Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

Позивач - публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулося з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за рахунок реалізації застави та продажу від імені заставодержателя. Позивач мотивує свій позов тим, що 20 листопада 2007 року між ВАТ "Кредитпромбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 14/2/07-КМК про надання останній кредиту в сумі 205000,00 грн. в рамках траншевої кредитної лінії у національній валюті України на дату укладання кожної додаткової угоди до цього договору на строк до 17 листопада 2017 року. Відповідно до Додаткової угоди № 14/2/07-КМК ДУ 1 від 20 листопада 2007 року до кредитного договору позичальнику було надано кредит в сумі 205000,00 грн. з виплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 16,0 % річних за умови погашення позичальником заборгованості за кредитом та відсотками шляхом здійснення щомісячних платежів. Відповідно до Додаткової угоди № 14/2/07-КМК ДУ 3 від 30 січня 2008 року до кредитного договору позичальнику було надано кредит в сумі 469500,00 грн. з виплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 16,0 % річних за умови погашення позичальником заборгованості за кредитом та відсотками шляхом здійснення щомісячних платежів. Крім того, відповідно до Додаткової угоди № 14/2/07-КМК ДУ 4 від 01 вересня 2008 року до кредитного договору позичальнику було надано кредит в сумі 34900,00 грн. з виплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 27,0 % річних за умови погашення позичальником заборгованості за кредитом та відсотками шляхом здійснення щомісячних платежів. Також відповідно до Додаткової угоди № 14/2/07-КМК ДУ 8 від 31 травня 2012 року до кредитного договору позичальнику було надано кредит в сумі 658600,00 грн. з виплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 20,0 % річних за умови погашення позичальником заборгованості за кредитом та відсотками шляхом здійснення щомісячних платежів. З метою забезпечення виконання [PERSON] умов вищевказаного кредитного договору 30 березня 2010 року між ПАТ "Кредитпромбанк" та останньою було укладено договір застави № 14/2/301/10-ЗМК, відповідно до якого предметом застави є транспортний засіб: автомобіль марки Chevrolet моделі Lacetti, 2005 року випуску, кузов № [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], який належить заставодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії КХС № 551799, виданого Горохівським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України у Волинській області 23 серпня 2005 року. На підставі договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 26 червня 2013 року ПАТ "Кредитпромбанк" передало (відступило) ПАТ "Дельта Банк" права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, відповідно до якого ПАТ "Дельта Банк" замінює ПАТ "Кредитпромбанк" як кредитора у зазначених зобовязаннях, та до ПАТ "Дельта Банк" переходить (відступається) право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитним та забезпечувальними договорами. [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконує, про що повідомлялась шляхом направлення їй письмової вимоги про виконання зобовязань. Станом на 07 серпня 2015 року заборгованість за кредитом складає 15350605,24 грн. У звязку з вищевикладеним позивач просить в рахунок виконання основного зобовязання щодо сплати заборгованості за кредитним договором в розмірі 15350605,24 грн. звернути стягнення за рахунок реалізації застави та продажу від імені банку з [PERSON] на транспортний засіб: автомобіль марки Chevrolet моделі Lacetti, 2005 року випуску, кузов № [NUMBER], державний номер [NUMBER], шляхом продажу предмету застави ПАТ "Дельта Банк" з укладенням від імені заставодавця договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем за початковою ціною, що буде встановлена субєктом оціночної діяльності на момент укладення такого договору, з наданням повноважень на утримання дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого, а також наданням ПАТ "Дельта Банк" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття автомобіля з обліку в органах ДАІ України. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 19 лютого 2016 року до участі у справі як співвідповідача було залучено [PERSON]. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не зявилися в судове засідання і від них не надійшло повідомлення про причини їх неявки. Про час, день і місце проведення даного судового засідання [PERSON] та [PERSON] були повідомлені належним чином. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судове засідання не зявився, однак скерував до суду письмове клопотання про відкладення розгляду справи у звязку із його зайнятістю в іншому судовому засіданні. Суд вважає, що клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає, оскільки подальші відкладення розгляду справи можуть призвести до невиправданого затягування судового процесу, який і так вже відбувається протягом тривалого проміжку часу, а тому суд вважає за можливе продовжити розгляд справи у відсутності відповідача і його представника та винесення судового рішення на підставі наявних у матеріалах справи письмових доказів. В судовому засіданні представник позивача - публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" [PERSON] уточнив позовні вимоги, просив в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 14/2/07-КМК від 20 листопада 2007 року звернути стягнення на предмет застави за Договором застави № 14/2/301/10-ЗМК від 30 березня 2010 року, а саме на транспортний засіб: автомобіль марки Chevrolet моделі Lacetti, 2005 року випуску, кузов № [NUMBER], державний номер [NUMBER], що належить [PERSON], із застосуванням процедури, передбаченої статтею 26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" від 18 листопада 2003 року № 1255-ІV, - продажу публічним акціонерним товариством "Дельта Банк", як обтяжувачем, предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем (будь-яким способом, в тому числі із укладенням нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу) за ціною, визначеною субєктом оціночної діяльності, із наданням повноважень на утримання дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого, а також наданням ПАТ "Дельта Банк" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття автомобіля з обліку в Регіональному сервісному центрі МВС та його регіональних підрозділах. Крім того, представник позивача ствердив факти, наведені в заяві про уточнення позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. У відповідності з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено в судовому засіданні і що стверджується матеріалами справи, між ВАТ "Кредитпромбанк" та [PERSON] 20 листопада 2007 року було укладено кредитний договір № 14/2/07-КМК (а.с.4-6), згідно з п.п.1.1, 4.4 якого позичальнику [PERSON] надавався кредит в сумі в сумі 205000,00 грн. в рамках траншевої кредитної лінії у національній валюті України на дату укладання кожної додаткової угоди до цього договору на строк до 17 листопада 2017 року. Пунктом 2.6 кредитного договору від 20 листопада 2007 року № 14/2/07-КМК передбачено, що процентні ставки за надання кредитів встановлюються в Додаткових угодах за кожним кредитом. Пунктом 7.1 кредитного договору від 20 листопада 2007 року № 14/2/07-КМК передбачено, що у разі несвоєчасного повернення заборгованості за кредитами та процентами позичальник зобовязаний сплатити банку пеню в наступних розмірах: в разі прострочення платежу до 10 календарних днів включно у розмірі 5,0 % від суми простроченої заборгованості за кожен календарний день прострочення; в разі прострочення платежу понад 10 календарних днів у розмірі 10,0 % від суми простроченої заборгованості за кожен календарний день прострочення. Однак, відповідно до п.п.3, 4 Додаткової угоди № 14/2/07-КМК ДУ 5 від 20 лютого 2009 року до кредитного договору від 20 листопада 2007 року № 14/2/07-КМК сторони узгодили, що у разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним та /або процентами Позичальник сплачує [PERSON] пеню за кожний день прострочення у розмірі подвійної процентної ставки від суми простроченого платежу, що визначається у відповідній додатковій угоді. Умови цієї Додаткової угоди є пріоритетними до умов, наведених у Договорі. Відповідно до п.п.1, 3, 5 Додаткової угоди № 14/2/07-КМК ДУ 1 від 20 листопада 2007 року до кредитного договору позичальнику [PERSON] було надано кредит в сумі 205000,00 грн. з виплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 16,0 % річних за умови погашення позичальником заборгованості за кредитом та відсотками шляхом здійснення щомісячних платежів згідно з графіком повернення кредиту та сплати процентів, де кінцевий термін погашення визначено 19 листопада 2014 року (а.с.7-8). Відповідно до п.п.1, 3, 5 Додаткової угоди № 14/2/07-КМК ДУ 3 від 30 січня 2008 року до кредитного договору позичальнику [PERSON] було надано кредит в сумі 469500,00 грн. з виплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 16,0 % річних за умови погашення позичальником заборгованості за кредитом та відсотками шляхом здійснення щомісячних платежів згідно з графіком повернення кредиту та сплати процентів, де кінцевий термін погашення визначено 26 січня 2015 року (а.с.9-10). Крім того, відповідно до п.п.1, 3, 5 Додаткової угоди № 14/2/07-КМК ДУ 4 від 01 вересня 2008 року до кредитного договору позичальнику [PERSON] було надано кредит в сумі 34900,00 грн. з виплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 27,0 % річних за умови погашення позичальником заборгованості за кредитом та відсотками шляхом здійснення щомісячних платежів згідно з графіком повернення кредиту та сплати процентів, де кінцевий термін погашення визначено 21 серпня 2009 року (а.с.11). Також відповідно до п.п.1, 3, 5 Додаткової угоди № 14/2/07-КМК ДУ 8 від 31 травня 2012 року до кредитного договору позичальнику [PERSON] було надано кредит в сумі 658600,00 грн. з виплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 20,0 % річних за умови погашення позичальником заборгованості за кредитом та відсотками шляхом здійснення щомісячних платежів згідно з графіком повернення кредиту та сплати процентів, де кінцевий термін погашення визначено 17 листопада 2017 року (а.с.12-13, 14). Договором про внесення змін до Додаткової угоди № 14/2/07-КМК ДУ 8 від 04 грудня 2012 року було змінено графік погашення заборгованості (а.с.15-16). З метою забезпечення виконання умов вищевказаного кредитного договору 30 березня 2010 року між ПАТ "Кредитпромбанк" та [PERSON] було укладено договір застави № 14/2/301/10-ЗМК, відповідно до якого предметом застави є транспортний засіб: автомобіль марки Chevrolet моделі Lacetti, 2005 року випуску, кузов № [NUMBER], державний номер [NUMBER], який належить заставодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії КХС № 551799, виданого Горохівським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України у Волинській області 23 серпня 2005 року (а.с.17-18). 26 червня 2013 року між ПАТ "Кредитпромбанк" та ПАТ "Дельта Банк" було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами (а.с.24-26), відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ "Кредитпромбанк" передає (відступає) ПАТ "Дельта Банк" права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ "Дельта Банк" замінює ПАТ "Кредитпромбанк" як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від ПАТ "Кредитпромбанк" до ПАТ "Дельта Банк" прав вимоги до боржників, до ПАТ "Дельта Банк" переходить (відступається) право вимагати (замість ПАТ "Кредитпромбанк") від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами. [PERSON] з Додатку до договору про передачу Активів та Кредитних зобовязань Кредитпромбанку на користь [PERSON] від 26 червня 2013 року (а.с.27) вбачається, що ПАТ "Кредитпромбанк" передав ПАТ "Дельта Банк" право вимоги за кредитним договором № 14/2/07-КМК від 20 листопада 2007 року та забезпечувальними договорами. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, відповідно до вищевказаного договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами ПАТ "Дельта Банк" набуло право вимоги по кредитному договору № 14/2/07-КМК від 20 листопада 2007 року та по договору застави № 14/2/301/10-ЗМК. 21 серпня 2015 року позичальнику [PERSON] надсилалась вимога про необхідність виконання зобовязання за кредитним договором, а також останню було попереджено про можливість звернення стягнення на передане в заставу майно, що підтверджується копією такої вимоги (а.с.22) та копією реєстру поштових відправлень (а.с.23). Як вбачається із уточненого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 12 листопада 2015 року (а.с.154-155), заборгованість позичальника [PERSON] перед ПАТ "Дельта Банк" становить: 643683,53 грн. заборгованості по кредиту, 305115,23 грн. заборгованості по відсотках, 181440,57 грн. заборгованості по пені, 5778,15 грн. - 3% від простроченої заборгованості по тілу кредиту, 7829,95 грн. - 3% від простроченої заборгованості по відсотках, а всього 1143847,43 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно ст.589 ЦК України, у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ст.590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до вимог ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно ст.572 ЦК України, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.ч.1, 7 ст.20 Закону України "Про заставу", заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. Згідно із ст.25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону, положеннями якої передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет застави як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладання договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно до п.4.3 договору застави № 14/2/301/10-ЗМК від 30 березня 2010 року звернення стягнення на заставне майно здійснюється згідно із Законом України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" шляхом укладення заставодержателем договору купівлі-продажу з третіми особами або шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Ціна договору купівлі-продажу майна визначається за згодою сторін, але в будь-якому разі не менше суми, зазначеної в п.1.4 даного договору, а в разі недосягнення згоди щодо ціни така ціна визначається на підставі проведеної незалежної експертної оцінки субєктом оціночної діяльності, визначеним заставодержателем. Таким чином, на думку суду, нормами чинного законодавства позивачу надається право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, у тому числі і продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладання договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Поряд з цим, із відповіді Територіального сервісного центру 0744 регіонального сервісного центру МВС у Волинській області № 73 від 19 січня 2016 року (а.с.114) вбачається, що станом на 19 січня 2016 року автомобіль марки Chevrolet моделі Lacetti, 2005 року випуску, кузов № [NUMBER], зареєстровано за [PERSON], автомобілю [NUMBER]. Отже, судом встановлено, що спірний автомобіль за відповідачем [PERSON] не числиться, так як без згоди банку цей автомобіль перереєстровано на відповідача [PERSON], тобто відбулося відчуження заставного транспортного засобу боржником, у звязку з чим неможливо задовольнити позовні вимоги банку. Відповідно до ст.15 Закону України "Про заставу", з метою виконання зобовязання до державного реєстру застав рухомого майна вноситься запис про реєстрацію обтяжень рухомого майна. [PERSON] запису № 2 витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна на запит органу державної влади № 48548140, наданого 11 грудня 2015 року Волинською філією державного підприємства "Національні інформаційні системи" (а.с.119-121), вбачається, що автомобіль марки Chevrolet моделі Lacetti, 2005 року випуску, кузов № [NUMBER], державний номер [NUMBER], з 30 березня 2010 року перебуває у заставі із забороною його відчуження. Відповідно до ч.2 ст.17 Закону України "Про заставу" заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя. Дане положення закону закріплене і в пунктах 3.1.1, 3.1.2, 3.1.5 договору застави, відповідно до якого заставодавець, яким є [PERSON], не має права вчиняти дії, повязані із зміною права власності на майно, передавати третім особам права на майно, проводити перереєстрацію майна в органах ДАІ. Таким чином, в порушення вимог закону та умов договору застави відповідач [PERSON] відчужила даний автомобіль, внаслідок чого його власником на даний час є відповідач [PERSON] (а.с.114). Відповідно до ст.10 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно ст.388 ЦК України, за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. На підставі вищезазначеної норми закону суд вважає, що відповідач [PERSON] не може вважатись добросовісним набувачем автомобіля марки Chevrolet моделі Lacetti, 2005 року випуску, кузов № [NUMBER], відповідно до ст.388 ЦК України, оскільки в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна на час відчуження спірного автомобіля містились відомості про обтяження даного транспортного засобу, при цьому [PERSON] не був позбавлений можливості перевірити наявність чи відсутність обтяжень на спірний автомобіль в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Згідно ст.27 Закону України "Про заставу" застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Таким чином, на думку суду, у кредитора для задоволення своїх грошових вимог є право звернення стягнення на предмет застави; разом із тим сам по собі факт реалізації предмета застави, в тому числі й на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу не припиняє зобовязання боржника перед кредитором. Відповідно до ст.9 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (стаття 4 ЦПК України). З врахуванням наведеного суд приходить до висновку, що вимога банку про звернення стягнення на автомобіль марки Chevrolet моделі Lacetti, 2005 року випуску, кузов № [NUMBER], який було передано у заставу відповідно до договору застави № 14/2/301/10-ЗМК від 30 березня 2010 року, ґрунтується на вимогах закону та підлягає до задоволення. Разом з тим [PERSON] не позбавлений можливості захистити своє порушене право шляхом предявлення відповідного позову до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. Крім того, згідно з ч.2 ст.88 ЦПК України з відповідачів в рівних частинах підлягає до стягнення у доход держави судовий збір в сумі 1378.00 грн., так як позивач звільнений від сплати судового збору у відповідності до п.22 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674 VI (в редакції, чинній на момент подання позовної заяви). На підставі наведеного,

Outcome: approved