Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

05 травня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до Гребінківського районного суду Полтавської області з вказаним позовом, в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 29.04.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем і зареєстрований в реєстрі за № 11324 про стягнення заборгованості з боржника [PERSON] , [INFO] у розмірі 27420 грн. Крім того, стягнути з відповідача сплачений позивачем судовий збір у сумі 908,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 17.06.2020 року на адресу позивача надійшов від приватного виконавця Дорошкевич Віри Леонідівни лист з документами виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем за реєстровим № 11324 від 29.04.2020 року про стягнення з [PERSON] , Боржника, коштів у розмірі 25620 грн. Крім того, за вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 ЗУ «Про нотаріат» стягнута плата із Стягувача в розмірі 1800 грн., підлягає стягненню [PERSON] , Боржника, на користь Стягувача (всього сума до стягнення 27420 грн.). Вказує, що 27.11.2019 року між позивачем та ТОВ «Алекскредит» було укладено договір про надання кредиту № 2949976 та отримано основну суму кредиту в розмірі - 6000 грн. Зі змісту Договору вбачається, що у випадку використання позичальником лояльних (покращених) умов кредитування, а саме при повному поверненні суми кредиту (п.1.3 Договору) та сплати процентів за користування кредитом протягом 30 календарних днів з 27.11.2019 року до 27.12.2019 року (включно) (Базовий період - п. 2.4.Правил) процента ставка за один день користування складає 1,28 % (Акційна ставка (п.2.1.Правил) або Ставка за програмою лояльності (п.2.34 Правил)). Орієнтовна загальна вартість кредиту при використанні Лояльних (покращених) умов кредитування складає 8304,00 грн., у т.ч. Основна сума кредиту 6000 грн. Проценти за користування кредитом 2304,00 грн. При використанні Позичальником Загальних умов кредитування процентні ставки складають: - в Базовий період з 27.11.2019 року до 27.12.2019 року (включно) - 1,70 % за один день користування кредитом (Базова процентна ставка - п. 2.3. Правил); - в Спеціальний період (п. 2.40. Правил) з 28.12.2019 року до 24.06.2020 року (включно) - 3% за один день користування Кредитом (Спеціальна процентна ставка - п. 2.34. Правил). Орієнтовна загальна вартість кредиту при використанні Загальних умов кредитування складає 9065,40 грн. В пункті 3.1. Договору зазначено, що строк дії договору встановлюється з дати укладення Договору 27.11.2019 року і діє до кінцевої дати виконання Договору 24.06.2020 року (включно). Разом з тим, у вказаному Договорі не вказано графік погашення кредиту та не зазначені суми обов`язкового щомісячного платежу за вказаним Договором. Якщо врахувати кінцевий термін дії договору, який припадає на 24.06.2020 року і при цьому врахувати процентні ставки характерні загальним умовам кредитування, позивач повинен сплатити на кінець дії договору гроші в сумі - 9065,40 грн. в т.ч. 6000 грн. тіла кредиту і 3065,40 грн. процентів за користування кредитом. Проте, всупереч умов Договору, відповідач ТОВ «Алекскредит» у квітні місяці 2020 року, не зважаючи на те, що Договір ще не закінчився, звернувся до приватного нотаріуса Колейчика В.В. із заявою про звернення стягнення з Боржника, за вказаним договором в сумі - 25620 грн. в тому числі - 6000 грн. тіло кредиту і 19620,00 грн. прострочену заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом, що суперечить вимогам вказаного Договору та вимогам ЗУ «Про споживче кредитування». Незважаючи на те, що між сторонами в Договорі існує спір щодо суми нарахування простроченої заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом в розмірі - 19620,00 грн., приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. (який на той час вже не мав доступу до державних реєстрів на підставі наказу МЮУ №738/5 від 02.03.2020) вчиняє виконавчий напис за № 11324 від 29.04.2020 року про стягнення з позивача, Боржника, коштів у розмірі 25620 грн. Крім того, за вчинення виконавчого напису стягує з позивача гроші в розмірі 1800 грн., на користь Стягувача, ТОВ «Алекскредит». Позивач вважає, що даний виконавчий напис не відповідає вимогам законодавства, зокрема, ст. 87 Закону України «Про нотаріат», Постанові КМУ №1172 від 29 червня 1999р., оскільки вчинений не на передбаченому Переліком борговому документі - кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, та відсутні докази безспірності заборгованості. Нотаріус не повідомив позивача про те, що до нього звернувся Стягувач із заявою про примусове виконання рішення (вчинення виконавчого напису). Таким чином, утворилася ситуація, коли позивач не міг ніяким чином заперечувати проти незаконно нарахованих сум, а тому, нотаріус не міг вчиняти виконавчий напис, оскільки ним не було перевірено безспірності вимог Кредитора (Відповідача). Вказує, що згідно з Наказом Міністерства юстиції України від 07.08.2020 року № 2691/5, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю видане на ім`я [PERSON] - анульоване. На момент вчинення виконавчого напису приватний нотаріус Колейчик В.В. не мав доступу до державних реєстрів на підставі наказу МЮУ №738/5 від 02.03.2020, а отже, його повноваження були припинені. У зв`язку з наведеним, позивач вимушений звернутися до суду з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді Гребінківського районного суду Полтавської області від 07.05.2021 року відкрито спрощене позовне провадження за вищевказаною позовною заявою, розгляд справи призначено на 09.06.2021 року о 09 год. 00 хв. Копію позовної заяви з додатками направлено відповідачу та встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Витребувано в ТОВ «Алекскредит» (юридична адреса: 49044, м. Дніпро, вул. Якова Самарського, 12 (А) оригінали або належним чином завірені копії документів, а саме: договору про надання кредиту №2949976 датованого від 27.11.2019 року між ТОВ «Алекскредит» та [PERSON] з підписами сторін; оферти (пропозиції укласти договір про надання кредиту) у разі наявності такої; акцепту (відповіді про прийняття пропозиції (Оферти) на укладення договору про надання кредиту) в разі наявності такої; від приватного виконавця Дорошкевич Віри Леонідівни (юридична адреса: 02002, м. Київ, вул. Окіпної Раїси, офіс 71-А, тел. [NUMBER] ) належним чином завірені копії документів виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. за №11324 від 29.04.2020 року про стягнення заборгованості з боржника [PERSON] у розмірі 27420,00 грн. (а.с.28-31). 09.06.2021 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді на листку непрацездатності, розгляд справи відкладено на 22.07.2021 року о 15 год. 00 хв. 10.06.2021 року на адресу суду від відповідача ТОВ «Алекскредит» надійшов відзив на позовну заяву з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог з посиланням на те, що позов [PERSON] є необґрунтованим та безпідставним. Зазначено, що відповідачем було направлено претензію позивачу з вимогою про погашення заборгованості за договором про надання кредиту, яка отримана позивачем але не виконана, будь яких заперечень не надано, що свідчить про визнання вимоги ТОВ «Алекскредит» в повному обсязі, в результаті чого відповідач звернувся до приватного нотаріуса для вчинення виконавчого напису на договорі. Для цього приватному нотаріусу було надано, зокрема оригінал договору про надання кредиту, укладений між позивачем та відповідачем з додатками до нього і засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Сума заборгованості була зазначена з урахуванням здійснених позивачем платежів (у разі наявності таких). З виписки нотаріусом встановлено, що заборгованість за договором існує, її розмір, здійснення позичальником платежів на погашення суми заборгованості та те, що не минуло три роки з дня виникнення права вимоги. На підставі отриманих документів, які в повному обсязі відповідають вимогам Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року (яка має статус на офіційному веб-порталі ВРУ - чинна), приватний нотаріус вчинив виконавчий напис. На доведення твердження позивача, що ніби то приватному нотаріусу не було надано належних документів для вчинення виконавчого напису, жодних доказів не надано (а.с.65-67). 22.07.2021 року в зв`язку з неявкою сторін у судове засідання розгляд справи відкладено на 12.08.2021 року о 13 год. 00 хв. 12.08.2021 позивач та його представник адвокат Чумарний А.І. в судове засідання не з`явилися, вони належним чином повідомлені про дата, час та місце розгляду справи, натомість представник позивача через канцелярію суду подав заяву, якою просить розгляд справи проводити у його відсутність та відсутність позивача, (а.с.92). Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи до суду не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив суд розгляд справи проводити у відсутність представника відповідача, просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі (а.с. 65-67). Треті особи: приватний виконавець Дорошкевич Віра Леонідівна будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи до суду не з`явились, поважності причин неявки не надали, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи не надходило (а.с.90). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір. Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 27.11.2019 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» було укладено договір про надання кредиту № 2949976, сума кредиту складає 6000 грн. (а.с.9-11). 29.04.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №11324 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , який є боржником за кредитним договором №2949976 від 27 листопада 2019 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», ідентифікаційний код юридичної особи 41346335, який є Стягувачем за Кредитним договором №2949976 від 27.11.2019. Стягнення заборгованості проводиться за період з 28.12.2019 по 31.01.2020. Сума заборгованості складає: 25 620 (двадцять п`ять тисяч шістсот двадцять) грн. 00 коп., в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 6 000 (шість тисяч) грн. 00 коп.; прострочена заборгованість за комісією становить 0,00 (нуль грн. 00 коп.); прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 19 620 (дев`ятнадцять тисяч шістсот двадцять) грн. 00 коп.; строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 (нуль грн. 00 коп.); строкова заборгованість за комісією становить 0,00 (нуль грн. 00 коп.).; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредиту становить 0,00 (нуль грн. 00 коп.); строкова заборгованість за штрафами та пенями становить 0,00 (нуль грн. 00 коп.). За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача в розмірі 1 800 (одна тисяча вісімсот) грн. 00 коп., які підлягають стягненню з боржника на користь Стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню 27 420 (двадцять сім тисяч чотириста двадцять) грн. 00 коп. (а.с.13). Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. від 10.06.2020 року відкрите виконавче провадження (ВП № 62301289) з примусового виконання спірного виконавчого напису (а.с. 22). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України "Про нотаріат" (далі Закон "Про нотаріат") нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» №2 від 31.01.1992 року при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість скарг суди мають виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому, судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, № 1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Даний правовий висновок Верховного Суду викладений у постановах від 4 березня 2015 року в справі №6-27цс15, від 11 березня 2015 року в справі №6-141цс14. Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" зокрема в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» визнано не законною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Згідно з пунктом 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20 травня 2013 року "Про судове рішення в адміністративній справі", визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20 травня 2013 року "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття. Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29 листопада 2001 року передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Також, підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 "Вчинення виконавчих написів" розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Отже, вчинення виконавчого напису нотаріусом можливе лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Вчинення виконавчого напису на підставі копій договорів чинним законодавством не передбачається. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім того, за Наказом Міністерства юстиції України від 07.08.2020 року № 2691/5, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю видане на ім`я [PERSON] - анульоване. На момент вчинення виконавчого напису приватний нотаріус Колейчик В.В. не мав доступу до державних реєстрів на підставі наказу МЮУ №738/5 від 02.03.2020, а отже, його повноваження були припинені. Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі вищенаведеного є правові підстави для визнання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з тим, що між сторонами існує спір щодо виконання умов кредитного договору, нарахування сум простроченої заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом, недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірності заборгованості боржника перед стягувачем, тому суд приходить до висновку про задоволення позову. Щодо вимог про стягнення судових витрат, суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням викладеного, суд стягує на користь позивача сплачену ним суму судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved