Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

ПАТ "Дельта Банк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.04. 2008 року, між ПАТ "Дельта Банк" (правонаступником ТОВ "Дельта Банк") та відповідачкою було укладено кредитний договір № 002-07051-240408. Згідно умов вказаного договору, банк надає позичальнику кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 гривень та на день укладення кредитного договору банк встановлює ліміт кредитної лінії в сумі 3000 гривень. Станом на 25.03. 2014 рік, відповідачка не належно виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість в сумі 1643,79 гривень. Враховуючи наведене, просили стягнути з відповідачки на їх користь вищевказану суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак представник ПАТ "Дельта Банк" в позовній заяві, просив суд розгляд справи провести без його участі. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідачка [PERSON], в судове засідання, жодного разу не з'явилася, була належним чином повідомлена про день, час та місце судового розгляду справи, рекомендованими листами, що стверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень. Письмових пояснень та документальних підтверджень про причини неявки до суду не надходило. Вивчивши обставини справи, дослідивши їх докази, суд прийшов до наступного висновку. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До кредитних відносин застосовуються положення, що регулюють відносини позики. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що між відповідачкою [PERSON] та ТОВ "Дельта Банк", правонаступником якого є позивач ПАТ "Дельта Банк" 24.04. 2008 року, було укладено кредитний договір № 002-07051-240408, згідно умов якого, банк надає позичальнику кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 гривень та на день укладення кредитного договору банк встановлює ліміт кредитної лінії в сумі 3000 гривень. Відповідачка зобов'язалася своєчасно та у повному обсязі сплачувати кредитні кошти в строки та на умовах, передбаченому договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст.ст. 526, 611 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (пені). З матеріалів справи досліджено, що відповідачка взяті на себе зобов'язання, що виникають з умов договору, не виконала, внаслідок чого, станом на 25.03. 2014 рік, має заборгованість в сумі 1643,79 гривень, з яких: заборгованість по тілу кредиту в сумі 948,61 гривень; заборгованість по відсотках - 233,22 гривень; заборгованість по комісії 311,96 гривень; нарахована пеня - 150 гривень. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності до ч. 1 ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи те, що позивачем надано обґрунтовані та правові докази порушення та невиконання відповідачкою умов договору, а останньою жодних доказів на протилежне не представлено, суд вважає, що позов слід задовольнити. На підставі ст. 88 ЦПК України, з [PERSON] підлягають до стягнення в користь ПАТ "Дельта Банк" судові витрати, що складаються з 243,60 гривень судового збору, сплачені позивачем при подачі позову до суду. На підставі наведеного,

Outcome: approved