Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

19 березня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська фітоаптека" про стягнення заборгованості за договором найму (оренди) автомобіля. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 30 серпня 2010 року між позивачем та відповідачем був укладений договір найму (оренди) автомобіля, за умовами якого позивач передав у тимчасове платне володіння та користування транспортний засіб, який використовувався відповідачем у веденні своєї виробничої діяльності. Відповідач за оренду не розрахувався, тому виникла заборгованість за оренду автомобіля. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 5 000,00 грн., пеню у розмірі 607,82 грн., 3 % річних у розмірі 628,12 грн., інфляційні втрати у розмірі 1 545,00 грн., а також судовий збір у розмірі 250,00 грн. та витрати на юридичну допомогу у розмірі 300,00 грн. 01 квітня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська фітоаптека" до початку розгляду судом справи по суті звернулося до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про зобов'язання до виконання обов'язку в натурі та відшкодування збитків, мотивуючи тим, що транспортний засіб за договором оренди, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська фітоаптека" та [PERSON], орендарю не передавався і у користуванні останнього не перебував, також орендарю нічого не було відомо про продовження реєстрації транспортного засобу після 01.11.2010 року, що було сприйнято орендарем як одностороння відмова [PERSON] від договору. У зв`язку із зазначеним просить зобов'язати [PERSON] передати транспортний засіб, який є об'єктом договору оренди, стягнути збитки, завдані затримкою передачі об'єкту оренди, у сумі 8 080,00 грн. та судові витрати, з огляду на однорідність грошових вимог сторін провести їх зарахування пропорційно до задоволених судом вимог. У судовому засіданні позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом позовні вимоги первісної позовної заяви підтримав, заперечував проти задоволення зустрічного позову, пояснив, що транспортний засіб за договором оренди фактично не передавався орендарю, перебував у його користуванні, оскільки він надавав послуги для Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська фітоаптека". У судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом заперечував проти задоволення вимог за первісним позовом, наполягав на задоволенні зустрічної позовної заяви. Суд, заслухавши пояснення осіб, що приймають участь у справі, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 30 серпня 2010 року між [PERSON], наймодавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська фітоаптека", наймачем, був укладений договір найму (оренди) автомобіля, посвідчений нотаріусом 30.08.2010 року, зареєстрований в реєстрі за № 2058. Відповідно до п. 1.1 укладеного договору, наймодавець передає, а наймач приймає у тимчасове платне володіння та користування транспортний засіб, а саме: автомобіль марки Mercedes-Benz, білого кольору, 2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований за наймодавцем на підставі тимчасового реєстраційного талону серії [NUMBER], виданого Івано-Франківським МРЕВ 03.08.2010 року, дійсний до 01.11.2010 року. П. 1.2 вказаного договору встановлено, що зазначений автомобіль може використовуватися наймачем при здійсненні виробничої діяльності, а саме - для службових поїздок персоналу наймача та інших виробничих потреб товариства. Місцем стоянки автомобіля на період строку дії цього договору буде адреса місцезнаходження наймача: [ADDRESS] Згідно п. 2.1 договору від 30.08.2010 року, підписання цього договору розцінюється сторонами як передача автомобіля (а.с. 8). Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, [PERSON] не є фізичною особою-підприємцем (а.с. 24-25). Згідно повного витягу з Єдиного реєстру довіреностей, позивачем довіреність на автомобіль марки Mercedes-Benz, білого кольору, 2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], не видавалась (а.с. 33-37). Листом центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування міста Івано-Франківськ, Тисменицького та Тлумацького районів про УДАІ УМВС в Івано-Франківській області повідомлено, що транспортний засіб, а саме: автомобіль марки Mercedes-Benz, білого кольору, 2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], був перереєстрований з тимчасового на постійний за [PERSON] (а.с. 48). Ст. 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності з ч. 2 ст. 799 Цивільного кодексу України, договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Ч. 1 ст. 800 Цивільного кодексу України передбачає, що наймач самостійно здійснює використання транспортного засобу у своїй діяльності і має право без згоди наймодавця укладати від свого імені договори перевезення, а також інші договори відповідно до призначення транспортного засобу. Судом встановлено, що транспортний засіб, а саме: автомобіль марки Mercedes-Benz, білого кольору, 2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], що є об'єктом договору найму (оренди) автомобіля від 30.08.2010 року, не був переданий Товариству з обмеженою відповідальністю "Українська фітоаптека", місцем стоянки даного автомобіля було місце проживання [PERSON], що підтверджено у судовому засіданні позивачем за первісним позовом. Суд не може прийняти в якості доказів надані позивачем за первісним позовом підтвердження контрагентів (отримувачів товарів) Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська фітоаптека" про те, що сам [PERSON] займався доставкою товарів на автомобілі Mercedes-Benz, білого кольору (а.с. 52-55), оскільки вказані докази лише підтверджують те, що позивач за первісним позовом використовував даний автомобіль. Також [PERSON] не надано суду належних та допустимих доказів того, що він працював у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Українська фітоаптека" або що йому видавалися довіреності. Крім того, штатний розпис на 2013 рік, штатний розпис на 2012 рік, штатний розпис на 2011 рік, штатний розпис на 2010 рік, звіт про прийнятих працівників на 01 жовтня 2013 року, договір оренди, укладений 04 жовтня 2013 року між [PERSON], орендодавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська фітоаптека", орендарем, договір № 2 про надання транспортних послуг від 20 травня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська фітоаптека", замовником, та Товариством з обмеженою відповідальністю "УкрТрейдінг ІФ", виконавцем, акти про надання послуг за договором № 2 від 20.95.2013 року (а.с. 56-78) свідчать про те, що відповідачу за первісним позовом надавалися послуги з доставки товарів [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю "УкрТрейдінг ІФ". У зв'язку з вищевикладеним вимоги за первісним позовом про стягнення основного боргу у розмірі 5 000,00 грн. не підлягають задоволенню, оскільки не доведені та не підтверджені належними та допустимими доказами, тому не підлягають задоволенню і похідні від них вимоги про стягнення пені у розмірі 607,82 грн., 3 % річних у розмірі 628,12 грн., інфляційних втрат у розмірі 1 545,00 грн. Щодо зустрічної позовної заяви про зобов'язання до виконання обов'язку в натурі та відшкодування збитків, то суд виходить з наступного. Згідно п. 4.2.2 договору найму (оренди) автомобіля від 30.08.2010 року, наймодавець має право розірвати даний договір до закінчення строку дії договору в разі невнесення плати за найм автомобіля протягом трьох місяців підряд. Судом встановлено, що жодної плати за договором найму (оренди) автомобіля відповідачем за первісним позовом, позивачем за зустрічним позовом не вносилося з моменту укладення договору, тому позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом використовував даний автомобіль самостійно, тому вимоги про зобов'язання передати автомобіль задоволенню не підлягають. Відповідно до частин 1-2 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Вимоги про відшкодування збитків, завданих затримкою передачі договору оренди, у сумі 8 080,00 грн. також є безпідставними, оскільки позивачем за зустрічним позовом не надано належних та допустимих доказів про завдані збитки та їх розмір, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача збитків слід відмовити за безпідставністю. Згідно частин 2-3 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів . У відповідності до ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги за первісним позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська фітоаптека" про стягнення заборгованості за договором найму (оренди) автомобіля, а також позовні вимоги за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська фітоаптека" до [PERSON] про зобов'язання до виконання обов'язку в натурі та відшкодування збитків не підлягають задоволенню повністю. На підставі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, у разі відмови позивачеві у позові судові витрати позивачу не відшкодовуються відповідачем. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 Цивільного процесуального кодексу України, до судових витрат, серед інших, належать і витрати на правову допомогу. За таких обставин суд приходить до висновку, що понесені сторонами судові витрати не відшкодовуються. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed