Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

ПАТ "Альфа-Банк" звернулось до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 24.04.2008 року ВАТ "Альфа-Банк" (надалі - Банк) та [PERSON] уклали Кредитний договір № 800003709 (надалі - Кредитний договір). Відповідно до умов вищевказаного Кредитного договору, Банк зобов'язується надати позичальникові кредит у сумі 75000, 00 дол. США, а відповідач зобов'язувалася повернути наданий кредит сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Банк (кредитор) свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у сумі визначеній кредитним договором.В свою чергу, відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов'язання, чим грубо порушує умови Кредитного договору, в результаті чого станом на 24.05.2015 (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог) року має прострочену заборгованість в загальному розмірі 3 297 147,15 грн., а саме: за кредитом - 66491,91 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає - 1374974, 71 грн., по відсотках - 17622,17 дол. США що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 364405, 80 грн. У зв'язку з систематичним порушенням Боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого Кредитного договору їй була нарахована неустойка: пеня - 75331, 48 дол. США, що по курсу НБУ на дату розрахунку складає - 1557766, 64 грн. В забезпечення виконання зобовязань позичальника, що випливають з основного договору, відповідно до ст. 553 ЦК України, 24.04.2008 року ВАТ "Альфа-Банк" та [PERSON] уклали договір поруки № 800003709-П. Відповідно до умов договору поруки [PERSON], як поручитель поручається за виконання відповідачем [PERSON] обов'язків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. Посилаючись на зазначене? позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 3 297 147,15 грн., з яких заборгованість за кредитом - 1 374 974, 71 грн., заборгованість по відсоткам - 364 405, 80 грн., пеню - в сумі 1 557 766, 64 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі, надав пояснення, які викладені в позовній заяві та поясненнях на заперечення відповідачів. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, посилаючись на їх необгрунтованість. У дане судове засідання відповідач [PERSON] та його представник не з'явилися, про день?час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день? час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Вислухавши осіб, які з"явилися, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, зважаючи на наступне. Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов»язків підставами виникнення цивільних прав та обов»язків є договори та інші правочини. Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ч.2 ст. 16 ЦК України. Згідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. У відповідності до ст.627 цього Кодексу відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов"язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст. 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно до ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суду позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати про центів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Відповідно до ч.2 цієї статті - розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.3 - фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч.2, 3 цієї статті - порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно до ч.2, 3 ст. 554 ЦК України - поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.1 ст. 555 ЦК України у разі одержання вимоги кредитора поручитель зобов'язаний повідомити про це боржника, а в разі пред'явлення до нього позову - подати клопотання про залучення боржника до участі у справі. Якщо поручитель не повідомить боржника про вимогу кредитора і сам виконає зобов'язання, боржник має право висунути проти вимоги поручителя всі заперечення, які він мав проти вимоги кредитора. Відповідно до ч.2 ст. 555 ЦК України поручитель має право висунути проти вимоги кредитора заперечення, які міг би висунути сам боржник, за умови, що ці заперечення не пов'язані з особою боржника. Поручитель має право висунути ці заперечення також у разі, якщо боржник відмовився від них або визнав свій борг. Частиною 1 ст. 559 ЦК УКраїни передбачено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Відповідно до ч.2 ст. 559 ЦК України порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Відповідно до ч.3 цієї статті - порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. У відповідності до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2 цієї статті особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ч.1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У відповідності до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 - докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно до ч.3, 4 цієї статті - доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено в судовому засіданні, 24.04.2008 року ЗАТ "Альфа-Банк", правонаступником якого є позивач (надалі - Банк), та [PERSON] уклали Кредитний договір № 800003709, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику [PERSON] кредит у сумі 75000, 00 дол. США, з процентною ставкою 13,80%, а [PERSON] зобов'язувалася повернути наданий кредит в строк до 24.04.2023 року, сплатити проценти за користування ним в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до п.2.6. кредитного договору банком був відкритий рахунок для зарахування коштів, спрямованих на погашення клієнтом заборгованості за цим договором № 29099800003709 у ЗАТ "Альфа-Банк", рахунок відкривається у доларах США. П.2.9. розділу №1 кредитного договору передбачений порядок повернення кредиту та сплати процентів, відповідно до якого платежі з повернення кредиту та сплати процентів за користування ним, оплати вартості усіх супутніх послуг та інших фінансових зобов"язань позичальника здійснюються у сумах та в терміни, що передбачені Графіком платежів та розрахунком сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, який є Додатком №1 до цього договору та є його невід"ємною частиною. Відповідно до п.3.6. кредитного договору в разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов"язання в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору, позичальник зобов"язаний сплатити кредитору пеню в розмірі 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Відповідно до п.5.1. кредитного договору банк має право вимагати (в тому числі в судовому порядку) від позичальника дострокового виконання зобов"язань з повернення кредиту за договором в будь-якому з наступних випадків істотного порушення позичальником зобов"язань за договором, зокрема,: у разі затримки сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць. Пунктом 7.1. кредитного договору передбачений обов"язок позичальника повернути Банку кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії за дії Банку, які здійснюються на користь позичальника з метою сприяння останньому у виконанні ним своїх зобов"язань за договором частинами у терміни, що визначені відповідно до договору, а також належним чином виконати інші зобов"язання, викладені в договорі. Відповідно до п.8.1. кредитного договору - проценти за користування кредитом нараховуються на залишок заборгованості щомісячно за фактичний строк користування кредитом виходячи з 30 днів у місяці та 360 - у році. Банк здійснює кінцевий розрахунок процентів, що підлягають оплаті, на день здійснення остаточного повернення кредиту. Повернення заборгованості за кредитом, враховуючи сплату процентів та сум комісії за управління кредитом, здійснюється щомісячно відповідно до визначених договором умов. Банк розраховує суму останнього платежу, що підлягає оплаті, на день здійснення остаточного повернення кредиту. Відповідно до п.8.2. кредитного договору - повернення кредиту та сплата процентів за його користування здійснюються у валюті крежиту або в валюті, відмінній від валюти кредиту, якою може були інша іноземна валюта 1 групи класифікатора (яка відповідає валюті рахунків, що визначені в Розділі №1 договору) чи національна валюта України (у випадку надання кредиту в іноземній валюті), за вибором позивальника у порядку, передбаченому п.п.8.2.1., 8.2.2.. В забезпечення виконання зобовязань позичальника, що випливають з основного договору, 24.04.2008 року між ЗАТ "Альфа-Банк" та [PERSON] був укладенипй Договір поруки № 800003709-П. Відповідно до п.2.1. ст.2 договору поруки [PERSON], як поручитель, поручається за виконання відповідачем [PERSON] обов'язків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому: а обов"язок повертати банку кредит рівними частинами у терміни, визначені кредитним договором № 800003709 від 24.04.2008 року (надалі - основний договір) та додатком №1 до нього, але в будь-якому випадку не пізніше 24.04.2023 року; б) обов"язок щомісяця сплачувати банку за користування кредитом у терміни, визначені основним договором та додатком №1 до нього; в) обов"язок у випадках, передбачених основним договором або законодавством України, у строк не пізніше 10 днів з дати пред"явлення відповідної вимоги достроково (до настання термінів або строків повернення/сплати, зазначених вище у цьому пункті), повернути банку кредит, сплатити проценти за користування ним і виконати інші обов"язки, що виникають із основного договору; г) обов"язок сплатити банку неустойку (пеню, штрафи) та понад суму неустойки (пені, штрафів) відшкодувати збитки, заподіяні банку невиконанням або неналежним виконанням боржником своїх зобов"язанеь за основним договором. Відповідно до п.3.1. договору поруки боржник та поручитель відповідають перед банком за порушення обов"язків, перелічених у ст.2 цього договору, як солідарні боржники, поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник. Пунктом 3.2. договору поруки передбачено, що передбачена статтею 3.1. цього договору відповідальність поручителя наступає у випадку, якщо боржник допустить прострочення виконання будь-якого з обов"язків, зазначених у п.2.1. цього договору. Відповідно до п.6.1. договору поруки - поручитель підтверджує, що він повністю ознайомлений з умовами основного договору та обов"язками боржника за ним. На забезпечення виконання вищевказаного кредитного договору 24.04.2008 року між ЗАТ "Альфа-Банк" та [PERSON] був укладений іпотечний договір № 800003709-И, відповідно до п.1.1. якого іпотекодавець у забезпечення виконання зобов"язання, визначеного у статті 2 цього договору, передає іпотекодержателю у іпотеку нерухоме майно, зазначене у п.3.1. цього договору, що надалі іменується "предмет іпотеки", а іплтекодержатель приймає його в іпотеку та набуває право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки у повному обсязі переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до п.3.1 іпотечного договору предметом іпотеки за цим договором є житлова квартира №11 за адресою м. Дніпропетровськ, ж/м Тополя-1, буд. 15, корп.2. Встановлено, що Банк (кредитор) свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу [PERSON] кредит у сумі, визначеній кредитним договором, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача. Проте, відповідач [PERSON] неналежно виконує взяті на себе зобов'язання, чим порушує умови Кредитного договору. В зв"язку з зазначеним на адресу відповідачів позивачем була направлена письмова Вимога про дострокове повернення кредиту за вих. № 4976-102 від 22.01.2014 року, в якій повідомлялося про наявність заборгованості станом на 24.11.2013 року в сумі 598104,12 грн., в тому числі штрафних нарахувань в сумі 48036,89 грн. та вимагалося в тридцятиденний строк з дати отримання цієї вимоги, але не пізніше 37 днів з моменту відправлення цієї вимоги, достроково повернути кредит, сплатити нараховані проценти за користування кредитом і нараховані штраф/пеню. Проте зазначена вимога залишена без виконання. Встановлено, що станом на 24.05.2015 (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог) року позичальник має прострочену заборгованість: за кредитом - 66491,91 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку 24.05.2015 року (1 долар США дорівнює 20,678827 грн.) складає 1374974, 71 грн., по відсотках - 17622,17 дол. США що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 364405, 80 грн. Таким чином, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню солідарно заборгованість за кредитним договором в сумі 2 239 380 грн. 51 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 1 374 974 грн. 71 коп., заборгованості по відсотках в сумі 364 405 грн. 80 коп. Встановлено, що в зв'язку з систематичним порушенням позичальником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та умов кредитного договору позивачем була нарахована неустойка: пеня в сумі 75331,48 дол. США, що по курсу НБУ на дату розрахунку (24.05.2015 року) складає - 1 557 766, 64 грн. Суд вважає, що позовні вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів на його користь пені підлягають частковому задоволенню, зважаючи на наступне. Відповідно до ч.1, 2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Зважаючи на те, що розмір неустойки значно перевищує розмір збитків - заборгованості за кредитним договором, суд вважає за необхідне, ухвалюючи судове рішення у справі, зменшити розмір пені до 500 000,00 грн. і ця сума підлягає стягненню з відповідачів солідарно на користь позивача. Таким чином, з урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ "Альфа-Банк" заборгованість за кредитним договором в сумі 2 239 380 грн. 51 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 1 374 974 грн. 71 коп., заборгованості по відсотках в сумі 364 405 грн. 80 коп., пені в сумі 500 000,00 грн. Будь-яких належних та допустимих доказів в стростування вимог позивача відповідачами суду не надано. Суд вважає необгрунтованими посилання в судовому засіданні відповідача [PERSON] з представником на припинення поруки за вказаним договором поруки № 800003709-П від 24.04.2008 року, оскільки сторонами договору поруки було встановлено строк, до якого поручитель поручається за виконання обов"язків позичальником і згідно договору поруки він становить до 24.04.2023 року. Пунктом 6.1. договору поруки поручитель підтвердив, що він повністю ознайомлений з умовами основного договору та обов"язками боржника за ним, жодних зауважень чи застережень у [PERSON] на час укладання та підписання цього договору не було. Також, відповідно до п.2.1. договору поруки, у відпоаідності з цим договором поручитель поручається за виконання боржником наступних зобов"язань, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому: а) обов"язок повертати банку кредит рівними частками у терміни, визначені основним договором та додатком №1 до основного договору, але в будь-якому випадку не пізніше 24.04.2023 року; б) обов"язок щомісяця сплачувати банку проценти за користування кредитом у терміни, визначені Графіком повернення, та на інших умовах, передбачених основним договором. Крім того, встановлено, що на адресу відповідача [PERSON] надсилався банком лист-погодження змін умов кредитного договору №214575-24.1-б/б №27277-82-б/б від 27.08.08, який ним було підписано та яким в листі зазначено: "Я, [PERSON], ознайомлений з викладеною у даному листі зміною умов кредитного договору № 800003709 від 24.04.2008 р., будь-яких заперечень стосовно обсягу та змісту зобов'язань не маю, з новими умовами, а саме з встановленням з 24.09.2008 року відсоткової ставки за користування кредитом на рівні 17,00% річних, згодний.". Тобто, відповідач [PERSON], як поручитель по кредитному договору, надав свою згоду на збільшення відсоткової ставки і жодних заперечень стосовно обсягу та змісту зобов'язань не мав. Є необгрунтованими і надані суду письмові заперечення відповідача [PERSON] проти позову про те, що їй начебто не надавалися кредитні кошти у вказаному в кредитному договорі розмірі. Відповідно до п.2.1. договору іпотеки за цим договором іпотекою забезпечується кожна з вимог іпотекодержателя, що випливає з кредитного договору із всіма змінами та доповненнями до нього, за умовами якого іпотекодавець зобов"язується перед іпотекодержателем повернути наданий йому кредит не пізніше 24.04.2023 року в розмірі 75 000 доларів США. Згідно із п.3.4. договору іпотеки сторони підтверджують, що предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] придбано іпотекодавцем за кошти, що надані іпотекодержателем в кредит у відповідності з умовами основного договору. Крім того, встановлено, що [PERSON] після укладення кредитного договору приступила до його виконання та на протязі тривалого часу сплачувала по кредитному договору заборгованість. Встановлено, що кредитний договір № 800003709 від 24.04.2008 року та договір поруки № 800003709-П від 24.04.2008 року підписані їх сторонами і на час їх підписання ними було досягнуто згоди з усіх істотних умов договір, на час укладання договорів сторони володіли необхідним обсягом цивільної дієздатності, волевиявлення учасників договору було вільним та відповідало їхній внутрішній волі. Отримавши у банка грошові кошти, позичальник погодився з умовами кредитного договору та певний час здійснював платежі згідно його умов. Недійсними у встановленому законом порядку вказані договори не визнавалися, в тому числі не визнавався недійсним кредитний договір з підстав не отримання за ним грошових коштів [PERSON] На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з кожного з відповідачів у рівних частинах на користь позивача понесені витрати по справі - судовий збір у розмірі 3654, 00 грн., тобто у сумі 1827,00 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial