Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

ПАТ "Дельта Банк" звернулося із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи [PERSON], Державна реєстраційна служба України, орган опіки та піклування - Царичанська районна державна адміністрація, про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі та набуття у власність. На обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що 28.01.2008 року між АКІБ "УКРСИББАНК" та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11289166000. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] отримав кредит в розмірі 55000,00 доларів США, який зобов'язувався повернути у повному обсязі в строк до 27.01.2015 року або достроково зі сплатою 13,90 відсотків річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором іпотекодавець [PERSON] передала у іпотеку нерухоме майно, а саме будинок: місце знаходження застави: [ADDRESS]; загальна площа: 130,60 кв.м., житлова площа 53,80 кв.м., що підтверджується договором іпотеки № 11289166000/3 від 28.01.2008 року, укладеним між АКІБ "УКРСИББАНК" та [PERSON] Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку серії ВСІ № 442397, посвідченого Мазай І.П. приватним нотаріусом Царичанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області 23.08.2005 року за реєстровим № 1117. Обтяження нерухомого майна іпотекою було зареєстровано банком у Єдиному реєстрі заборон на відчуження об'єктів нерухомого майна та у Державному реєстрі іпотек. На підставі рішення загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ "УКРСИББАНК" змінило назву на ПАТ "УКРСИББАНК". 08.12.2011 року між ПАТ "УКРСИББАНК" та ПАТ "Дельта Банк" було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. На підставі вказаного договору до позивача перейшло право вимоги, яке виникло з кредитного договору та договору іпотеки у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора. Через неналежне виконання умов договору про надання споживчого кредиту у позичальника утворилась заборгованість у розмірі 95703,16 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 764955,36 грн., яка складається з: - 49394,40 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 394809,44 грн. - заборгованість за кредитом; - 46308,76 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 370145,92 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 0,00 грн. - заборгованість за комісією за користування кредитом. Позивач, як новий кредитор та іпотекодержатель має право вимагати виконання зобов'язання на свою користь та звернути стягнення на предмет іпотеки. Законом України "Про іпотеку", а саме статтями 33, 36, 37 та договором іпотеки визначено спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки та набуття іпотекодержателем права власності на нього за вартістю, визначеною суб'єктом оціночної діяльності. Відповідно до вимог законодавства позивачем було направлено письмову вимогу про виконання зобов'язання, попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, вимогу про виселення мешканців (у зв'язку із зверненням стягнення) та вимогу про направлення іпотекодержателю усієї наявної документації на предмет іпотеки разом з ключами. Однак вимоги позивача не виконано, що вважають є підставою для виселення мешканців та задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст. 7 ЗУ "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Згідно вимог ст. 33 ЗУ "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 36 ЗУ "Про іпотеку" сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення на предмет іпотеки відповідно до цього закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону. Відповідно до ст. 37 ЗУ "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 35 ЗУ "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Згідно ст. 39 ЗУ "Про іпотеку" одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Відповідно до ст. 40 ЗУ "Про іпотеку" звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок чи житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Особи, які проживають у зазначених приміщенням на умовах договору найму (оренди) не підлягають виселенню, якщо договір найму (оренди) був укладений до моменту укладення іпотечного договору і про наявність такого договору було доведено до відома іпотекодержателя або такий договір був зареєстрований у встановленому законом порядку; договір найму (оренди) був укладений після укладення іпотечного договору за згодою іпотекодержателя. Відповідно до ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Враховуючи вищевикладене та посилаючись на вимоги ст. ст. 13, 14, 317, 346, 509, 512, 514, 525, 526, 530, 572, 575, 585, 1050, 1054 ЦК України, ЗУ "Про іпотеку", ст. 109, 116 ЖК України, позивач прохає: - в рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості в розмірі 95703,16 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 764955,36 грн. за договором про надання споживчого кредиту № 11289166000 від 28.01.2008 року, укладеним між АКІБ "УКРСИББАНК" та [PERSON], звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на будинок: місце знаходження застави: [ADDRESS]; загальна площа: 130,60 кв.м., житлова площа 53,80 кв.м. (на підставі договору іпотеки № 11289166000/3 від 28.01.2008 року) шляхом передачі іпотекодержателю ПАТ "Дельта Банк" права власності на вказане майно; - визнати за ПАТ "Дельта Банк" право власності на предмет іпотеки, зокрема на будинок: місце знаходження застави: [ADDRESS]; загальна площа: 130,60 кв.м., житлова площа 53,80 кв.м.; - припинити право власності іпотекодавця [PERSON] на будинок: місце знаходження застави: [ADDRESS]; загальна площа: 130,60 кв.м., житлова площа 53,80 кв.м., в тому числі право володіння, користування та розпорядження вказаним будинком; - виселити з будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS], іпотекодавця [PERSON] та усіх інших мешканців, які проживають і зареєстровані за вказаною адресою; - стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654 грн. В судове засідання представник позивача - ПАТ "Дельта Банк" не з'явився, надіслали заяву з проханням розглядати дану справу без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та крім того, прохають відповідно до вимог ст. 217 ЦПК України виконання рішення зупинити на весь час дії ЗУ "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті". Відповідач [PERSON] та законний представник малолітнього [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надіслала до суду заяву з проханням розглядати дану справу без її участі, а за участі її представника - [PERSON], який в судовому засіданні позовні вимоги ПАТ "Дельта Банк" не визнав, прохає в задоволенні позову відмовити повністю з тих підстав, що згідно п.1 ч.1 ЗУ "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" існує заборона щодо звернення стягнення на предмет іпотеки протягом дії зазначеного закону. В судове засідання відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не з'явилися, надіслали заяви з проханням розглядати дану справу без їх участі, позовні вимоги не визнають. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, належним чином був сповіщений про день, час та місце розгляду справи в суді, заяви про причину неявки чи про відкладення розгляду справи до суду не надіслав. Представник третьої особи - Державної реєстраційної служби України в судове засідання не з'явився, надіслали заяву з проханням розглядати дану справу без участі представника, винести рішення у відповідності до норм матеріального і процесуального права. Представник третьої особи - органу опіки та піклування - Царичанської районної державної адміністрації в судовому засіданні заперечує проти задоволення позовних вимог. Пояснила, що припинення права власності гр. [PERSON] на вищевказаний житловий будинок спричинить порушення майнових прав її малолітнього сина - [PERSON] Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, заслухавши пояснення представника відповідача [PERSON] - [PERSON], представника третьої особи - органу опіки та піклування Царичанської районної державної адміністрації, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 28.01.2008 року між АКІБ «УКРСИББАНК» (після зміни найменування - Публічне акціонерне товариство «УКРСИББАНК») та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11289166000, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в сумі 55000 доларів США, зі строком повернення до 27.01.2015 року або достроково зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13,90% річних. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 28.01.2008 року року між АКІБ «УКРСИББАНК» та відповідачем [PERSON] було укладено договір іпотеки, за яким [PERSON] передала в іпотеку належний їй на праві власності житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]; загальною площею 130,60 кв.м., житлова площа - 53,80 кв.м. 08.12.2011 року між ПАТ "УКРСИББАНК" та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, за яким та у відповідності до ст.ст. 512, 514 ЦК України до останнього перейшло право вимоги, яке виникло з кредитного договору та договору іпотеки у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора. Посилаючись на те, що [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, в зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість станом на 22.11.2013 року в розмірі 95703,16 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 22.11.2013 року складає 764955,36 грн., яка складається з: 49394,40 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 394809,44 грн. - заборгованість за кредитом; 46308,76 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 370145,92 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 0,00 грн. - заборгованість за комісією за користування кредитом, позивач прохає в рахунок погашення вказаної заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок за адресою: [ADDRESS]; загальною площею 130,60 кв.м., житлова площа - 53,80 кв.м., шляхом передачі права власності іпотекодержателю; визнати за позивачем право власності на житловий будинок; припинити право власності на нього відповідача [PERSON]; виселити останню та усіх інших мешканців, які проживають і зареєстровані в будинку; зупинити виконання рішення на весь час дії ЗУ "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті". Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 36 ЗУ "Про іпотеку" сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення на предмет іпотеки відповідно до цього закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону. Відповідно до ст. 37 ЗУ "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Згідно ст. 39 ЗУ "Про іпотеку" одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Відповідно до ст. 40 ЗУ "Про іпотеку" звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок чи житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Особи, які проживають у зазначених приміщенням на умовах договору найму (оренди) не підлягають виселенню, якщо договір найму (оренди) був укладений до моменту укладення іпотечного договору і про наявність такого договору було доведено до відома іпотекодержателя або такий договір був зареєстрований у встановленому законом порядку; договір найму (оренди) був укладений після укладення іпотечного договору за згодою іпотекодержателя. Між тим, відповідно до Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна не перевищує 140 кв.м. для квартири та 250 кв.м. для житлового будинку. Вищевказаний житловий будинок виступає як забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за споживчим кредитом, наданим йому в іноземній валюті. Відповідач [PERSON] постійно проживає та зареєстрована в будинку за адресою: [ADDRESS], іншого нерухомого майна не має, загальна площа зазначеного будинку не перевищує передбачений Законом розмір 250 кв.м. для житлового будинку. ЗУ "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" набрав чинності 07.06.2014 року та втрачає чинність з дня набрання чинності законом, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає у бухгалтерському та/або податковому обліку кредиторів та позичальників, а також порядок списання пені та штрафів, які нараховуються (були нараховані) на таку основну суму заборгованості. Основну суму заборгованості на даний час не можливо встановити, так як не набрав чинності закон, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті. За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, вказаний у позові, до прийняття та набрання чинності іншого закону, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, що не позбавляє позивача права повторного звернення до суду з іншими позовними вимогами з врахуванням нового закону чи з іншим способом захисту порушеного права. Так як в задоволенні основної вимоги відмовлено, інші вимоги, які є похідними, задоволенню також не підлягають. Таким чином, в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» слід відмовити повністю, а сплачені позивачем судові витрати - залишити за ПАТ "Дельта Банк". На підставі викладеного,

Outcome: dismissed