Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

Кредитна спілка "Можливість" звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши, що відповідно до кредитного договору №243 від 16.12.2015р., укладеного між кредитною спілкою "Можливість" та [PERSON], останній був наданий кредит у розмірі 6800 гривень строком на 6 місяця з 16.12.2015 року по 16.06.2016 року зі сплатою 60% річних за користування кредитом. Відповідно до п.2.3, 3.3 договору відповідач зобов'язався сплачувати кредит та відсотки відповідно до Графіку, що є невід'ємною частиною договору. Останній платіж від відповідача мав поступити 16.06.2016 року, але відповідачем останній платіж здійснений 12.01.2016 року. Згідно до п.3.7 договору у разі прострочення планового платежу повністю або частково з четвертого дня прострочення кредит має визнаватися кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком процентна ставка за цим кредитом встановлюється у розмірі 365% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Станом на 18.08.2016 року заборгованість за кредитом складає 16693,79 грн., з них: 5744,81 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 321,08 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 10627,90 грн. - додаткові відсотки. Позивач просить стягнути з відповідача цю суму та понесені ним судові витрати по справі. Представник позивача у судове засідання надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, підтримав позовні вимоги, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі ст.224 ЦПК України, заочно. Суд, дослідивши надані у справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору №243 від 16.12.2015р., укладеного між кредитною спілкою "Можливість" та [PERSON], останній був наданий кредит у розмірі 6800 гривень строком на 6 місяця з 16.12.2015 року по 16.06.2016 року зі сплатою 60% річних за користування кредитом. Відповідно до п.2.3, 3.3 договору відповідач зобов'язався сплачувати кредит та відсотки. Відповідно до п.2.3, 3.3 договору відповідач зобов'язався сплачувати кредит та відсотки відповідно до Графіку, що є невід'ємною частиною договору. Згідно до п.3.7 договору у разі прострочення планового платежу повністю або частково з четвертого дня прострочення кредит має визнаватися кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком процентна ставка за цим кредитом встановлюється у розмірі 365% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. На теперішній час заборгованість по кредиту та відсоткам за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за кредитним договором не погашена і, згідно до розрахунку, станом на 18.08.2016 року складає 16693,79 грн., з них: 5744,81 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 321,08 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 10627,90 грн. - додаткові відсотки. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.1054 ЦК УЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) надає другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Суд вважає, що оскільки відповідач порушив майнові права позивача, з неї повинна бути стягнута заборгованість за кредитним договором у розмірі 16693 гривні 79 копійок. Разом з тим, згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору визначається - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. Враховуючи, що станом на 01.01.2016 року розмір мінімальної заробітної плати складає 1378 грн., вирішуючи питання про судові витрати, суд стягує з відповідача на користь позивача у відшкодування оплати судового збору 1378 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial