Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Державного підприємства «Сетам», Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, ПАТ «МТБ БАНК», Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та згідно уточненої позовної зави просив: -визнати недійсними та скасувати електронні торги, які були проведені 10.04.2017 року та результати яких зафіксовані протоколами № 248657, 248658, 248986; проведені 28.08.2017 року, результати яких зафіксовані протоколом № 280977. -визнати недійсними та скасувати протоколи проведення електронних торгів № 248657, 248658, 248986 від 10.04.2017 року; № 280977 від 18.07.2017 року. -визнати недійсними та скасувати акти № 5049331/25-1, № 50493313/25, 50493313/25-2 від 21.04.2017 року та № 50493313/25 від 01.09.2017 року, які затверджені заступником директора Департаменту начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України. -скасувати свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 20.07.2017 року, видане приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстроване в реєстрі за № 1469, на імя ПАТ «Марфін Банк» щодо права власності на нежитлове приміщення магазину № 29, що знаходиться за адресою: м. Одеса, пл. Грецька, ?, загальною площею 106, 1 кв.м. -скасувати свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 20.07.2017 року, видане приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстроване в реєстрі за № 1467, на імя ПАТ «Марфін Банк» щодо права власності на нежитлове приміщення магазину № 30, що знаходиться за адресою: м. Одеса, пл. Грецька, ?, загальною площею 145, 5 кв.м. -скасувати свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 20.07.2017 року, видане приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстроване в реєстрі за № 1468, на імя ПАТ «Марфін Банк» щодо права власності на нежитлове приміщення магазину № 61, що знаходиться за адресою: м. Одеса, пл. Грецька, ?, загальною площею 27,4 кв. м. -скасувати свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 20.07.2017 року, видане приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстроване в реєстрі за № 2160, на імя ПАТ «Марфін Банк» щодо права власності на квартиру № 18, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Гаванна, 6, загальною площею 251, 1 кв.м. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 09 квітня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Морський транспортний банк», правонаступником по всіх правах та зобовязаннях якого виступає Публічне акціонерне товариство «Марфін банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 428/Р про надання кредиту у вигляді непоновлювальної кредитної лінії у сумі 2\~141\~600,00 дол. США з терміном погашення 08 квітня 2023 року, з сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 12,2 % річних за фактичний період користування Кредитом на суму залишку заборгованості за Кредитом; на споживчі цілі у сумі 1\~900\~000,00 дол. США, а також у сумі 241\~600,00 дол. США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених Кредитним договором. З метою забезпечення своєчасного та повного виконання позичальником умов Кредитного договору та відповідно до п.1.3. Кредитного договору, «10» квітня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Морський транспортний банк», правонаступником по всіх правах обовязків Публічне акціонерне товариство «Марфін банк» та [PERSON] були укладені Договори іпотеки, які були посвідчені приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровані за реєстром за № № 1670, 1672, 1674, якими [PERSON] передав в іпотеку Банку нежитлові приміщення № 29,30,61 за адресою: м. Одеса, пл. Грецька, ?. 17.07.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Морський транспортний банк», правонаступником по всіх правах та зобовязаннях якого виступає Публічне акціонерне товариство «Марфін банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 460/F про надання кредиту у вигляді непоновлювальної кредитної лінії у сумі 722\~212,00 доларів США з 17 липня 2008 року з терміном погашення по 16 липня 2009 року включно, зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 12,5% річних за фактичний період користування Кредитом; на споживчі потреби у сумі 650\~000,00 доларів США, а також у сумі 72\~212,00 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених Кредитним договором. З метою забезпечення своєчасного та повного виконання позичальником умов Кредитного договору 18 липня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Морський транспортний банк», правонаступником по всіх правах обовязків Публічне акціонерне товариство «Марфін банк» та [PERSON] було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований за реєстровим номером 3698, яким [PERSON] передав в іпотеку Банку квартиру № 18 за адресою: м. Одеса, вул. Гаванна, 6. 20.07.2017 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу стало відомо, що власником предметів іпотеки за Договором від 10.04.2008 року є ПАТ «Марфін банк». У подальшому стало відомо, що ПАТ «Марфін банк» стало власником спірного майна на підставі Актів № 504933/25-1, № 50493313/25, 50493313/25-2 від 21.04.2017 року, які затверджені заступником директора Департаменту начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України. Вказані акти були складені в рамках зведеного виконавчого провадження № 50493313 з виконання виконавчого листа № 2-1243/10 від 18.06ю2013 року та виконавчого листа № 2-7818/09 від 19.07.2010 року. 10.04.2017 року були проведені електронні торги, результати яких зафіксовані протоколами № 248657, 248658, 248986. Майно не було реалізовано у звязку з відсутністю допущених учасників торгів. У звязку з відсутністю допущених учасників торгів предмет іпотеки в порядку ст. 49 Закону України «Про іпотеку» було придбано ПАТ «Марфін банк» за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. 01.09.2017 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу стало відомо, що власником предмету іпотеки за Договором від 18.07.2008 року є ПАТ «Марфін банк». У подальшому стало відомо, що ПАТ «Марфін банк» стало власником спірного майна на підставі Акту № 50493313/25 від 01.09.2017 року. Які затверджені заступником директора Департаменту начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Позивач зазначив, що такі дії відповідачів з реалізації майна, яке належало йому на праві власності не ґрунтуються на нормах закону у звязку із чим був змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив суд її задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та просила у його задоволенні відмовити в повному обсязі. Інші учасники справи в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлялися належним чином. Представником відповідача був наданий письмовий відзив на позовну заяву, згідно якого останній просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що подання уточненої позовної заяви позивачем суперечить приписам, викладеним ч. 3 ст. 49 ЦПК України, яка надає позивачу право змінити предмет або підстави позову, але в жодному разі, не підстави і предмет позову одночасно. Також, зазначив, що всі твердження щодо не надсилання відомостей щодо реалізації предметів іпотеки позивачу (іпотекодателю) та, начебто, не інформованості щодо проведення електронних торгів є бєзпідставними та надуманими, оскільки відомості направлялися позивачу згідно вимог чинного законодавста. Крім того, жодних порушень, встановлених законодавством України правил проведення торгів, при проведенні торгів не відбулося, електронні торги проведені в повній відповідності з нормами діючого законодавства України і правових підстав для визнання їх недійсними не має. У ході судового засідання від представника відповідача надійшла заява про зміну найменування відповідача, яка була задоволена судом, оскільки ПАТ«МТБ БАНК» є правонаступником по всіх правах та зобовязаннях Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк». Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини першої\~статті 4 ЦПК України, частини першої\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що між 09 квітня 2008р. між Відкритим акціонерним товариством «МОРСЬКИЙ [PERSON]», правонаступником якого є ПАТ «МТБ БАНК», та [PERSON] було укладено Кредитний договір №428/Б, за умовами якого останній отримав кредит у вигляді не поновлюваної лінії у сумі 2 141 600,00 доларів США зі сплатою 12,2 % річних. У забезпечення виконання зобовязань за вказаним Кредитним договором [PERSON] та [PERSON] 10 квітня 2008р. уклали іпотечні договори, які посвідчені приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстраційними номерами 1670, 1674, 1672, та за умовами яких [PERSON] передав в іпотеку Банку належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення магазину №29, загальною площею 106,1 м2 за адресою: м. Одеса, пл. Грецька, 3/4; нежиле приміщення магазину . загальною площею 27,4 м2 за адресою: м. Одеса, пл. Грецька, 3/4; нежиле приміщення - магазину №30, загальною площею 145,5 м2, за адресою: м. Одеса, пл. Грецька. У звязку з посвідченням вказаних іпотечних договорів приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] накладено заборону на відчуження зазначених в іпотечних договорах обєктів нерухомого майна та внесено відповідні записи до Державного реєстру Іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. У звязку з неналежним виконанням позичальником умов Кредитного договору №428/Г від 09.04.2008р. Банк звернувся до суду за захистом свої прав та тросив суд стягнути з позичальника заборгованість за кредитним договором. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 02 червня 2010 року в справі № 2- 08/09 (№22ц-1000/10) позов банку до [PERSON] задоволений частково, з [PERSON] на користь банку стягнено заборгованість за Кредитним договором №428/Б у сумі 14 730 844,15 гривень заборгованості за кредитом, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 02.06.2010р. складає 1 858 770,76 доларів США; 981 127,14 гривень боргу по відсоткам за користування кредитом, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 02.06.2010р. складає 123 999,97 доларів США; 5 085 201 гривень пені за неповернення основного боргу, несплату відсотків за користування кредитом та штрафу; 2 550,00 гривень державного мита та 500 гривень витрат на ІТЗ. За вказаним судовим рішенням 19 липня 2010 року видані виконавчі листи. У ході виконання зведеного виконавчого провадження № 50493313 з виконання: виконавчого листа від 18 червня 2013 року № 2-1243/10 виданого Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості в розмірі 740 764,39 доларів США та неустойки в розмірі 5 944 659,93 гривень; виконавчого листа від 19 липня 2010 року № 2-7818/09 виданого Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з [PERSON] на користь Банку 20 797 272,29 гривень, - предмети іпотеки, а саме нежиле приміщення магазину №29, загальною площею 106,1 м2 за адресою: м. Одеса, пл. Грецька, 3/4; нежиле приміщення магазину № 61, загальною площею 27,4 м2 за адресою: м. Одеса, пл. Грецька, 3/4; нежиле приміщення магазину №30, загальною площею 145,5 м2 за адресою: м. Одеса, пл. Грецька, 3/4 - власником яких є [PERSON], були реалізовані ДП «СЕТАМ» шляхом проведення електронних торгів. Предмети іпотеки у відповідності до вимог ст. 49 Закону України «Про іпотеку» придбало ПАТ «МАРФІН БАНК» (правонасткпником якого є ПАТ "МТБ БАНК"). Копії актів державного виконавця про реалізацію предметів іпотеки від 21 квітня 2017р. №50493313/25-1, №50493313/25, №50493313/25-2 наявні в матеріалах справи. 20 липня 2017 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] на підставі вищевказаних актів державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки Публічному акціонерному товариству «МАРФІН БАНК» (правонасткпником якого є ПАТ "МТБ БАНК") видані свідоцтва про право власності на: нежиле приміщення магазину №29, загальною площею 106,1 м2, розташоване за адресою: м. Одеса, пл. Грецька, 3/4; нежиле приміщення магазину №61, загальною площею 27,4 м2, розташоване за адресою: м. Одеса, пл. Грецька, 3/4; нежиле приміщення магазину №30, загальною площею 145,5 м2, розташоване за адресою: м. Одеса, пл. Грецька, 3/4, - що зареєстровано в реєстрі відповідно за №1469, №1468 та №1467. Державна реєстрація права власності проведена 20.07.2017 року за реєстраційними номерами 1213332051101, 1213301251101, 1213311951101. 17 липня 2008р. між Відкритим акціонерним товариством «МОРСЬКИЙ [PERSON]», правонаступником якого є ПАТ "МТБ БАНК" та [PERSON] укладено Кредитний договір №460/Г, за умовами якого останній отримав кредит у вигляді непоновлюваної лінії у сумі 722 212,01 доларів США зі сплатою 12,5 % річних. У забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором [PERSON] та [PERSON] 18 липня 2008р. уклали іпотечний договір, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON]Д, за реєстровим номером 3698, за умовами якого [PERSON] передав в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме: квартиру під №18 загальною площею 251,1 кв.м, житловою площею 179,7 кв.м, розташовану в будинку № 6 по вул. Гаванна (Халтуріна) в м. Одесі. У звязку з посвідченням вказаного іпотечного договору приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] накладено заборону на відчуження зазначеного в Іпотечному договорі обєкту нерухомого майна та внесено відповідні записи до Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. У звязку з неналежним виконанням позичальником умов Кредитного договору №460/Г [PERSON] був вимушений звернутися до суду за захистом свої прав та просив суд стягнути з позичальника заборгованість за Кредитним договором. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 14 квітня 2011 року у справі №2-1243/10 (№22ц-208/11) позов банку до [PERSON], [PERSON] задоволено: з [PERSON] та [PERSON], який відповідає в межах вартості предмету іпотеки 4 661 058,85 грн., що за курсом НБУ на час укладення договору іпотеки від 18 липня 2008 року було еквівалентно 962 969 доларів США, солідарно на користь Банку стягнено заборгованість за кредитним договором №460/Г у сумі 740 764,39 доларів США та неустойка в розмірі 5 944 659,93 грн., а також судові втрати в сумі 1 820,00 грн. За вказаним судовим рішенням 18 червня 2013 року видані виконавчі листи. В ході виконання виконавчого провадження №39367531 з виконання виконавчого листа від 18.06.2013 року № 2-1243/10, виданого Приморським районним судом м. Одеси про стягнення зі [PERSON] та [PERSON], який відповідає в межах вартості предмета іпотеки, солідарно на користь банку стягнена заборгованість за кредитним договором в розмірі 740 764,39 доларів США та неустойки в розмірі 5 944 659,93 гривень, встановлено, що предмет іпотеки, а саме - квартира під №18 загальною площею 251,1 кв.м, житловою площею 179,7 кв.м, розташована в будинку №6 по вул. Гаванна (Халтуріна) в м.Одесі, - власником якої є [PERSON], були реалізовані ДП «СЕТАМ» шляхом проведення електронних торгів. Предмети іпотеки у відповідності до вимог ст. 49 Закону України «Про іпотеку» придбало ПАТ «МАРФІН БАНК» (правонаступником якого є ПАТ "МТБ БАНК"). Копії Постанови про відкриття виконавчого провадження № 39367320 від 16.08.2013 р. та акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 1 вересня 2017р. №50493313/25 наявні в матеріалах справи. 07 вересня 2017 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] на підставі вищевказаного акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки ПАТ «МАРФІН БАНК» (правонаступником якого є ПАТ "МТБ БАНК") видано Свідоцтво про право власності на квартиру під №18 загальною площею 251,1 кв.м, житловою площею 179,7 кв.м, розташовану в будинку №6 по вул. Гаванна (Халтуріна) в м.Одесі. Державна реєстрація права власності проведена 07.09.2017 за реєстраційним номером 24153251101. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обовязки субєктів матеріальних правовідносин цивільної справи. Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку. Розділом УП цього Закону визначається загальний порядок звернення стягнення на майно боржника. Серед іншого, відповідно до частини першої статті 48 цього Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Відповідно до ст. 46 Закону передбачена черговість задоволення вимог стягувачів, згідно з якою в першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна. Положеннями статті 51 Закону України «Про виконавче провадження» визначено особливості звернення стягнення на заставлене майно. Зокрема, реалізація заставленого майна, відповідно частини 4 ст. 51 Закону, здійснюється в порядку, встановленому цим Законом. Згідно з частиною сьомою цієї ж статті примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку». Отже, за змістом цієї статті підставою для застосування положень Закону України "Про іпотеку" до спірних правовідносин є звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто його арешт, вилучення та примусова реалізація в розумінні частини першої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження». Таким чином, норми Закону України «Про виконавче провадження» допускають звернення стягнення на предмет іпотеки в ході процедури виконавчого провадження без судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, у межах процедури стягнення коштів з іпотекодавця на користь іпотекодержателя. Оскільки статтею 575 Цивільного кодексу України, іпотеку визначено як окремий вид застави, норми Закону України «Про виконавче провадження» дозволяють звернути стягнення на іпотечне майно для задоволення вимог іпотекодержателя. Таким чином, норми Закону України «Про виконавче провадження» дозволяють державному виконавцю передавати на реалізацію предмет іпотеки в ході примусового виконання рішень судів про стягнення на користь іпотекодержателя заборгованості, яка випливає із забезпечених іпотекою зобовязань, та не містить будь-яких перешкод для задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок іпотечного майна, що підтверджує правовою позицією ВСУ у справі №6-103цс16 від 27.04.2016. Відповідно до статті 57 закону України «Про виконавче провадження» виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Відповідно до статті 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» з дотриманням вимог цього закону. Відповідно до статті 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Статтею 49 передбачено, що протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У цьому випадку придбання предмета іпотеки іпотекодержателем оформлюється протоколом і актом про реалізацію предмета іпотеки у порядку, встановленому статтею 47 цього Закону, а нотаріус на підставі такого акта видає свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися. Відповідно до вимог статті 47 Закону, акт про реалізацію предмета іпотеки підписується державним виконавцем, затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, скріплюється печаткою цього органу або підписується приватним виконавцем, скріплюється його печаткою та не пізніше наступного дня надсилається до організатора прилюдних торгів, який проводив прилюдні торги. Державний виконавець, приватний виконавець не може відмовити у видачі акта про реалізацію предмета іпотеки, якщо така реалізація здійснювалася відповідно до вимог цього Закону. У разі відмови видати акт про реалізацію предмета іпотеки державний виконавець, приватний виконавець повинен протягом пяти робочих днів з дня закінчення строку, встановленого частиною другою цієї статті, повідомити про це організатора прилюдних торгів, іпотекодержателя, іпотекодавця та покупця. Повідомлення, що містить підстави для відмови у видачі акта про реалізацію предмета іпотеки, підписується державним виконавцем і начальником відповідного органу державної виконавчої служби та скріплюється печаткою цього органу або підписується приватним виконавцем та скріплюється його печаткою. Відмова державного виконавця, приватного виконавця видати акт про реалізацію предмета іпотеки може бути оскаржена відповідно до законодавства. На підставі акта про реалізацію предмета іпотеки нотаріус видає покупцеві свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів. Протягом пяти робочих днів з дня надходження від державного виконавця, приватного виконавця акта про реалізацію предмета іпотеки організатор проведення прилюдних торгів видає цей акт покупцеві, нотаріально засвідчені копії акта надсилає іпотекодержателю та іпотекодавцю. Якщо сума, одержана від реалізації предмета іпотеки, не покриває вимоги іпотекодержателя, він має право отримати решту суми з іншого майна боржника у порядку встановленому законом. Позивач у своїй відповіді на відзив посилається на те, що, державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звіти про оцінку майна боржника було направлено з порушенням строку, визначеного ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», чим було порушено право [PERSON] на своєчасне отримання інформації про проведену оцінку його майна та не надано йому можливості оскаржувати її та вжити заходи для обєктивної оцінки нерухомого майна за ринковими цінами. Проте, суд критично ставиться до таких тверджень позивача з огляду на те, що ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. Позивач зазначив, що складені Товариством з обмеженою відповідальністю «КБ «Домінанта» 09.11.2016 року висновки про вартість оцінки трьох нежитлових приміщень по площі Грецькій, 3/4 в м. Одесі, направлені позивачу лише 07.12.2016 року, а висновок щодо квартири [ADDRESS], складений субєктом оціночної діяльності-суб'єктом господарювання 31.01.2017 року, направлений позивачу лише 02.03.2017, начебто, з порушенням строків, передбачених частиною 5 ст. 57 Закону, позивач не надає жодних доказів того, коли саме державним виконавцем були отримані звіти про оцінку майна боржника. Наявність в матеріалах виконавчого провадження супровідних листів про направлення боржнику висновків про вартість оцінки самі по собі не підтверджують факт порушення строків їх направлення позивачу. Отже, ствердження представника позивача, що державним виконавцем були порушені строки направлення позивачу результатів оцінки майна, жодним доказом не підтверджені. Згідно з приписами ч. 5 статті 57 Закону, сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна. Частиною першою статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що документи виконавчого провадження надсилаються адресатам простою кореспонденцією. Так, відповідно до Списку згрупованих поштових відправлень №5513 від 09.03.2017, де пунктом №18 від 13.03.2017 року передбачено надіслання [PERSON] листа, яким [PERSON] повідомлявся про визначену вартість оцінки майна. Крім того, згідно фіскального чеку № 6242 від 13.03.2017 підтверджується надісланням Міністерства юстиції України даних відправлень, відправлених ПАТ «УКРПОШТА» з відділення по вул. Хрещатик, 22 в м. Києві. Копії фіскального чеку від 13.03.2017 року на загальну суму поштових відправлень 149,04 грн., а також копія списку згрупованих рекомендованих відправлень № 5513 наявні в матеріалах справи. Представник позивача в судовому засіданні не заперечував самого факту отримання висновків позивачем, тобто, висновки щодо оцінки майна були отримані [PERSON] З матеріалів справи вбачається, що в межах здійснення зведеного виконавчого провадження № 504933 та з метою передання обєктів нерухомості, належних [PERSON] на реалізацію шляхом проведення електронних торгів, державним виконавцем постановами від 24.10.2016 року, 20.12.2016 року та 17.01.2017 року було призначено субєктів оціночної діяльності субєктів господарювання для участі у виконавчому провадженні та зобовязано їх надати письмовий звіт з питань ринкової вартості належного боржнику майна. Визначеним державним виконавцем субєктом оціночної діяльності було виготовлено 4 звіти про ринкову вартість майна, належного [PERSON], а саме: нежитлового приміщення магазину № 29, загальною площею 106, 1 кв.м., розташованого за адресою: м. Одеса, пл. Грецька ?, нежитлового приміщення № 61, загальною площею 27,4 кв.м., розташованого за адресою: м. Одеса, пл. Грецька ?, нежитлового приміщення № 30, загальною площею 145, 5 кв.м., розташованого за адресою: м. Одеса, пл. Грецька ? - звіти від 09.11.2016 року та квартири № 18, загальною площею 251, 1 кв.м., розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Гаванна, 6 звіт від 31.01.2017 року. Відповідно до частини 5 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі, якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-тиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості ці оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом. Отже, позивачем повідомлення про результати оцінки майна були отримані, і він мав можливість оскаржити оцінку майна протягом 10 днів, починаючи з будь-якої дати отримання ним відповідного повідомлення, а також вжити заходи для обєктивної оцінки нерухомого майна за ринковими цінами. Проте, своїм правом на оскарження оцінки майна позивач не скористався. Після отримання Департаментом ДВС Міністерства юстиції України висновків про ринкову вартість нерухомого майна, ним було підготовлено заявки на реалізацію арештованого майна. Щодо нежитлових приміщень № 29,30 та 61, що розташовані за адресою: м. Одеса, пл. Грецька, буд. ? були підготовлені заявки від 03.03.2017 року. Щодо квартири № 18, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Гаванна, буд. № 6 була підготовлена заявка від 20.07.2017 року. 30 вересня 2016 року за номером 1301/29431 Міністерством юстиції України зареєстрований наказ №2831/5 від 29.09.2016 року «Про затвердження порядку реалізації арештованого майна». Пунктом 2 даного наказу державне підприємство «СЕТАМ» уповноважується на здійснення заходів із супроводження програмного забезпечення системи реалізації майна, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, на організацію та проведення електронних торгів, торгів за фіксованою ціною та на виконання інших функцій, передбачених порядком реалізації арештованого майна, затвердженого цим наказом. Відповідно до ст. 43 Закону України «Про іпотеку» в разі проведення електронних торгів організатор прилюдних торгів (тобто, ДП «СЕТАМ») не пізніше ніж за 15 робочих днів до дня початку прилюдних торгів публікує на веб-сайті повідомлення про проведення таких торгів. У повідомленні зазначається інформація про день, час, місце проведення прилюдних торгів, опис предмета іпотеки, що підлягає продажу, місце, де можна отримати додаткову інформацію про умови проведення прилюдних торгів та іншу інформацію. Не пізніше дня публікації повідомлення про проведення прилюдних торгів у засобах масової інформації організатор прилюдних торгів письмово сповіщає державного виконавця, іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки, про день, час і місце проведення прилюдних торгів та про початкову ціну продажу майна. При цьому під письмовим повідомленням слід розуміти не тільки направлення відповідних відомостей зазначеним особам у письмовому вигляді, а й отримання цими особами необхідних відомостей. Загальний зміст «повідомлення» передбачає не тільки направлення відомостей, з якими особу слід ознайомити, а й отримання цією особою зазначених відомостей. Разом із цим, сам по собі факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів не може бути підставою для визнання таких торгів недійсними. Головною умовою, яка повинна бути встановлена судом, є наявність порушень, що могли вплинути на результати торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними. Відповідно до частини 1 Розділу 1 (Загальних положень) Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 р. за №1301/29431, веб-сайт реалізації майна електронний ресурс, що є складовою частиною системи електронних торгів, на якому розміщуються організаційно-методичні матеріали, інформаційні повідомлення про електронні торги та результати їх проведення, здійснюється реєстрація учасників, подання заяв на участь в електронних торгах та торгах за фіксованою ціною, забезпечується доступ спостерігачів торгів та проводяться електронні торги та торги за фіксованою ціною. Відповідно до роздруківки з веб-сайту реалізації майна, інформація щодо електронних торгів предметів іпотеки, а саме, трьох нежитлових приміщень магазинів №№29, 30 та 61 по пл. Грецькій, 3\\4 в м. Одесі, була розміщена на веб-сайті 10 березня 2017 року, тобто, за 30 днів до початку проведення аукціону 10 квітня 2017 року. Інформація, викладена на веб-сайті, містила і номер лоту, і стан аукціону, дату і час проведення аукціону 10 квітня 2017 року, 09.00 год., дату і час закінчення торгів 18.00 год. 10 квітня 2017 року. Дату і час закінчення подання заявок 08.00 годин 10 квітня 2017 року, стартові ціни, розмір гарантійного внеску, кроку аукціону, місцезнаходження майна та дату публікації - 10 березня 2017. Згідно з роздруківкою з веб-сайту реалізації майна, в якій міститься інформація щодо електронних торгів предмету іпотеки - восьмикімнатної квартири №18 загальною площею 251,10 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Гаванна, 6. Інформація на сайті розміщена 26 липня 2017 року, тобто, за 30 днів до початку проведення аукціону 28 серпня 2017 року. В даній інформації містяться і стан аукціону, і номер лоту, і дата і час проведення аукціону 28 серпня 2017 року 09.00 годин, дату закінчення торгів 18 годин 28 серпня 2017 року, дату і час подання заявок 28 серпня 2017 року 08.00 годин, стартову ціну, розмір гарантійного внеску, місцезнаходження майна та дата публікації 26 липня 2017 року. На запит представника ПАТ «МАРФІН БАНК» від 23.02.2018 року за №74/04 Державне підприємство «СЕТАМ» надало відповідь за №630/3212-12-18/3 від 28.02.2018, якою підтверджує направлення інформації' про проведення прилюдних торгів з продажу майна за лотами №230837, 205285, 205289, 205293 на адресу іпотекодавця (позивача) шляхом надсилання листів від 15.03.2017 за вих. №32052/18-18-17 (лот 205285), 2051/18-18-17 (лот 205289), 2050/18-18-17 (лот 205293) та від 31.07.2017 за вих. №7547/18-18-17 (лот 230837). Як вбачається з даної відповіді, повідомлення іпотекодавцю надсилались простим відправленням та містили на виконання вимог Порядку, відповідну інформацію про день та час проведення електронних торгів, про початкову ціну продажу майна та іншу інформацію. Так, в повідомленні [PERSON] від 31.07.2017 року листом за № 7547/18-18-17 містяться вся інформація щодо реалізації восьмикімнатної квартири [ADDRESS],: реєстраційний номер лота, відомості про предмет іпотеки, день та час проведення електронних торгів, початкова ціна продажу майна. Крім того, в повідомленні зазначені телефони, адреси, електронна адреса тощо, ДП «СЕТАМ», за якими можна отримати будь-яку довідку чи інформацію. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що всі твердження щодо не надсилання відомостей щодо реалізації предметів іпотеки позивачу (іпотекодателю) та, начебто, неінформованості щодо проведення електронних торгів є безпідставними. Згідно із частиною другою статті\~16, частиною першою статті\~215 ЦК України\~одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою-третьою, п'ятою, шостою\~статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв'язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства. Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином. Наведене узгоджується з нормами частини четвертої\~статті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржі, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей\~203,\~215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2015 року № 271015 (який діяв на час проведення повторних торгів) (далі - Порядок). Разом із тим слід зазначити, що оскільки за змістом частини 1 статті 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням. Тобто, Верховний Суд України в даній постанові чітко визначив, що підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим порядком. Крім того, як встановлено судом, електронні торги з реалізації лота № 205285, 205289, 205293 не відбулися про, що було складено відповідні протоколи № 248657, 248986, 248658, копії яких наявні в матеріалах справи. Слід зазначити, що оскільки за змістом частини 1 статті 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Порядком. Так, відповідно до правової позиції Верховного суду України (Постанова СУ від 24.10.2012 р. у справі № 6-166цс12), вирішуючи спір про визнання рилюдних торгів недійсними суду необхідно встановити такі факти: чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку чи інших норм при проведенні прилюдних торгів; чи вплинули ці порушення на результат торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивача, які оспорюють результати торгів. Отже, враховуючи викладене, позивач повинен довести належним та допустимими доказами, що: відбулось порушення вимог Порядку при проведенні електронних торгів; ці порушення вплинули на результати торгів; права і законні інтереси позивача порушенні. Слід зауважити, що жодних доказів на підтвердження своїх доводів про визнання електронних торгів недійсними позивач до позовної заяви не надав. Пунктом 8 Порядку передбачено, що акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством. Згідно з пунктом 9 Порядку у разі придбання рухомого майна акт про проведені електронні торги є підставою для отамання майна у зберігача. Зазначений акт підтверджує виникнення права власності у особи, що придбала рухоме майно. Аналіз наведених положень\~Закону\~приводить до висновку, що за наявності Акту державного виконавця про проведення електронних торгів ПАТ «МТБ БАНК» є власником, придбаного з електронних торгів майна. Так, ПАТ «МТБ БАНК», стало власником спірного майна на підставі Актів № 5049331/25-1, № 50493313/25, 50493313/25-2 від 21.04.2017 року, які затверджені заступником директора Департаменту начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України. Вищевказані акти були складені в рамках зведеного виконавчого провадження № 50493313 з виконання виконавчого листа № 2-1243/10 від 18.06.2013 року та виконавчого листа № 2-7818/09 від 19.07.2010 року. Як вбачається із вищезазначених актів від 10.04.2017 року, були проведені електронні торги, результати яких зафіксовані протоколами № 248657, 248658, 248986. Із актів та протоколів електронних торгів вбачається, що майно не було реалізовано у звязку із відсутністю допущених учасників торгів. Так, у звязку з відсутністю допущених учасників торгів предмет іпотеки в порядку ст. 49 Закону України «Про іпотеку», було придбано «МТБ БАНК», за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог у рахунок ціни майна. Матеріали справи не містять належних доказів про визнання вказаних актів недійсним у встановленому\~Законом\~порядку. Таким чином, Публічне акціонерне товариство «МТБ БАНК» на законних підставах набуло право власності на всі обєкти нерухомості, які є предметом позову. Відповідно до Закону України «Про іпотеку», «Про виконавче провадження», діючий Порядок реалізації арештованого майна не забороняють ані іпотекодавцю, ані будь-якій інший особі брати участь в електронних торгах з купівлі Предметів іпотеки. Пунктом 6 частини 1 статті 57 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання субєктом оціночної діяльності субєктом господарювання. Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка майна не проводиться. Суд вважає за доцільне зазначити, що твердження позивача, що він був позбавлений можливості оскаржити звіт про оцінку майна та приймати участь в електронних торгах з купівлі даних предметів іпотеки, є безпідставним, оскільки сам факт повідомлення боржника про оцінку майна, навіть, з порушенням строку, не є підставою для визнання торгів недійсними, а є підставою для оскарження дій чи бездіяльності державного виконавця. Визначення вартості чи оцінки майна підлягають оскарженню в порядку передбаченим\~Законом України «Про виконавче провадження», але позивач цими вимогами Закону не скористався. Що стосується порушень, допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження» до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо, то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом. Отже, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визначення прилюдних торгів недійсними. З огляду на вищевикладене, суд дійшов до висновків, що електронні торги усіх обєктів іпотеки проведено з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати», Закону України «Про іпотеку», та відповідно до Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016р. № 2831/5. Жодних порушень, встановлених законодавством України правил проведення торгів, при проведенні торгів не встановлено, електронні торги проведені у відповідності з нормами діючого законодавства України і правових підстав для визнання торгів недійсними не має. Оскільки, не має підстав для задоволення вимог позивача про визнання недійсними та скасування електронних торгів, то інші позовні вимоги також не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від вказаних вимог. Відповідно до ч.ч.1,5,6\~ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1\~ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, з огляду на те, що цивільне судочинство не може ґрунтуватись на припущеннях, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed