Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

19.05.2017 [PERSON] (змінено прізвище з [PERSON] на підставі рішення Сихівського районного суду м. Львова від 16.06.2015 р. у цивільній справі № 464/4022/15-ц про розірвання шлюбу) звернулась до суду з позовною заявою до ПАТ КБ «Приватбанк», Годовицько-Басівської сільської ради, державного реєстратора Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяка Павла Тарасовича про визнання незаконним і скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:31671099 від 03.10.2016 року, прийняте державним реєстратором Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяком Павлом Тарасовичом Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11.08.2005р. між [PERSON] , та ПАТ КБ «Приватбанк» був укладений кредитний договір № LVH9G00000091, відповідно до якого позивач отримала в банку 45 150 доларів США в кредит на умовах, вказаних в цьому договорі. В це й день в забезпечення зобов`язань за вищевказаним кредитним договором між позивачкою та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено договір іпотеки, відповідно до якого позивачка передала в іпотеку квартиру [ADDRESS] . В квітні 2017 року з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек , Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 84681038 позивачці стало відомо, що 03.10.2016р. державним реєстратором Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Тузяком Павлом Тарасовичом було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і внесено відповідний запис про державну реєстрацію за ПАТ КБ «Приватбанк» права власності на квартиру [ADDRESS] , підставою виникнення права власності вказано договір іпотеки, серія та номер: 5648, виданий 11.08.2005р., видавник: приватний нотаріус Львівського МНО Тертична Е.В. Позивач вважає, що рішення державного реєстратора Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Тузяка Павла Тарасовича прийнято з порушенням вимог Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (далі - Порядок № 1127), Закону України «Про іпотеку», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Ухвалою суду від 10.11.2017 відкрито провадження та призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 01.03.2018 провадження по справі за позовом [PERSON] до ПАТ КБ «Приватбанк», Годовицько-Басівської сільської ради про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - зупинити до вирішення Великою палатою Верховного Суду справи №826/366/16 (К/9901/7469/18). 19.11.2018 ухвало суду провадження у справі поновлено. 14.12.2018 від представника відповідача до суду поступив відзив на позовну заяву. В обгрунтування відзиву покликається на те, що підписанням договору іпотеки від 11.08.2005 сторонами позивачем та банком погоджено умови договору іпотеки, які містять застереження про задоволення вимог іпотекодержателя та досягнуто згоди щодо можливого звернення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Зазначає, що обраний банком позасудовий спосіб задоволення вимог грунтується саме на добровільній згоді позивача на зверненні стягнення шляхом переходу права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя, що виражається у підписанні [PERSON] договору іпотеки, який містить дане застереження. В задоволені позову просить відмовити. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав наведених в позовній заяві та відповіді на відзив, просила позов задоволити та пояснила, що при прийнятті оскаржуваного рішення державним реєстратором були наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на спірне нерухоме майно та їх обтяженнями, оскільки в Державну реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек банк не зареєстрований як іпотекодержатель спірного майна з 17.03.2007 р., а відтак не наділений правами іпотекодержателя щодо звернення стягнення на таке майно. Також зазначила, що іпотекодержателем не надсилалась належним чином оформлена вимога про необхідність виконання грошового зобов`язання позивачкою протягом 30-денного строку з попередженням про намір звернути стягнення на майно в разі невиконання такої вимоги, а також те, що на спірне майно поширюється дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», так як спірна квартира є єдиним житлом позивачки та її родини. Також пояснила, що позивачка долучену банком копію повідомлення-вимоги № 30.1.0.0/2-273 від 25.05.2014 р. не отримувала, а відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення про його вручення не містить її підпису, а лише прізвище, вимога банку направлена в 2014 р., а звернення стягнення на предмет іпотеки відбулось в 2016 р. також звернула увагу на те, що банк в 2014 р., 2016 р. не був наділений правами ні кредитора, ні іпотекодержателя на спірну квартиру. Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» надав відзив на позовну заяву, позовні вимоги заперечив, в задоволенні позову просив відмовити з підстав наведених в відзиві та зазначив, що банк надіслав позивачу вимогу про усунення порушень умов кредитного договору, що підтверджується долученою до відзиву на позов копію повідомлення-вимоги № 30.1.0.0/2-273 від 25.05.2014 р., направлене 01.06.2014 р. рекомендованим листом, яке вручено 11.06.2014 р., відповідно до відмітки на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Також представник банку зазначив, що на час реєстрації права власності за банком, банк був наділений правами іпотекодержателя спірного майна на підставі укладеного 14.04.2016 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» (покупець) та «ЮКРЕЙН МОРТГЕЙДЖ ЛОУН ФАЙНЕНС №1 ПІ-ЕЛ-СІ» (продавець) та «ТМФ ТРАСТІ МІТЕД» (довірчий управитель) договору викупу (відступлення) копію якого долучено банком до відзиву на позовну заяву. Вказав, що дія мораторію на спірні правовідносини не поширюється, оскільки ґрунтується на добровільній згоді позивача на звернення стягнення шляхом переходу права власності на предмет іпотеки до іпотеко держателя, що виражається у підписанні позивачкою договору іпотеки, який містить дане застереження. Судом встановлено, що 11.08.2005р. між [PERSON] , та ПАТ КБ «Приватбанк» укладено кредитний договір № LVH9G00000091, відповідно до умов якого позивач отримала в банку кредит в розмірі 45 150 доларів США на придбання житла (3-х кімнатної квартири, [ADDRESS] ). 11.08.2005 в забезпечення зобов`язань за кредитним договором № LVH9G00000091 від 11.08.2005 між позивачкою та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено договір іпотеки, відповідно до якого позивачем було передано квартиру [ADDRESS] , загальною площею 66,00 кв.м. Договором іпотеки від 11.08.2005 р. передбачено: Іпотекодержатель має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на Предмет іпотеки у випадку, якщо в момент настання термінів виконання якого-небудь із зобов`язань, передбачених Кредитним договором, вони не будуть виконані (пп.18.8.1.п.8); звернення стягнення на Предмет іпотеки здійснюється у випадках, передбачених п.п. 18.8.1, 18.8.2, 18.8.3 цього договору, відповідно до розділу V Закону України «Про іпотеку» на підставі рішення суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно із застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя, що міститься в цьому договорі (п.24); звернення стягнення на Предмет іпотеки за вибором Іпотекодержателя може бути здійснено у позасудовому порядку шляхом переходу до Іпотекодержателя права власності на Предмет іпотеки, про що Іпотекодержатель зобов`язаний письмово повідомити Іпотекодавця (п.29). 17.03.2007 приватним нотаріусом Ізотовою В.А. на підставі договору купівлі -продажу (відступлення) прав вимоги за договорами про іпотечні кредити від 19.02.2007 р. в Державному реєстрі речових прав в розділі відомості з Державного реєстру іпотек внесені відомості про іпотеку квартири [ADDRESS] , де іпотекодержателем вказано «ЮКРЕЙН МОРТГЕЙДЖ ЛОУН ФАЙНЕНС №1 ПІ-ЕЛ-СІ», іпотекодавець [PERSON] , зазначене підтверджується інформаційною довідкою з ДРРПНМ та РПВНМ, ДРІ, ЄРЗВОНМ № 84681038, час формування 10.04.2017 р. 14.04.2016 між ПАТ КБ «Приватбанк» (покупець) та «ЮКРЕЙН МОРТГЕЙДЖ ЛОУН ФАЙНЕНС №1 ПІ-ЕЛ-СІ» (продавець) та «ТМФ ТРАСТІ МІТЕД» (довірчий управитель) договору викупу (відступлення) прав вимог, згідно якого банк придбав відповідні іпотечні активи, в т.ч. за договором іпотеки від 11.08.2005 р. Згідно з п.2.9 (а), (b) Договору викупу (відступлення) прав вимоги від 14.04.2016р. передбачено, що продавець («ЮКРЕЙН МОРТГЕЙДЖ ЛОУН ФАЙНЕНС №1 ПІ-ЕЛ-СІ») зобов`язується: (а) зареєструвати Відступлення у Державному Реєстрі Речових прав на нерухоме майно: протягом 30 днів з дати укладення цього Договору зареєструвати інформацію стосовно Відступлення відповідних прав вимоги за іпотеками у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, із зазначенням Покупця як забезпеченої особи (іпотекодержателя) за відповідними Іпотеками; (b) зареєструвати Відступлення у Державному реєстрі обтяжень: протягом 5 днів з дати укладення цього Договору зареєструвати Відступлення у Державному реєстрі обтяжень. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку», іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Ч. 1 ст. 4 Закону України «Про іпотеку» визначено, що обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Згідно з ст.24 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням Іпотекодержатель зобов`язаний письмово у п`ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Дані положення закону кореспондуються з положеннями ст.513 Цивільного кодексу України, в якій зазначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до п.1) ч. 1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Цією ж статтею даного Закону визначено, що заявник - іпотекодержатель, особа, в інтересах якої встановлено, змінено або припинено іпотеку, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення іпотеки. З аналізу наведених вище вимог законодавства вбачається що в даному випадку відомості про відступлення прав вимоги стосовно спірного об`єкта іпотеки, що виникли на підставі договору викупу (відступлення) прав вимог від 14.04.2016 між ПАТ КБ «Приватбанк» (покупець) та «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 Пі-Ел-Сі» (продавець) та «ТМФ Трасті Мітед» (довірчий управитель), підлягають обов`язковій державній реєстрації у встановленому законом порядку і тільки з моменту такої реєстрації виникають взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотеко держателя. Однак, відповідно до інформаційної довідки з ДРРПНМ та РПВНМ, ДРІ, ЄРЗВОНМ № 84681038, дата формування 10.04.2017 державна реєстрація ПАТ КБ «Приватбанк», як іпотекодержателя спірного майна на підставі договору викупу (відступлення) прав вимог від 14.04.2016 на час прийняття оскаржуваного рішення державним реєстратором відсутня. Ч.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації. Відповідно до ст.24 вказаного Закону, у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно. 2. За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття. Однак, 03.10.2016 державним реєстратором Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Тузяком Павлом Тарасовичом всупереч наведеним вище вимогам Закону прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний № 31671099, внесено відповідний запис про державну реєстрацію за ПАТ КБ «Приватбанк» права власності на квартиру [ADDRESS] . Підставою виникнення права власності вказано договір іпотеки, серія та номер: 5648, виданий 11.08.2005р., видавник: приватний нотаріус Львівського МНО Тертична Е.В., що підтверджується інформаційною довідкою з ДРРПНМ та РПВНМ, ДРІ, ЄРЗВОНМ № 84681038 від 10.04.2017. В матеріалах справи відсутні будь які докази які б підтверджували , що відомості про викуп (відступлення) прав вимоги від 14.04.2016 р. спірного майна зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна та докази того, що на дату прийняття рішення державним реєстратором Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Тузяка П.Т. про реєстрацію права власності за банком, ПАТ КБ «Приватбанк» був іпотекодержателем та мав відповідні права щодо звернення стягнення на предмет іпотеки. За таких обставин суд приходить до висновку, що у державного реєстратора були відсутні підстави для реєстрації права власності за ПАТ КБ «Приватбанк» на спірне іпотечне нерухоме майно, а відтак таке рішення державного реєстратора є незаконним. Щодо наявних в матеріалах справи копій повідомлення-вимоги № 30.1.0.0/2-273 від 25.05.2014 р. та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поданого до відділення поштового зв`язку 01.06.2014 р., які надані ПАТ КБ «Приватбанк» в підтвердження виконання ним вимог ст. 35 Закону України «Про іпотеку» та умов договору іпотеки від 11.08.2005 р. суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Відповідно до п.61 Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Зі змісту ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про іпотеку», п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, положень договору іпотеки вбачається, що письмова вимога про усунення порушення надсилається боржнику, іпотекодавцю виключно іпотекодержателем і тільки після цього та у випадку невиконання позичальником вимоги кредитора протягом тридцятиденного строку з дня отримання вимоги у іпотекодержателя виникає право звернути стягнення на предмет іпотеки. Однак, як вбачається з матеріалів даної справи на час надіслання банком повідомлення-вимоги № 30.1.0.0/2-273 від 25.05.2014 р. на адресу позивача, іпотекодержателем спірного майна з 17.03.2007 р. було «ЮКРЕЙН МОРТГЕЙДЖ ЛОУН ФАЙНЕНС №1 ПІ-ЕЛ-СІ», що підтверджується довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 84681038 від 10.04.2017 р. Відтак, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази про надіслання іпотекодержателем на адресу іпотекодавця письмової вимоги про усунення відповідних порушень станом на час вчинення оскаржуваної реєстраційної дії, яка була вчинена державним реєстратором 03.10.2016 р., у зв`язку з цим державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за ПАТ КБ «Приватбанк» проводилась державним реєстратором Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Тузяком Павлом Тарасовичом проводилась з порушенням вимог ст.35 Закону України "Про іпотеку", п.61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, за відсутності належно оформленої вимоги. Крім того, в матеріалах справи наявні довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 164305533 від 19.04.2019 р. надана позивачем в підтвердження того, що за [PERSON] не зареєстровано жодного нерухомого майна. Також, в матеріалах справи міститься довідка з місця проживання про склад сім`ї і прописки від 20.07.2017 р. виданої ЛКП «Хуторівка» з якої вбачається, що позивачка з 10.10.2005 р. зареєстрована в квартирі [ADDRESS] та проживає там разом з своїми доньками та матір`ю. На момент державної реєстрації права власності на предмет іпотеки діяли норми Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", яким введено мораторій, у відповідності до якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із ст.4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із ст.5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами-резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що 1) таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя, та 2) загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири. З врахуванням того, що предмет іпотеки було передано банку в забезпечення виконання умов споживчого кредиту, виданого у доларах США, площа квартири становить 66,00 кв.м., в матеріалах справи наявні докази, що дане майно використовується позивачкою, як місце постійного проживання її та її сім`ї, суд приходить до висновку, що до правовідносин сторін, які виникли з приводу звернення стягнення на предмет іпотеки повинен бути застосований Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", а тому державний реєстратор в силу зазначених положень Закону не мав права вчиняти дії щодо звернення стягнення на спірне майно. Також, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду розглядаючи справу №465/1310/17 (постанова від 31.10.2018р.) зробив висновок, що визначальним при вирішення спору щодо можливості звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку протягом строку дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» є настання правового наслідку, що в даному конкретному випадку передбачає фактичний перехід до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, без згоди власника майна. Отже дія мораторію на примусове стягнення майна громадян, яке забезпеченням за валютними кредитами розповсюджується і на позасудовий порядок такого стягнення. Оцінюючи належність, допустимість та достовірність окремо кожного доказу наданих сторонами, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень , індексний № індексний номер: 31671099 від 03.10.2016р., прийняте державним реєстратором Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяком Павлом Тарасовичом в повному обсязі.

Outcome: approved