Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

27 лютого 2018 року ПАТ КБ "ПриватБанк"звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 14.06.2013 року відповідачем було отримано кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. У звязку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 15.02.2018 року має заборгованість в загальному розмірі 13089 грн. 56 коп. Представник позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" в судовому засіданні відсутній, в позовній заяві зазначив, що не заперечує справу розглянути за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом.\~ Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Ухвалою суду від 05.04.2018 року вирішено провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. 14.06.2013 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем було укладено кредитний договір б/н відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 8000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Встановлено, що банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав і надав кредитні кошти позичальнику. Відповідач не виконує зобов'язання за кредитним договором у зв'язку з чим станом на 15.02.2018 року у відповідача перед банком існує заборгованість в загальному розмірі 13089 грн. 56 коп. яка складається з: - 2130 грн. 93 коп. тіло кредиту; - 1704 грн. 09 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; - 8155 грн. 04 коп. заборгованість за пеню; - 500 грн. 00 коп. - штраф ( фіксована частина); - 599 грн. 50 коп. - штраф ( процентна складова); Відповідно до ст.ст. 1048-1050, 1054 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 526, ст. 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Стаття 599 ЦК України визначає, що зобов'язання припиняється його належним виконанням. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 610 611, 625 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що відповідач взяв на себе зобовязання по погашенню кредиту згідно договору, але своїх зобовязань не виконав, чим порушуються права позивача, позовні вимоги слід задовольнити частково. В частині стягнення пені\~\~в\~\~розмірі 8155, 04 грн.\~\~суд зазначає наступне. Згідно ч. 1\~ст. 550 ЦК України\~право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконням або неналежним виконанням зобов»язання. Згідно ч. 3\~ст. 549 ЦК України\~пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвочасно виконано грошового зобов»язання за кожен день прострочення виконання. За загальним правилом період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов`язання, не може перевищувати один рік, що передбачено п.1 ч. 2\~ст. 258 ЦК України. При цьому, виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до\~ст. 253 ЦК України\~обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Крім того, ч. 3\~ст. 551 ЦК України\~передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Згідно правової позиції,\~\~викладеної в постанові Верховного Суду України від 03.09.2014 р. № 6-100цс14, яка згідно зі\~ст. 360-7 ЦПКУкраїн є обов`язковою для судів, за правилами п. 1 ч. 2\~ст. 258 ЦК України\~період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобовязання не може перевищувати одного року. Виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня\~на відповідну суму, а позовна\~давність за позовом про стягнення пені відповідно до\~статті 253 ЦК України\~обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Частиною третьою\~статті 551 ЦК України, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.\~Отже, частина третя\~статті 551 ЦК України\~з урахуванням положень\~статті 3 ЦК України\~щодо загальних засад цивільного законодавства та частини п`ятої\~статті 12 ЦПК України\~щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Враховуючи вище викладене розрахунок по стягненні пені з відповідача може бути поведений виключно в межах строку позовної давності, а саме з 27.02.2017 року, що згідно розрахунку позивача становить 1200 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial