених договором в сумі 12 807 грн. 90 коп., строком користування до 28.11.2011 року, зі сплатою відсотків за його користування в розмірі 1,34 % на місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 0,00 % від суми виданого кредиту в момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,14 % від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно п. 3.11 даного Договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, яка сплачується відповідно до п.6.2 даного Договору, період сплати з 23 по 30 число кожного місяця в розмірі 1163 грн. 06 коп.. На забезпечення виконання всіх зобов'язань за кредитним договором, 28.11.2006 р. між ЗАТ «ПриватБанком» (згодом перейменоване на ПАТ КБ „ПриватБанк") та [PERSON] укладено договір застави рухомого майна, відповідно до якого [PERSON] надав у заставу ПриватБанк легковий автомобіль «ВАЗ-21112», 2006 року випуску, д.н.з. [NUMBER], що належить йому на праві власності, разом з усіма приналежностями цього автомобіля. Рішеннями Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 8 листопада 2010 року та апеляційного суду Чернігівської області від 22 лютого 2011 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № CNGLAU00150573, укладеним 28.11.2006 р. між ЗАТ «ПриватБанком» (згодом перейменоване на ПАТ КБ „ПриватБанк") та [PERSON] в розмірі 59 000 грн., яка складається з поточного кредиту в розмірі 15 154 грн. 16 коп., з поточних відсотків в розмірі 178 грн. 94 коп., з простроченого кредиту в розмірі 20 477 грн. 95 коп., з прострочених відсотків в розмірі 21 553 грн. 46 коп., з пені, з урахуванням її зменшення, в розмірі 1 635 грн. 49 коп. - звернути стягнення на предмет застави: автомобіль «ВАЗ-21112», 2006 року випуску, д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON], який зареєстрований за адресою [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER], - шляхом продажу легкового автомобіля «ВАЗ-21112», 2006 року випуску, д.н.з. [NUMBER]Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (м.Дніпропетровськ, вул..Набережна, 50, код ЄДРПОУ 14360570), з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу цього автомобіля з іншою особою-покупцем, з передачею в заклад останньому, шляхом вилучення у відповідача належного йому на праві власності автомобіля, з наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» повноважень знімати належний відповідачу спірний автомобіль, з обліку в органах ДАІ та всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу спірного автомобіля. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства (ст. 526 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України). Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 614 ЦК України). Згідно ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що [PERSON] в повному обсязі не виконує свої зобов'язання за кредитним договором № CNGLAU00150573 від 28.11.2006 р.,укладеним з позивачем, внаслідок чого, у нього, станом на 01.04.2015 р., перед кредитором виникла: заборгованість за кредитом в сумі 21 499 грн. 79 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 65 783 грн. 96 коп.. Доказів погашення існуючої за вищевказаним кредитним договором заборгованості або її зменшення порівняно із розрахунками, наданими позивачем, на час розгляду справи судом відповідач не надав, не встановлено таких і в судовому засіданні. Оскільки комісія є складовою частиною щомісячного платежу, передбаченого умовами договору, то заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 2 076 грн. 36 коп. підлягає також стягненню з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Як зазначено вище, представник позивача просив стягнути з відповідача [PERSON] на їх користь пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 75 191 грн. 24 коп., що значно перевищує розмір основного боргу . Положеннями ч.ч. 1, 2 ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів" встановлено, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. В ч.ч. 3, 4 ст.18 Закону наведено окремі несправедливі умови договору, перелік яких не є вичерпним. При цьому п.4 ч.1 ст.21 Закону встановлено, що для цілей застосування цього закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач. В своєму рішенні № 7-рп/2013 від 11 липня 2013 року у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" Конституційний Суд України зазначив, що вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п.6 ст.3, ч.3 ст.509 та ч.ч. 2,3 ст.627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За наведених вище обставин, враховуючи період за який нарахована дана пеня, з урахуванням того, що під час розгляду справи № 2-628/2010 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави судом встановлені підстави для зменшення розміру пені з 8 946 грн. 40 коп. до 1 635 грн. 49 коп., беручи до уваги те, що в судовому порядку звернуто стягнення на предмет застави: автомобіль «ВАЗ-21112», 2006 року випуску, д.н.з. [NUMBER], виходячи з розміру процентів за користування кредитом, які стягуються з відповідача, суд приходить до висновку про необхідність та можливість зменшення суми неустойки, яка підлягає стягненню відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» з 75 191 грн. 24 коп. до 5 000 грн.. Враховуючи наведене в сукупності, суд знаходить, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] слід задовольнити частково та з останнього на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" слід стягнути: заборгованість за кредитом в сумі 21 499 грн. 79 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 65 783 грн. 96 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 2 076 грн. 36 коп. пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 5 000 грн.. З [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» належить стягнути судовий збір, пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial