Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

У грудні 2019 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до Пулинської селищної ради Пулинського району Житомирської області, мотивуючи його тим, що [INFO] помер його дід - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Володарсько-Волинського районного управління юстиції 08.04.2008 року. Після його смерті залишилось майно. За життя, а саме 12 серпня 2005 року [PERSON] склав заповіт, який був посвідчений секретарем Рижанської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області та зареєстрований в реєстрі за №158, відповідно до якого він сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], яка знаходиться в колективному сільськогосподарському підприємстві "Дніпро" с.Сколобів Червоноармійського району Житомирської області, розміром 3.26 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), виданого Червоноармійського райдержадміністрацією 24.03.1997 року, заповів [PERSON] . Фактично ним прийнята спадщина, так як на день смерті діда [PERSON] вони проживали разом, що підтверджується рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 28.02.2017 року у справі №276/1097/16-ц, яке набрало законної сили 13.03.2017 року. 17 травня 2019 року він звернувся до приватного нотаріуса Хорошівського районного нотаріального округу з заявою видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, однак нотаріус виніс постанову від 17.05.2019 року № 404/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв"язку з тим, що у документах різниться ім"я та по-батькові спадкодавця та спадкоємця, в заповіті у посвідчувальному написі вказано дату "12 серпня 2005 року" та заповідано сертифікат на право на земельну частку (пай) в той час коли вже видано свідоцтво про право на земельну частку (пай), а також заповіт посвідчений з порушенням законодавства. Відносно того, що в документах різняться ім"я та по-батькові спадкодавця та спадкоємця, він з даного приводу звернувся до Українського бюро лінгвістичних експертиз. 17.05.2019 року за №056/288-n, він отримав експертний висновок, в якому зазначається, що український запис особового імені [PERSON] (свідоцтво про смерть, запис [PERSON] ) та російські записи [PERSON] (свідоцтво про народження, запис російською мовою [PERSON] , отец [PERSON] ) і [PERSON] (свідоцтво про народження, запис російською мовою [PERSON] ) у документах є ідентичними. Український запис імені по-батькові [PERSON] (свідоцтво про смерть, запис [PERSON] ) та російський запис [PERSON] (свідоцтво про народження, запис російською мовою [PERSON] , свідоцтво про народження, запис російською мовою [PERSON] , отец [PERSON] ) у документах є ідентичними. В заповіті допущена помилка, а саме зазначено, що [PERSON] заповідає сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Червоноармійською райдержадміністрацією 24.03.1997 року, коли в той час вже ним [PERSON] , отримано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , яке видано державним нотаріусом Червоноармійської державної нотаріальної контори Житомирської області 29.11.2002 року. Посвідчуючи заповіт 12 серпня 2005 року, секретар Рижанської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області не звернула належної увагу на те, що на оригіналі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Червоноармійською райдержадміністрацією 24.03.1997 року, на зворотній стороні зроблена відмітка про те, що право на земельну частку (пай) передано [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.11.2002 року та зареєстровано в реєстрі № 2465. Допущена помилка ніяким чином не впливає на волевиявлення заповідача [PERSON] , який заповів йому право на вищевказану земельну частку (пай). На даний час заповіт не змінено і не скасовано. Враховуючи вищевикладене, просить суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право на земельну частку (пай) в розмірі 3,26 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на території Пулинської селищної ради Пулинського району Житомирської області, що належало померлому [PERSON] згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії [NUMBER] , виданого 29.11.2002 року державним нотаріусом Червоноармійської державної нотаріальної контори Житомирської області та зареєстровано в реєстрі за № 2465. Ухвалою Червоноармійського районного суду Житомирської області від 02.03.2020 року, первісного відповідача по справі - Пулинську селищну раду Пулинського району Житомирської області замінено належним відповідачем в особі [PERSON] . Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, від нього надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення. У відповідності до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до переконання про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як передбачено ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред "явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як встановлено судом та вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08.04.2008 року, виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Володарсько-Волинського районного управління юстиції Житомирської області, [PERSON] помер [INFO] , про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №43 (а.с.15). Згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 10.05.1969 року та серії [NUMBER] від 28.05.1952 року, батьком позивача є [PERSON] , а батьком останнього є [PERSON] (а.с.10, 18). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.12.1978 року, покійний [PERSON] народився [INFO] (а.с.17). Як вбачається із Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 24.03.1997 року, [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства "Дніпро" с. Сколобів Кошелівська сільська рада Червоноармійського району Житомирської області, розміром 3.26 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю 5160 грн. (а.с. 13). Відповідно до відомостей відділу у Пулинському районі ГУ Держгеокадастру у Житомирській області № 31-6-0.35-1092/177-19 від 12.12.2019 року, вартість земельної частки (паю), яка надана [PERSON] , сертифікат серії [NUMBER], станом на 12.12.2019 року становить 24747 грн. (а.с.22). Згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.11.2002 року, спадкоємцем [PERSON] , яка померла [INFO] є [PERSON] , спадкове майно, на яке видано це Свідоцтво на ряду з іншим складається із права на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства "Дніпро" с. Сколобів Червоноармійського району Житомирської області в розмірі 3,26 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлій згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Червоноармійською районною державною адміністрацією Житомирської області 24.03.1997 року та зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 27.03.1997 року за №163 (а.с.14). Відповідно до рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 28.02.2017 року, встановлено факт, що [PERSON] на момент смерті [PERSON] , тобто на [INFO] , постійно проживав в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). З експертного висновку № 056/288-n від 17.05.2019 року Українського бюро лінгвістичних експертиз вбачається, що український запис особового імені [PERSON] (свідоцтво про смерть, запис [PERSON] ) та російські записи [PERSON] (свідоцтво про народження, запис російською мовою [PERSON] , отец [PERSON] ) і [PERSON] (свідоцтво про народження, запис російською мовою [PERSON] ) у документах є ідентичними. Український запис імені по батькові [PERSON] (свідоцтво про смерть, запис [PERSON] ) та російський запис [PERSON] (свідоцтво про народження, запис російською мовою [PERSON] , свідоцтво про народження, запис російською мовою [PERSON] , отец [PERSON] ) у документах є ідентичними (а.с.20). Згідно довідки № 2350 від 01.12.2016 року, виданої виконкомом Рижанівської сільської ради Хорошівського району Житомирської області, [PERSON] , [INFO] , що помер [INFO] був зареєстрований на день смерті у будинку за адресою: [ADDRESS] , разом з ним на день смерті та на протязі 6-ти місяців після смерті проживав без реєстрації внук - [PERSON] (а.с.21). Відповідно до заповіту від 12.08.2005 року, складеного [PERSON] , останній заповів Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], яка знаходиться в колективному сільськогосподарському підприємстві "Дніпро," с. Сколобів Червоноармійського району Житомирської області, розміром 3.26 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), виданого Червоноармійською райдержадміністрацією 24.03.1997 року, [PERSON] (а.с.12). Постановою приватного нотаріуса Хорошівського районного нотаріального округу Толстіхіної Н.Д. № 404/02-31 від 17.05.2019 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно після померлого [INFO] [PERSON] , у зв"язку з тим, що в усіх документах різне ім"я та по-батькові спадкодавця [PERSON] та заповіт посвідчений з порушенням законодавства (а.с.11). Згідно спадкової справи № 394 від 24.12.2007 року державного нотаріуса Володарськ-Волинської державної нотаріальної контори, щодо майна померлого [INFO] [PERSON] заведено дану спадкову справу. Спадкоємцем по справі є: [PERSON] . Суд приходить до переконання про те, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому з огляду на викладене та в силу ст.1216 ЦК України, позивач набуває право власності на спірну земельну частку (пай), в порядку спадкування, як єдиний спадкоємець, що вступив у спадкові права. На підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору, а тому суд вважає необхідним в порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп

Outcome: approved