Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором та судових витрат, посилаючись на те, що згідно кредитного договору №64.1/179-КЕК-08 від 02.10.2008 року, ВАТ ,,Кредитпромбанк" надав [PERSON] кредитні кошти на споживчі цілі у розмірі 33900 грн. на строк з 02.10.2008 року до повного погашення кредиту. 20.05.2013 року між ВАТ ,,Кредитпромбанк" та позивачем укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ВАТ ,,Кредитпромбанк" передав (відступив) позивачу право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого позивач замінює ВАТ ,,Кредитпромбанк" як кредитора. Також позивач набув право вимоги і за даним кредитним договором. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 02.10.2008 року було укладено договір поруки, де поручителем є [PERSON], який зобов'язався нести солідарну відповідальність у випадку невиконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. А також, 02.10.2008 року було укладено договір поруки з [PERSON], який також зобов'язався нести солідарну відповідальність у випадку невиконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. Внаслідок неналежного виконання [PERSON] умов кредитного договору, станом на 11.09.2014 року за ним наявна заборгованість за кредитним договором в сумі 42480 грн. 64 коп. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача. Позов підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечив. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоч належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не подали. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав. Вважає, що даний позов не підлягає до задоволення. Крім цього, зазначив, що позивачем пропущено строк позовної давності. Після перерви подав заяву про продовження розгляду справи без його участі, просив врахувати подане ним письмове заперечення на позовну заяву та його усні пояснення. Судом встановлено наступні обставини. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. 02.10.2008 року між ВАТ ,,Кредитпромбанк" та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №64.1/179-КЕК-08, за яким банк надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 33900 грн. на споживчі цілі. Процентна ставка за кредитом - 32% річних (п.1.3 кредитного договору). Відповідно до п.9.1. кредитного договору строк дії договору з дня його підписання до повного погашення заборгованості за кредитом та процентами, а при наявності простроченої заборгованості - і пені за несвоєчасне повернення кредиту, сплату процентів. Згідно умов договору відповідач [PERSON] зобов'язався повністю погасити заборгованість за кредитом та проценти за кредитом не пізніше 01.04.2010 року. Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач [PERSON] їх порушував, що підтверджується довідкою про заборгованість за кредитним договором №64.1/179-КЕК-08 від 02.10.2008 року. За змістом ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.536 ЦПК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Згідно розрахунку позивача станом на 11.09.2014 року за кредитним договором №64.1/179-КЕК-08 від 02.10.2008 року, сума заборгованості відповідача [PERSON] становить 42480 грн. 64 коп., з них: тіло кредиту - 32907 грн. 74 коп. та відсотки - 9572 грн. 90 коп. В забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором №64.1/179-КЕК-08 від 02.10.2008 року, між ВАТ ,,Кредитпромбанк" та відповідачем [PERSON] 02.10.2008 року укладено договір поруки, відповідно до п.1.1. якого відповідач [PERSON] зобов'язався солідарно відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором №64.1/179-КЕК-08 від 02.10.2008 року, крім цього зобов'язався відповідати перед банком у тому ж обсязі, на тих же підставах та в ті ж строки, що і відповідач [PERSON] В забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором №64.1/179-КЕК-08 від 02.10.2008 року, між ВАТ ,,Кредитпромбанк" та відповідачем [PERSON] 02.10.2008 року укладено договір поруки, відповідно до п.1.1. якого відповідач [PERSON] зобов'язався солідарно відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором №64.1/179-КЕК-08 від 02.10.2008 року, крім цього зобов'язався відповідати перед банком у тому ж обсязі, на тих же підставах та в ті ж строки, що і відповідач [PERSON] Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦПК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст.513 ЦПК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. На підставі ст.514 ЦПК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом наведеної статті, в разі заміни кредитора у зобов'язанні первісний кредитор повністю або у визначеній частині вибуває із зобов'язання, а на його місце приходить новий кредитор. При цьому зміст зобов'язання, тобто обсяг прав та обов'язків його сторін залишається незмінним. Згідно ч.1 ст.516 ЦПК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 20.05.2013 року між ПАТ ,,Кредитпромбанк" та позивачем укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ ,,Кредитпромбанк" передав (відступив) позивачу право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого позивач замінює ПАТ ,,Кредитпромбанк" як кредитора. Також позивач набув право вимоги і за даним кредитним договором №64.1/179-КЕК-08 від 02.10.2008 року, що підтверджується витягом з додатку №1 до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачами суду не подано, тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. В той же час, відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, а згідно до ст.257 цього Кодексу, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята статті 261 ЦК України). За змістом ст.267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Судом встановлено, що кредит 02.10.2008 року надавався відповідачу [PERSON] на строк до 01.04.2010 року, кредит надавався на споживчі цілі. При цьому, жодних доказів того, що строк дії договору сторонами продовжувався, а також про наявність підстав вважати, що позовна давність у розумінні ст.264 ЦК України переривалася, суду не подано. Позивач звернувся з позовом до відповідачів 09.10.2014 року, тобто після спливу позовної давності. Відповідач [PERSON] просить застосувати строк позовної давності. Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Договорами поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цих договорів встановлено, що вони діють до повного повернення заборгованості за кредитним договором, та кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання (строк виконання основного зобов'язання до 01.04.2010 року), не пред'явив протягом шести місяців вимоги до поручителів про виконання зобов'язання, а тому зобов'язання за договором поруки припинилися. Таким чином у зв'язку зі спливом позовної давності за вимогами позивача до відповідачів позов не підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed