Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

Позивач - представник Акціонерного товариства "Комерційний інвестиційний банк" Мікрюков С.В. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що 29 жовтня 2014 року між ПАТ "Комерційний інвестиційний банк" та відповідачем було укладено Кредитний договір №02-1/3к-57-14 та Додаткову угоду №1 до нього від 28 жовтня 2015 року у відповідності до якого відповідачу було надано кредит на загальну суму 520 000 гривень із сплатою 12,00% річних за користування кредитом та строком погашення до 27 жовтня 2017року. У зв'язку з тим, що відповідач належним чином не виконував умови договору то станом на 03 липня 2018 року у нього виникла заборгованість на загальну суму 800 887,05 гривень, з яких: 492 090,21 гривень - заборгованість по кредиту; 168 818,37 гривень - заборгованість по відсоткам; 49 357,32 гривень - заборгованість по пені, 10 111,44 гривень - заборгованість з нарахованого 3% річних; 31300,68 гривень - інфляційне збільшення заборгованості, 49209,02 гривень -заборгованість зі штрафу. Ухвалою суду від 26 липня 2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Відповідач - [PERSON], яка належним чином повідомлялася про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження, своїм правом подати відзив на позов, у встановлений судом строк, не скористалася. Крім того, клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до частини 5 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами. Беручи до уваги клопотання позивача, суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 цього Кодексу. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що вимоги заяви необхідно задовольнити виходячи з наступних міркувань. Судом встановлено та підтверджуються належними у справі доказами, що 29 жовтня 2014 року між ПАТ "Комерційний інвестиційний банк" та відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний договір №02-1/3к-57-14 та Додаткову угоду №1 до договору кредиту від 28 жовтня 2015 року та Додаткову угоду №2 від 27 жовтня 2016 року року у відповідності до яких відповідачу було надано кредит в сумі 520 000 гривень із сплатою 12% річних за користування кредитом та строком погашення до 27 жовтня 2017 року (а.с.12-16, 17, 18). Також встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконував взяті на себе за договором зобов'язання, а саме відповідачем не здійснювалася виплата належних до сплати суми кредиту та не сплачувалися відсотки за користування кредитом. Таким чином заборгованість відповідача [PERSON] перед ПАТ "Комерційний інвестиційний банк" становить 800887,05 грн., з яких : 492 090,21 гривень - заборгованість по кредиту; 168 818,37 гривень - заборгованість по відсоткам; 49 357,32 гривень - заборгованість по пені, 10 111,44 гривень - заборгованість з нарахованого 3% річних; 31300,68 гривень - інфляційне збільшення заборгованості, 49209,02 гривень -заборгованість зі штрафу, про що свідчить розрахунок боргу (а.с. 25). Правовідносини між сторонами регулюються Цивільним кодексом України. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у разі відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач - Банк виконав свої зобов'язання перед відповідачем [PERSON], а останній належним чином не виконав умови Кредитного договору №02-1/3к-57-14 від 29 жовтня 2014 року та умови Додаткової угоди №1 до кредитного договору від 28 жовтня 2015 року та Додаткової угоди №2 від 27 жовтня 2016 року, а тому позовні вимоги позивача є підставними і підлягають до задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України з боржника на користь позивача необхідно стягнути понесені стягувачем судові витрати.

Outcome: approved