Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 11 травня 2018 року її мати - [PERSON] приїхала на автомобілі "Opel Corsa" д.н.з. [NUMBER] , який належить Позивачу на праві приватної власності, до своїх друзів за адресою: [ADDRESS] та припаркувала транспортний засіб біля будинку під парканом в п`яти метрах від проїжджої частини дороги, для того, щоб не створювати жодних незручностей для інших водіїв та їх транспортних засобів та пішоходів. Приблизно о 15 годині 00 хвилин, прогулюючись селищем Гостомель та перебуваючи на відстані 1-1,5 кілометра від припаркованого транспортного засобу, [PERSON] звернула увагу на характерний сигнал спрацювання брелка та на звуки спрацювання сигналізації транспортного засобу Opel Corsa, і почала негайно повертатись в бік припаркованого автомобіля. Наближуючись до транспортного засобу, [PERSON] , побачила, що на капоті автомобіля "Opel Corsa" сидить Відповідач та намагається одягнути свою футболку, після неодноразових викрикувань [PERSON] до Відповідача, останній одягнув свою футболку, встав з капоту автомобіля та направився в бік свого будинку. Підійшовши ближче до автомобіля [PERSON] відчула різкий запах алкоголю від Відповідача та побачила невпевнену ходу, з чого можна було припустити, що на момент завдання матеріальних збитків Позивачу, Відповідач перебував у стані алкогольного сп`яніння. Побачений вчинок Відповідача шокував [PERSON] , остання одразу виявила значні пошкодження транспортного засобу, а саме: значну вм`ятину на криші, пошкодження задніх правих дверей, задньої правої стійки та капоту. Враховуючи ту обставину, що на час побиття автомобіля Відповідач заперечував свою провину у скоєному, то [PERSON] пішла до сусіднього будинку з проханням надати їй записи з камер відеоспостереження, які якраз виходять на проїжджу частину дороги. Звертає увагу, що на отриманих та проглянутих записах з камери чітко видно, що Відповідач підходить до припаркованого на узбіччі автомобіля "Opel Corsa" та починає відкривати кришку бензобаку, остання не відкривається так як автомобіль зачинений та перебуває під сигналізацією, з якою метою Відповідач намагався відкрити бензобак Позивачу невідомо. Відповідач неодноразово бив автомобіль по колесах, смикав за ручки дверей транспортного засобу, бив по даху автомобьіля, задній правій стійці та капоті. Вказує, що через пару днів після скоєного Відповідач переховувався в Житомирській області та його телефон був поза зоною досяжності, по закінченню двох тижнів Відповідач сам вийшов на зв`язок з [PERSON] та визнав свою провину і гарантував повне відшкодування заподіяних матеріальних збитків, але запевняв, що на даний час в нього відсутні грошові кошти, саме тому, просив пару днів відстрочки. Зазначає, що позивач разом зі своєю матір`ю вирішили звернутися до правоохоронних органів задля захисту своїх порушених прав, в результаті чого остання 21 травня 2018 року викликала працівників патрульної поліції Ірпінського відділу поліції Головного управління національної поліції в Київській області. Вказує, що у висновку про відсутність кримінального правопорушення зазначено, про те, що «в поясненні, [PERSON] , пояснив, що 11.05.2018 року приблизно о 17:00 год. повертався додому та проходячи по вул. Чумацький Шлях, помітив автомобіль Опель, біля якого відчув запах диму (що не відповідає дійсності та є вигадкою Відповідача, оскільки автомобіль знаходився та знаходиться у технічно-справному стані, факт відсутності будь-якого диму біля автомобіля чітко видно на запису з камери відеоспостереження) намагався покликати власника авто, але ніхто не підходив. [PERSON] вирішив застосувати сигналізацію автомобіля шляхом стуку по колесах та смиканням ручки дверей, але сигналізація була відсутня (що також не відповідає дійсності, оскільки сигналізація на автомобілі спрацювала з моменту першого удару по колесах автомобіля і це чітко видно на відеозаписі). Звертає увагу Суду, на те, що факти описані в поясненні Відповідача абсолютно не відповідали його реальним вчинкам. Таким чином, зазначає, що внаслідок вказаних вище протиправних дій Відповідача Позивачеві завдано матеріальну шкоду загальною сумою 15300 гривень 00 копійок, яка виразилась у вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля та підтверджується рахунком Товариства з обмеженою відповідальністю «Автосайт- Сервіс». Крім того, в результаті завданих Відповідачем матеріальних збитків, що виразились в пошкодженні транспортного засобу, Позивачу була завдана моральна шкода, що виразилось в страху, нервовому стресі, хвилюваннях та негативних наслідках пошкодження майна. А тому, враховуючи викладене, Позивач вважає за необхідне стягнути з Відповідача моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн. У зв`язку з вищевикладеним, просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду загальною сумою 15 300 грн., а також стягнути з [PERSON] моральну шкоду в розмірі 5 000,00 гривень. Позивач в судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час розгляду справи належним чином повідомлена. До суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи належним чином повідомлена, що підтверджується зворотнім повідомленням про отримання поштової кореспонденції суду, а також оголошенням на сайті «Судова влада України», а тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, [PERSON] належить автомобіль «Opel Corsa», д.н.з. [NUMBER] . Згідно висновку про відсутність кримінального правопорушення від 01.06.2018 року, враховуючи пояснення [PERSON] та [PERSON] щодо події, яка трапилась 11.05.2018 року у [ADDRESS] , а саме пошкодження [PERSON] автомобіля, який належить [PERSON] , перевірку по заяві [PERSON] закінчено у зв`язку з відсутністю ознак кримінального правопорушення. Згідно рахунку, наданого ТОВ «Автосайт-Сервіс» від 12.06.2018 року, вартість відновлювальних ремонтних робіт автомобіля «Opel Corsa», д.н.з. [NUMBER] , становить 15300 грн. За умовами ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Пленум Верховного Суду України у постанові від 27.03.1992 р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» у пункті 2 роз`яснив, що при розгляді таких справ, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі або майну громадянина відшкодовується у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відтак, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків, необхідним є наявність у діях відповідача повного складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності), шкідливих наслідків у вигляді заподіяння позивачу збитків, причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та завданими позивачу збитками, а також вини правопорушника. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, подавши свої докази, позивач реалізував своє право на доказування і одночасно виконав обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК України закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.43 ЦПК України ). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані їх сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі . Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач надав суду достатньо доказів на підтвердження своїх вимог про відшкодування матеріальної шкоди, і на думку суду дані докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми. А також, враховуючи, що виплату завданої матеріальної шкоди відповідач на користь позивача не здійснив, позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню. Що стосується позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Згідно із ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Частиною 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Крім того, відповідно до положень п. 5 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995р., відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» з послідуючими змінами: «... у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується». Згідно п. 9 даної Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з врахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Враховуючи вищезазначене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди не підтверджені висновками медичних установ, в тому числі, висновків соціально-психологічних досліджень, суд відмовляє позивачу у задоволені вимоги щодо відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 22, 1166, 1188, 1191 ЦК України,

Outcome: partial