Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

позивач ПАТ "КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ПАТ "КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено кредитний договір № K2S4GK00260024 від 27 грудня 2007 року, предметом якого було надання відповідачу кредиту у розмірі 98 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26 лютого 2027 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між сторонами 27 лютого 2007 року було укладено договір іпотеки, згідно з умовами якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS]. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, обумовлена сторонами ціна предмету іпотеки дорівнює 618 625 гривень. Оскільки [PERSON] не виконує обов'язки за кредитним договором та не сплачує щомісячні платежі, станом на 25 лютого 2014 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 169 573,95 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 1 531 252,77 гривень. У зв'язку з цим позивач просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № K2S4GK00260024 від 27 грудня 2007 року в розмірі 169 573,95 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 1 531 252,77 гривням, звернути стягнення на предмет іпотеки: квартиру загальною площею 43,60 кв.м, житловою площею 23,70 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки з укладанням ПАТ "КБ "ПриватБанк" від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмета іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ "КБ "ПриватБанк" всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані або проживають у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце судового засідання повідомлялась своєчасно та належним чином, про що свідчать відповідні матеріали справи. Причини своєї неявки суду не повідомила, із заявами та/або клопотаннями про розгляд справи без його участі до суду не звертався. Згідно з ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступне 27 лютого між ПАТ "КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № K2S4GK00260024, предметом якого було надання відповідачу кредиту у сумі 98 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26 лютого 2027 року (а.с. 14-16). З метою забезпечення виконання зобов'язання за договором кредиту № K2S4GK00260024 від 27 лютого 2007 року між ПАТ "КБ "ПриватБанк" та [PERSON] 27 лютого 2007 року було укладено договір іпотеки, згідно з умовами якого остання надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: однокімнатну квартиру № 55 загальною площею 43,60 кв.м, житловою площею 23,70 кв.м, яка розташована в [ADDRESS] в м. Києві. Відповідно до даного договору, вищезгадана квартира належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 27 лютого 2007 року. Обумовлена сторонами ціна предмету іпотеки дорівнює 618 625,00 гривень (а.с. 19-21). Згідно з розрахунком заборгованості по договору станом на 25 лютого 2014 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 169 573,95 доларів США, яка складається із заборгованості за кредитом - 117 349,01 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 8 356,44 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом - 1 811,04 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 42 057,46 доларів США. Загальна суму заборгованості за курсом НБУ еквівалентна 1 531 252 гривень 77 копійок (а.с. 5-9). Відповідно до листа-вимоги позивач ПАТ "КБ "ПриватБанк" повідомляв відповідача [PERSON] про необхідність в тридцятиденний строк з дня отримання вимоги повернути суму кредиту, погасити заборгованість, а у випадку невиконання або неналежного виконання порушеного зобов'язання звільнити займану нею та всіма членами її сім'ї квартиру [ADDRESS] Згідно з відомостями довідки з місця проживання форми № 3 у квартирі [ADDRESS] зареєстровано третю особу - [PERSON] (а.с. 66). Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ч. 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Разом з тим, із 03 червня 2014 року набрав чинності Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", відповідно до ст. 1, протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із ст. 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із ст. 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв.м для квартири та 250 кв.м для житлового будинку. З аналізу положень Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" можна зробити висновок, що його дія стосується як стадії ухвалення рішення про звернення стягнення на житлове майно, яке є предметом іпотеки, так і стадії примусового відчуження такого майна за рішенням суду, яке було ухвалено до набрання чинності Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] порушила умови договору кредиту та фактично не виконала вимогу іпотекодержателя - ПАТ "КБ "ПриватБанк" про погашення заборгованості у позасудовому порядку. Враховуючи ті обставини, що у спірній квартирі, площа якої не перевищує 140 кв.м, постійно проживають відповідач та третя особа, іншого житла вони не мають та не дають згоди на відчуження цієї квартири, суд вважає, що у задоволенні вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки слід відмовити. За таких обставин, оскільки позовні вимоги про виселення відповідача та інших осіб, які зареєстровані або проживають у вказаній квартирі, є похідними від вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, вони також підлягають залишенню без задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed