Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/1088/82/0061663 від 20.03.2013 року та Додатковою угодою №014/1088/82/0061663/1 від 20.03.2013 року в загальній сумі 46329,69 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 26787,69 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 8183,10 грн. та пені у розмірі 11358,90 грн. Позов мотивований тим, що відповідач не виконав належним чином свої договірні зобов'язання в частині своєчасного погашення суми заборгованості за Договором, а також щодо щомісячної сплати відсотків за користування кредитом, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка до цього часу не погашена. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В матеріалах справи міститься заява представника позивача Камінської М.І., яка діє на підставі довіреності, про розгляд справи без її участі, в якій вона підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток рекомендованою кореспонденцією за останнім відомим місцем реєстрації відповідача, в матеріалах справи містяться поштові повідомлення, які свідчать про отримання судових повісток відповідачем./а.с. 41,44/. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечував проти такого вирішення справи. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд встановив наступне. 20.03.2013 року між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (далі - Банк) та [PERSON] (далі - Позичальник) укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/1088/82/0061663, відповідно до умов якого Банк зобов'язався надати Позичальнику кредит у розмірі 28259,95 грн. строком до 20.03.2019 року на споживчі цілі та на сплату страхового платежу, а відповідач прийняв на себе зобов'язання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 41,1% річних відповідно графіку погашення кредиту. 20.03.2013 року між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 014/1088/82/0061663/1 до договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/1088/82/0061663 від 20.03.2013 року, відповідно до умов якої, сторони дійшли згоди, що за період з 20.03.2013 року по 31.03.2013 року включно розмір процентної ставки за кредитом складає 0,01%. з 01.04.2013 року процентна ставка за кредитом застосовується в розмірі , передбаченому п.п. 1.1.8 п. 1.1 Кредитного договору, без укладення додаткової угоди до Кредитного договору. З матеріалів справи вбачається, що Банк свої зобов'язання за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/1088/82/0061663 від 20.03.2013 року виконав в повному обсязі. Доказів ненадання грошових коштів відповідачем не надано. Відповідач в свою чергу, не виконав своїх договірних зобов'язань, внаслідок чого станом на 10.11.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 46329,69 грн. Такі обставини на думку позивача свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у вказаний у позові спосіб. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно зі статтею 610, 612 ЦК України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх договірних зобов'язань, суд вважає позовну вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 26787,69 гривень, законною, обґрунтованою та підлягаючою задоволенню. Відповідно до пункту 1 статті 1048 Цивільного кодексу України розмір і порядок отримання процентів за договором позики встановлюється договором. Умови нарахування та сплати відсотків за користування кредитом встановлені статтею 2 Договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/1088/82/0061663 від 20.03.2013 року. Сума нарахованих та несплачених відсотків за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/1088/82/0061663 від 20.03.2013 року склала 8183,10 грн. Позивачем наданий обґрунтований розрахунок відсотків, таким чином суд вважає позовну вимогу про стягнення з відповідачів на користь позивача суму заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 8183,10 грн. законною, обґрунтованою та підлягаючою задоволенню. Стосовно позовної вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача пені за прострочення виконання договірних зобов'язань, суд вважає необхідним зазначити наступне. Правові наслідки порушення зобов'язання встановлені статтею 611 Цивільного кодексу України, зокрема, щодо сплати неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що згідно з п. 10.3. Договору за прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за Договором Банк має право вимагати, а Позичальник зобов'язаний на вимогу кредитора сплатити останньому пеню у розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен календарний день простроченя. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 11358,90 грн. пені є обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Згідно з ч. 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в загальній сумі 463,30 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved