Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Імексбанк", в якій просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі невиплаченій на час звільнення, компенсацію за невикористану щорічну відпустку за період з 01 січня 2014 року по 23 квітня 2015 року та вихідну допомогу в розмірі середньомісячної плати на час проведення звільнення, а саме 23 квітня 2015 року у сумі 3489,07 грн., а також стягнути на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 24 квітня 2015 року по 9 вересня 2015 року у сумі 6676,47 грн. В судовому засіданні позивачка подала заяву про збільшення позовних вимог, а саме: просила стягнути на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 24 квітня 2015 року по 12 жовтня 2015 року в сумі 8327,64 грн. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що з 24 жовтня 2013 року вона працювала у відповідача на посаді старшого касира - контролера відділення №477 у м. Ніжині. 23 квітня 2015 року її було звільнено із займаної посади у відповідності до п.1 ст. 40 КЗпП України, у зв'язку зі скороченням штату товариства. Трудову книжку їй було надіслано за місцем проживання згідно її письмової заяви 16 квітня 2015 року. Проте, в порушення вимог трудового законодавства повного розрахунку по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку за період з 01 січня 2014 року по 23 квітня 2015 року, та вихідної допомоги в розмірі середньомісячної плати на час проведення звільнення, а саме 23 квітня 2015 року, відповідачем проведено не було. Крім того, письмового розрахунку з відображенням належних при звільненні виплат їй надано не було. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги викладені нею в позовній заяві підтримала в повному обсязі і пояснила, що з часу її звільнення з роботи відповідач не виплатив їй заборгованість по заробітній платі. Тому просила задовольнити її позовні вимоги. Представник відповідача ПАТ "Імексбанк" за викликом у судове засідання не з'явився і надіслав письмову заяву, в якій просить відмовити позивачці у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26.01.2015 року прийнято рішення № 16 про запровадження з 27.01.2015 року тимчасової адміністрації в ПАТ "Імексбанк" та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "Імексбанк". 23 квітня 2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 84 про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації В АТ "Імексбанк" по 26.05.2015 року (включно). Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 27.05.2015 року № 105 розпочата процедура ліквідації АТ "Імексбанк" та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію Северина Ю.П. Банк має заборгованість перед позивачкою у сумі 3489,07 грн. Позивачка, згідно поданої заяви, включена реєстру кредиторів АТ "Імексбанк", і заборгованість їй буде виплачена в порядку, встановленому ст.ст. 51, 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Вислухавши пояснення позивачки у справі, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивачки з наступних висновків. В матеріалах справи міститься копія наказу № 739-к, від 16 квітня 2015 року, про звільнення [PERSON] з посади старшого касира-контролера відділення № 477 у м. Ніжині ПАТ "Імексбанк" (а.с. 9). Відповідно до ст. ст. 47, 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно зі ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Заборгованість по заробітній платі відповідача перед позивачкою підтверджується довідкою від відповідача. Тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути заборгованість по заробітній платі. В судовому засіданні встановлено, що відповідачем, станом на 12 жовтня 2015 року, не проведено остаточний розрахунок з позивачкою по заробітній платі, про що пояснила в судовому засіданні позивачка у справі, чого не заперечував у письмових поясненнях і представник відповідача у справі. За період з 24 квітня 2015 року по 12 жовтня 2015 року затримка у виплаті заробітної плати перед позивачкою становить 116 робочих днів. З урахуванням середньоденної заробітної плати позивачки у розмірі 71 грн. 79 коп., з відповідача на її користь слід стягнути 8327 гривень 64 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Outcome: approved