Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому з посиланням на те, що товариство на письмову пропозицію профспілки від 23 жовтня 2012 року в порушення законодавство про працю, Закону України „Про колективні договори та угоди", Закону України „Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" ухилилось від участі в переговорах щодо укладення колективного договору, перегляду розміру оплати праці та норм праці, перерахування на користь профспілки членських внесків, повернення в користування приміщення, просив визнати дії відповідача неправомірними та зобов'язати відповідача вчинити такі дії. В судовому засіданні представник позивача Ковтун О. Г. уточнив та зменшив позовні вимоги, просив визнати неправомірними дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Селищанський гранітний кар'єр", директора [PERSON], зобов'язати відповідачів перерахувати на користь профспілки членські внески працівників згідно поданих заяв, профспілкові кошти згідно ст. 250 КЗпП України в розмірі 0,3% від фонду оплати праці, починаючи з грудня 2009 року, не перешкоджати законній діяльності позивача. Представник відповідача [PERSON] позову не визнав, заявив про безпідставність заявлених вимог в частині визнання дій неправомірними, пояснив, що працівники товариства не звертались до директора товариства із клопотанням про перерахування профспілкових коштів, більша частина працівників, які фігурують у заявах про членство у профспілці, на час розгляду справи звільнена з роботи, права позивача не порушені, просив відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані та не підлягають задоволенню. За встановленим ст. 11 ЦПК України принципом диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З оглянутої довідки з єдиного державного реєстру АБ № 280283 профспілка працівників ТзОВ „Селищанський гранітний кар'єр" та його дочірніх підприємств є зареєстрованою юридичною особою, дата легалізації - 1 квітня 2005 року, місцезнаходження - с. Селище Сарненського району, вул. Заводська, 1-а, керівником являється Ковтун О. Г. Витягом з протоколу від 4 березня 2010 року загальних зборів членів профспілки працівників ТОВ „Селищанський гранітний кар'єр" та його дочірніх підприємств головою профспілки та головою профкому терміном на 5 років обрано Ковтуна О. Г. У відповідності до вимог ст. 37 Закону України від 15 вересня 1999 року № 1045-XIV "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" профспілкові організації на підприємствах, в установах, організаціях та їх структурних підрозділах представляють інтереси своїх членів і захищають їх трудові, соціально-економічні права та інтереси. Свої повноваження первинні профспілкові організації здійснюють через утворені відповідно до статуту (положення) виборні органи. Із змісту норм вказаного закону вбачається, що профспілка - це громадська організація, що об'єднує громадян, пов'язаних спільними інтересами за родом їх професійної діяльності, метою її діяльності є здійснення представництва та захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілки. У відповідності до ст. 1 Закону України від 15 вересня 1999 року № 1045-XIV член профспілки - це особа, яка входить до складу профспілки, визнає її статут та сплачує членські внески. В обґрунтування заявлених вимог позивач надав суду фотокопії списків-заяв працівників відповідача (54 особи) від 19 жовтня 2012 року, адресовані голові профспілки, про прийняття в члени профспілки із зобов'язанням сплачувати щомісячно профспілкові внески розмірі 0,5 % від заробітної плати, починаючи з 1 листопада 2012 року, та уповноваженням на ведення переговорів щодо укладення колективного договору на 2013 рік, внесення змін до положення про оплату праці, скасування існуючих норм праці. Позивач також надав фотокопії списків-заяв працівників відповідача (54 особи) від 19 жовтня 2012 року, адресовані директору ТОВ „Селищанський гранітний кар'єр" про утримання та перерахування 0,5% від заробітної плати на банківський рахунок профспілки, починаючи з 1 листопада 2012 року. Також представником позивача представлені фотокопії заяв 20-ти осіб (за твердженнями позивача - працівників відповідача) від 19 березня 2013 року, адресовані голові профспілки, про прийняття в члени профспілки із зобов'язанням сплачувати щомісячно профспілкові внески розмірі 0,5 % від заробітної плати, виконувати Статут, та уповноваженням на ведення переговорів щодо укладення колективного договору, внесення змін до положення про оплату праці, скасування існуючих норм праці. Фотокопії заяв працівників містять також звернення до директора ТОВ „Селищанський гранітний кар'єр" про утримання та перерахування 0,5% від заробітної плати на банківський рахунок профспілки, починаючи з березня 2013 року. Однак, зазначені письмові докази не можуть бути оцінені як допустимі та достатні на обґрунтування позову, оскільки не є документами, які містять оригінальні підписи осіб та не підтверджують волевиявлення працівників на членство у профспілці, про додаткову перевірку судом такого волевиявлення шляхом допиту свідків позивач не заявляв. Сплата членських внесків на користь профспілки на думку суду є обставиною, що визначає членство особи у профспілці, правосуб'єктний склад членства визначається цим фактом і не може трактуватись довільно, натомість обставини волевиявлення працівників на перерахування 0,5 процента їхнього заробітку на користь профспілки, а отже на членство у профспілковій організації не підтверджені. Інших допустимих та належних доказів, які б підтверджували обставини членства працівників ТОВ "Селищанський гранітний кар'єр " у профспілці працівників ТзОВ „Селищанський гранітний кар'єр" та його дочірніх підприємств, на захист інтересів яких він уповноважений виступати, пов'язаного з цим зобов'язання відповідача перераховувати на користь профспілки членські внески працівників а також профспілкові кошти згідно ст. 250 КЗпП України в розмірі 0,3% від фонду оплати праці, починаючи з грудня 2009 року, а також обставини перешкоджання законній діяльності позивача, позивач суду не надав. Доводів представника відповідача [PERSON], що заявлені позивачем працівники не звертались до керівника товариства з клопотанням про перерахування частини заробітку на користь профспілки, більшість із зазначених в поданих заявах осіб є звільненими з роботи, не спростовані, не здобуто судом доказів і того, що позивач уповноважувався будь-ким із членів трудового колективу відповідача, який не являється членом профспілки, здійснювати представництво та захист їх трудових прав та інтересів. З огляду на недоведеність позовних вимог, обов'язок позивача у відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України подавати докази на обґрунтування заявлених обставин, у суду немає підстав вважати, що відповідачами чинились перешкоди законній діяльності профспілки та порушувались трудові права працівників, а тому у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed