Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-19 00:00:00

23.06.2021 [PERSON] звернувся до суду із указаним позовом, який мотивований тим, що у квітні 2021 року від працівниці розрахункового відділу за його місцем роботи він дізнався про те, що приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Закорком Вадимом Вікторовичем у виконавчому провадженні за №64768054 відносно нього винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи божника від 24.03.2021. Указана постанова приватного виконавця була направлена для виконання за місцем роботи позивача до регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця». За письмовим зверненням позивача до приватного виконавця останній отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 09.03.2021, копію заяви про примусове виконання б/н від 11.02.2021, копію договору позики за №7795451 від 13.07.2018, а також копію виконавчого напису від 26.01.2021, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, зареєстрований у реєстрі за №14182, про стягнення із нього на користь ТОВ "ФК "ПРОФІТ КАПІТАЛ" заборгованості у розмірі 13890,58 грн. 04.05.2021 позивач звернувся із письмовими заявами до ТОВ "ФК "ПРОФІТ КАПІТАЛ" та приватного нотаріуса Горая О.С. щодо надання йому належним чином засвідченого виконавчого напису та документів, що стали підставою для його вчинення. Від ТОВ "ФК "ПРОФІТ КАПІТАЛ" позивач отримав копію договору факторингу за №03042017 від 03.04.2017, копію Витягу з реєстру прав вимог за №63 від 14.11.2018 до договору факторингу від 14.11.2018. Із виконавчим написом позивач не погоджується, вважає його таким, що не підлягає виконанню, оскільки боргів перед ТОВ "ФК "ПРОФІТ КАПІТАЛ" позивач немає, як відповідач отримав його персональні дані йому не відомо, договору позики за №7795451 від 13.07.2018 із ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» він не укладав. Вчиняючи виконавчий напис нотаріус не врахував та не перевірив доказів безспірності заборгованості боржника перед стягувачем, наявність доказів, що встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Позивач вважає, що є достатні правові підстави вважати виконавчий напис таким, що вчинений із порушенням вимог законодавства та таким, що не підлягає виконанню. За указаних обставин позивач просить: - визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 26.01.2021, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, зареєстрований у реєстрі за №14182, про стягнення із нього на користь ТОВ "ФК "ПРОФІТ КАПІТАЛ" заборгованості у розмірі 13890,58 грн.; - стягнути із ТОВ "ФК "ПРОФІТ КАПІТАЛ" судові витрати зі сплати судового збору у сумі 908,00 грн. та 454,00 грн. 25.06.2021 суддею Тростянецького районного суду Сумської області Линник О.С. винесено ухвалу про забезпечення позову (а.с.25-26). Провадження за даним позовом відкрите 25.06.2021 за ухвалою судді та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін (а.с.23-24). Своїм правом, визначеним ст.178 ЦПК України, на подання відзиву на позов відповідач не скористався. У судове засідання позивач не з`явився подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує (а.с.38). Належним чином повідомлений представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив (а.с.37,42). Третя особа - приватний нотаріус Горай О.С. у судове засідання повторно не з`явився, будь-яких заяв не подавав, причини своєї неявки не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Третя особа - приватний виконавець Закорко В.В. у судове засідання повторно не з`явився, будь-яких заяв не подавав, причини своєї неявки не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Треті особи правом надати пояснення у порядку, передбаченому ЦПК України, не скористались. Ураховуючи заяву позивача, неявку повідомлених представника відповідача та третіх осіб, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням Розділу ІІ Глави 11 ЦПК України та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із таких мотивів. Із наданої позивачем та приватним виконавцем копії договору позики за №7795422 від 13.07.2018, вбачається, що даний договір був укладений 13.07.2018 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] , за яким останній взяв позику у сумі 3700,00 грн. зі сплатою 554,80% річних на строк до 14.08.2018 (а.с.9-11,33-35). Указаний договір містить розділ «Підписи сторін», у якому у графі «Позичальник» зазначені - прізвище ім`я та по батькові позивача, його паспортні дані та його РНОКПП. Рукописний підпис позичальника відсутній. Натомість мається вказівка «Електронний підпис [PERSON] ». Згідно п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» (у редакції, чинній на час укладення договору 13.07.2018), електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямований на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір повинен містити усі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, в зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону. Так, відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Це означає, якщо ми маємо електронну форму договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як стверджує позивач, ніяких договорів із ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» він не укладав. Із копії договору позики за №7795422 від 13.07.2018 вбачається, що даний договір не містить вказівки про його підписання [PERSON] шляхом введення одноразового ідентифікатора. Суд вважає, що даний договір не може бути доказом того, що між позивачем та кредитором був укладений договір позики у електронній формі, який прирівнюється до письмової форми договору із усіма правовими наслідками невиконання зобов`язань за договором. Таким чином судом установлено, що між сторонами відсутні кредитні правовідносини. Крім того, про існування кредитних зобов`язань перед ТОВ ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» позивачу стало відомо у квітні 2021 року, після надіслання приватним виконавцем Закорком В.В. за місцем роботи позивача до регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» постанови приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи божника від 24.03.2021. Про наявність заборгованості та відступлення права вимог заборгованості ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» позивач не був повідомлений, а отримав договір факторингу за №03042017 від 03.04.2017, укладеного між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФІТ КАПІТАЛ» та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», за яким права вимоги до боржників у т.ч. [PERSON] за договором №7795422 від 13.07.2018перейшло до ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ», лише після письмового звернення позивача до останнього (а.с.12,14-16). Отже, стороною відповідача, як стягувачем, не був виконаний обов`язок щодо повідомлення позивача, як боржника, про наявність заборгованості, необхідність її погашення. Натомість, ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» звернулося до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича із заявою про вчинення виконавчого напису. 26.01.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем за №14182 був вчинений виконавчий напис, за яким нотаріусом звернено стягнення із [PERSON] , як боржника за кредитним договором №7795422 від 13.07.2018, укладеним із ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Права Вимоги за кредитними договорами 03042017 від 03.04.2017 є ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФІТ КАПІТАЛ», заборгованість за період із 14.11.2018 по 06.01.2021 у сумі 13890,58 грн., яка складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 3700,00 грн.; простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 10190,58 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню - 13890,58 грн. (а.с8, 35 на звороті аркушу). Як вбачається із копії постанови приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Закорка В.В. 09.03.2021 ним була розглянута заява директора ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» Гуцул О.В. про примусове виконання виконавчого напису за №1418 від 26.01.2021, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» заборгованості у розмірі 13890,58 грн., та 09.03.2021 відкрито виконавче провадження за №64768054. У межах даного виконавчого провадження приватним виконавцем 24.03.2021 була винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.5-7, 33). Таким чином судом установлено, що у виконавчому написі, який оспорюється позивачем, відсутня інформація щодо строку прострочення та періоду, за який виникла заборгованість. У виконавчому написі та документах поданих стягувачем нотаріусу відсутня інформація, яка б безсумнівно встановлювала, що заборгованість, яку пропонується стягнути, виникла виключно у межах строку позовної давності. Посилання фінансової компанії у заяві нотаріусу на те, що заборгованість стягується за період із 14.11.2018 по 06.01.2021 не є достатнім та безспірним доказом, який підтверджує дійсний період та суму заборгованості позивача. Фактично при оскарженні виконавчого напису боржник повинен підтвердити, що напис було вчинено щодо сум, які кредитор не мав права стягувати. Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові №305/2082/14-ц від 15.01.2020. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за №282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Із огляду на наведене та із урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс 17, та постанові Верховного Суду України від 23 січня 2018 року № 61-154св18. Таким чином, у процесі розгляду справи установлено, що позивач заперечує факт укладення договору позики і судом установлено, що договір позики за №7795422 від 13.07.2018 не є таким, що укладенийу електронній формі та не може прирівнюватися до письмової форми договору із усіма правовими наслідками невиконання зобов`язань за договором. Також позивач заперечує факт наявності у нього боргових зобов`язань до відповідача та її розміру. Отже, дані обставини свідчать про наявність спору між сторонами та сума заборгованості, стягнута за виконавчим написом, не має ознак безспірності. Ураховуючи викладене, давши правову оцінку обставинам справи та наданим сторонами доказам, суд дійшов висновку, що у нотаріуса не було доказів про безспірність вимог відповідача під час вчинення виконавчого напису, а тому є обґрунтовані підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи питання судових витрат у справі, суд вважає за необхідне, відповідно до ст.141 ЦПК України, стягнути із відповідача на користь позивача документально підтверджені та понесені останнім судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у сумі на загальну суму 1362,00 грн. (а.с.17,21). Відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК заходи забезпечення позову, накладені за ухвалою суду 25.06.2021 (а.с.25-26), продовжують діяти протягом дев`яноста днів із дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved