Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовною заявою про визнання договору укладеним. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18.08.2008р. між нею, [PERSON] , та ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк» було укладено кредитний договір №014/24627/5/21662 на підставі якого вона, [PERSON] , отримала позику у розмірі 35 700, 00 доларів США для придбання приватного автомобіля. Протягом багатьох років вона, належним чином виконувала свої зобов`язання та повертала визначені договором суми. Однак через фінансову кризу 2014-2015 р. та у зв`язку із різким збільшенням вартості долара США (з восьми до двадцяти чотирьох грн. за один долар) виконувати свої обов`язки їй, позичальнику, стало неможливо. У цей же час вона із представниками банку активно проводила перемовини з метою врегулювати питання погашення заборгованості. Зокрема 16.06.2014р. було подано заяву на ім`я начальника Львівського відділення №2 ПАТ «Фідобанк» про проведення реструктуризації даного кредиту терміном до вересня 2014р. Саме у цей період на офіційному сайті ПАТ «Фідобанк» було опубліковано повідомлення: «ФІДОБАНК пропонує своїм клієнтам конвертувати валютні кредити в гривню за курсом 7,99 грн. за долар США і ставку від 18% залежно від рівня погашення заборгованості». Дата повідомлення 27.05.2014р. Відразу, як тільки стало відомо про таку пропозицію банку, вона, [PERSON] подала заяву на ім`я начальника Львівського відділення № 2 ПАТ «Фідобанк» Нагірної Н.Ю. із чітким проханням про конвертацію валютного кредиту по кредитному договору №014/24627/5/21662 від 18.08.2008р. по курсу 7,99 грн. за 1 долар США. Заява датована 18.06.2014 р. та зареєстрована за вх. № 770-ОГ від 25.06.2014 р. Однак жодної відповіді від банку про погодження поданої пропозиції щодо конвертації валюти не поступило. В подальшому вона 07.08.2014 р. подала на ім`я начальника Львівського відділення №2 ПАТ «Фідобанк» Нагірної Н.Ю. заяву в якій просила відмінити процес реструктуризації кредитних зобов`язань по кредитному договору N2014/24627/5/21662 від 18.08.2008р. оскільки не погоджувалась із існуванням простроченої заборгованості по відсоткам у сумі 168$ США, однак повторно та однозначно висловила прохання про конвертацію кредиту по курсу 7,99 грн. за 1$ США з одночасним погашенням всієї заборгованості та повним закриттям даного кредиту так як і було висловлено прохання в заяві від 18.06.2014р. Заява була зареєстрована за вх. № 1702-ЗРД від 07.08.2014р. Із відповіді Банку № 21-4-0-5/2914-зрд від 09.09.2014 р. їй, [PERSON] , стало відомо про те, що банк розглянув прохання викладене у заяві від 18.06.2014 р. та встановив умови за якими може бути проведена реструктуризація заборгованості хоча у заяві від 18.06.2014р. чітко ставилось прохання про конвертацію. Не розуміючи для чого банк здійснює підміну понять, вона, [PERSON] , 15.09.2014 р. подала заяву із запереченнями щодо позиції банку про не проведення конвертації - повторно наголосила на бажанні провести конвертацію валютного кредиту у гривню, оскільки аналогічні конвертації проводились банком з іншими позичальниками. В подальшому на чергове звернення про необхідність проведення конвертації валютного кредиту у гривневий банк надав формальну відписку від 09.02.2015р. про неможливість проведення конвертації без роз`яснення причин. Наполягаючи на виконанні зі сторони банку своїх обов`язків про які банк заявив публічно вона, [PERSON] , 26.03.2015 р. провела зустріч із представниками банку результати якої були оформлені у протоколі. За результатами зустрічі було вирішено, що вона, [PERSON] , погоджується із сумами простроченої заборгованості та зобов`язується закрити кредитну заборгованість за умови конвертації по курсу 7,99 грн. за 1 дол. США. Однак зі сторони банку жодних дій для реалізації вказаної домовленості вчинено не було, зокрема: не було наданого офіційного погодження зі сторони керівництва банку (кредитного комітету), не було підготовлено проектів змін до кредитного договору, не було відкрито депозитного рахунку та не було вчинено інших формальностей для врегулювання спору. Просить визнати договір про конвертацію валютного кредиту у гривню по кредитному договору №014/24627/5/21662 від 18.08.2008р. між ПАТ «Фідобанк» та [PERSON] укладеним та зобов`язати ПАТ «Фідобанк» провести конвертацію залишку заборгованості та нарахованих відсотків по валютному кредиту №014/24627/5/21662 по курсу 7,99 грн. за 1 дол. США визначивши суму заборгованості по кредиту 67 927, 78 грн., по відсотках 8 490, 89 грн. Матеріали справи поступили до Франківського районного суду м. Львова 13.07.2017р. та відповідно до ухвали від 17.07.2017р. відкрито провадження у справі. У зв`язку із неможливістю продовження розгляду справи суддею Масендичем В.В., цивільну справу відповідно до розпорядження керівника апарату суду №18/Р від 03.03.2018р. та на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу передано 03.03.2018р. судді Кузь В.Я. Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 19 квітня 2018 року подану заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Підстави такого рішення викладені в ухвалі. Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 08 травня 2018 року відкрито провадження та призначеного справу до підготовчого судового розгляду. В подальшому позивачкою подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій вона просить визнати договір про конвертацію валютного кредиту у гривню по курсу 7,99 грн. за 1 дол. США по кредитному договору №014/24627/5/21662 від 18.08.2008р. між ПАТ «Фідобанк» та [PERSON] , укладеним 26.03.2015р. та зобов`язати ПАТ «Фідобанк» та Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Фідобанк" Коваленка О.В. провести конвертацію залишку заборгованості та нарахованих відсотків по договору валютного кредиту №014/24627/5/21662 по курсу 7,99 грн. за 1 долар США, визначивши суму заборгованості по кредиту 67 927, 78 грн., по відсотках 8 490, 89 грн. Відповідачем ПАТ «Фідобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Фідобанк" Коваленко О.В. подано відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в позові повністю. Вказує на те, що 14.10.2014р. відповідачем було направлено вимогу про погашення заборгованості. В подальшому, у зв`язку з невиконанням вимоги 25.01.2014р. подано позовну заяву про примусове стягнення заборгованості. Позивачу неодноразово надавались відповіді про те, що конвертація на запропонованих нею умовах не може бути проведена. 14.04.2016р. надано повторну відповідь про неможливість проведення конвертації по курсу 7.99 та про необхідність надання документів для розгляду питання конвертації. 17.11.2016р. ухвалено рішення про задоволення позовних вимог банку та відмову в задоволенні зустрічного позову, яке рішенням Апеляційного суду Львівської області від 01.03.2017р. в частині стягнення заборгованості з [PERSON] та відмови в задоволенні її зустрічного позову залишено без змін. Звертає увагу суду, що ні в зустрічному позові, ні в апеляційній скарзі позивач не зазначала про необхідність конвертації заборгованості у зв`язку з прийняттям пропозиції публічної оферти. Зазначає, що повідомлення на сайті, на яке посилається позивач, не є пропозицією укладення договору на зазначених умовах. Позивач не навела жодної передбаченої законом підстави для зміни умов договору кредиту. Крім того, зважаючи на те, що у ПАТ «Фідобанк» відкликано банківську ліцензію, конвертація не може бути проведена, оскільки це прямо заборонено законом. В судовому засіданні 19 липня 2018 року залучено в якості співвідповідача Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Фідобанк", та прийнято уточнені позовні вимоги до спільного розгляду. В судовому засіданні 29 листопада 2018 року залучено в якості співвідповідача товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СІТІ Фінанс" та витребувано цивільну справу №465/566/16-ц. 01 липня 2020 року товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" СІТІ Фінанс" подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить поновити строк для його подання, просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Вказує, що в повідомленні про конвертацію доларових кредитів, на яке покликається позивачка, не міститься жодних істотних умов договору і не виражено намір особи, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Конвертація валютних кредитів є правом, а не обов`язком банку. Всі зміни до кредитного договору мають відповідати формі кредитного договору, оскільки для них настають ті самі правові наслідки, що стосуються недодержання письмової форми кредитного договору. Вказує на те, що згідно закону України, з дня початку процедури ліквідації банку банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси та забороняється зарахування зустрічних вимог, припинення зобов`язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання кредитора в одній особі внаслідок укладення будь - яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін. Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 16 липня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено до розгляду цивільну справу. В чергове судове засідання учасники судового процесу не прибули, хоч належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи. Позивачка подала заяву про розгляд справи без її участі та участі представника, за наявними матеріалами справи. У відповідності до вимог п.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У відповідності до ч.1 ст.4 цього кодексу, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З роздруківки з офіційного сайту ПАТ «Фідобанк», долученої позивачкою, вбачається, що 27.05.2014р. ПАТ «Фідобанк» розмістило на своєму сайті в мережі інтернет оголошення наступного змісту: «Фідобанк пропонує своїм клієнтам конвертацію доларових кредитів за курсом 7.99 грн. за долар США і ставку 18% залежно від рівня погашення заборгованості». До матеріалів справи позивачкою долучено листи від 18.06.2014р. та 07.08.2014р., в яких вона, позивачка, просить розглянути можливість конвертації валютного кредиту по кредитному договору №014/24627/5/21662 від 18.08.2008 року по курсу 7.99 грн. за 1 долар США. Згідно листа ПАТ «Фідобанк» від 09.09.2014р. позивачці надано відповідь про неможливість проведення конвертації заборгованості за кредитним договором в національну валюту та попереджено про наслідки непогашення заборгованості за кредитним договором №014/24627/5/21662 від 18.08.2008 року. Листом від 09.02.2015р. року позивачку повторно повідомлено про те, що конвертація заборгованості за кредитним договором в національну валюту не може бути проведена, оскільки справа передана до Напрямку правового забезпечення роботи з боржниками Львівської області у зв`язку з невиконанням позивачкою умов кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості по оплаті кредиту та нарахованих відсотків. Згідно протоколу зустрічі від 26.03.2015р., підписаного провідним спеціалістом ПАТ «Фідобанк» та позивачкою [PERSON] , позивачка погодилась з заборгованістю по кредиту в сумі 8 928 дол. США та пенею в сумі 16 628, 42 грн. пені. При внесенні домовленої суми заборгованості у гривнях на депозитний рахунок, при конвертації по курсу 7.99 гривень, зобов`язується закрити кредитну заборгованість. Позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що враховуючи розміщення на офіційному сайті ПАТ «Фідобанк» пропозиції про проведення конвертації доларових кредитів і протокол зустрічі від 26.03.2015р., яким погоджено істотні умови договору, сторонами укладено договір про зміну валюти кредиту та конвертацію залишку заборгованості із доларів США у національну грошову одиницю - гривню. Суд не погоджується з такими доводами позивачки та критично оцінює докази, долучені в підтвердження даних обставин. Відповідно до п.3 ч.1 ст.3 ЦК України, однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, у відповідності до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, є договори та інші правочини. Згідно ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Ч.1 ст.627 ЦК України вказує на те, що відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно загальних положень ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Позивачкою помилково трактується зміст протоколу зустрічі від 26.03.2015р. як укладення сторонами договору про конвертацію заборгованості за кредитним договором в національну валюту, оскільки з самого змісту протоколу вбачається, що позивачкою визнано наявність заборгованості за кредитним договором. Разом з тим, відсутні будь - які письмові погодження банку щодо вирішення питання про конвертацію заборгованості в національну валюту. Як вбачається з доказів, долучених самою позивачкою, останній відмовлено в конвертації заборгованості за кредитним договором в національну валюту. Підстави такої відмови наведені у відповідних листах. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ч.4 ст. 82 ЦПК України вказує на те, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом витребувано з архіву суду та досліджено в судовому засіданні матеріали цивільної справи №465/566/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 17 листопада 2016 року позов Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто солідарно з відповідачів суму заборгованості за невиконаними зобов`язаннями у розмірі 291131 (двісті дев`яносто одна тисяча сто тридцять одна) грн. 19 коп. на користь Публічного акціонерного товариства «Фідобанк». Стягнуто з [PERSON] 2 186,77 грн. судового збору в користь Публічного акціонерного товариства «Фідобанк». Стягнуто з [PERSON] 2186,77 грн. судового збору в користь Публічного акціонерного товариства «Фідобанк». В задоволенні зустрічного позову [PERSON] та зустрічного позову [PERSON] відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 01 березня 2017 року, яке залишено без змін Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 червня 2017 року, апеляційну скаргу [PERSON] відхилено. Апеляційну скаргу [PERSON] задоволено. Рішення Франківського районного суду м. Львова від 17 листопада 2016 року в частині задоволення первісного позову та стягнення солідарно з [PERSON] поряд з [PERSON] 291131 грн. 19 коп. заборгованості за кредитним договором та стягнення з [PERSON] судових витрат за первісним позовом, а також у частині відмови у задоволенні зустрічного позову [PERSON] скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. У задоволенні первісного позову Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості відмовлено. Зустрічний позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» з участю третьої особи [PERSON] про визнання поруки припиненою задоволено. Визнано поруку [PERSON] , що виникла відповідно до договору поруки №014/24627/5/21662/1 від 18.08.2008 року, за якою [PERSON] зобов`язувався солідарно відповідати за виконання зобов`язань, що випливають з кредитного договору №014/24627/5/21662 від 18.08.2008 року припиненою. Стягнено з Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» в користь [PERSON] 1157,52 грн. судового збору сплаченого ним за подання позовної заяви та апеляційної скарги. В решті рішення суду залишено без змін. Таким чином, судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено, що у позивачки [PERSON] перед ПАТ «Фідобанк» станом на 17.11.2016р. наявна заборгованість по кредитному договору №014/24627/5/21662 від 18.08.2008 року в розмірі 291 131 (двісті дев`яносто одна тисяча сто тридцять одна) грн. 19 коп. 07.11.2018 року між ПАТ «Фідобанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СІТІ Фінанс" укладено Договір б/н про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги. За умовами Договору відступлення Банк, за результатами відкритих торгів (аукціону) з продажу майнових прав, оформлених протоколом електронного аукціону № UA-EA-2018-09-21-0GQ016-b, передав, а Новий кредитор прийняв у власність право вимоги за Кредитними договорами, в т.ч. і за кредитним договором № 014/24627/5/21662 від 18.08.2008 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ «ФІДОБАНК». З матеріалів справи вбачається, що позивачкою не доведено підставності звернення з позовними вимогами до суду. До матеріалів справи не долучено будь - яких доказів того, що між позивачкою та відповідачами попередньо укладено договір про конвертацію валютного кредиту у гривню по курсу 7,99 грн. за 1 дол. США по кредитному договору №014/24627/5/21662 від 18.08.2008р., який станом на час розгляду справи відповідачі відмовляються підписати. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Абз. 4 п.2 постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009р. №14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed