Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

В листопаді 2018 року ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Миколаївського обласного управління АТ "Ощадбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Позовні вимоги мотивують тим, що 14 червня 2018 року між ПАТ "Державний ощадний банк України" та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №184_094, відповідно до умов якого Банк шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника [PERSON] надав останній кредит в розмірі 35800 грн. зі сплатою 56% річних за користування кредитом строком на 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 13 червня 2023 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами договору. Відповідно умов договору відповідач зобов'язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в строк та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідач умови договору не виконує, у зв"язку з чим станом на 17 жовтня 2018 року має заборгованість по кредиту в розмірі 42332грн.89коп. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про споживчий кредит №184_094 від 14.06.2018 року в сумі 42332грн.89коп., з яких 35800 грн. - сума основного боргу; 6151,71 грн. - сума заборгованості за відсотками; 303,06 грн. - пеня; 25,35 грн. - 3% річних від прострочених сум заборгованості; 52,77 грн. - сума втрат від інфляції та судовий збір. В судове засідання належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник позивача не з'явився, у поданій ним заяві просить про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча про день та час розгляду справи повідомлена належним чином шляхом направлення за місцем реєстрації судової повістки рекомендованим листом з повідомленням, яку вручено особисто 25.12.2018 року. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не надійшов. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, згідно з .ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 14 червня 2018 року між ПАТ "Державний ощадний банк України" та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №184_094, відповідно до умов якого Банк шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника [PERSON] надав останній кредит в розмірі 35800 грн. зі сплатою 56% річних за користування кредитом (а.с.11-15). Відповідно до п. 3.3.3. кредитного договору позичальник зобов"язався щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 596,67 грн. та сплачувати відсотки, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом. Згідно п.4.3.2 кредитного договору, позичальник зобов"язався, у строки, обумовлені цим договором, повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов"язання за цим договором. За порушення взятих на себе зобов"язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим договором, позичальник зобовязується сплатити на користь банку пеню в розмірі 15 % від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення, що відповідає вимогам п.8.3 кредитного договору. В порушення умов кредитного договору, відповідачка свої зобов"язання не виконувала в повному обсязі, у зв"язку з чим, станом на 17.10.2018року, за наданим позивачем розрахунком, у неї виникла заборгованість по поверненню кредиту у сумі 42332,89 грн., з яких: 35800 грн. - сума основного боргу; 6151,71 грн. - сума заборгованості за відсотками; 303,06 грн. - пеня; 3% річних від прострочених сум заборгованості - 25,35 грн.; сума втрат від інфляції - 52,77 грн. (а.с.5-7). Відповідно до вимог ст.639 ЦК України договір являється обов'язковим для виконання сторонами. Згідно із статтями 526, 530 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За частиною 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Крім того, пунктами 3.9., 3.9.3. та 3.9.3.2 кредитного договору передбачено, що в разі порушення позичальником строків виконання зобов'язань банк має право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту та погашення позичальником заборгованості за кредитом. Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що відповідачка не виконує взятих на себе зобов'язань, а тому з неї на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у заявленому розмірі. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача.

Outcome: approved