Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" звернулось в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - головне управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області, про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що у відповідності до кредитного договору № 235 від 16 серпня 2006 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" та [PERSON], позивач надав відповідачу [PERSON] кредит у сумі 45 000 гривень, терміном до 16 серпня 2016 року, зі сплатою 14.0 % річних за користування кредитними коштами. Відповідачка свої зобов'язання по вищезазначеному договору порушила, оскільки не погасила у встановлений строк заборгованість по кредиту та по відсотках за користування кредитом і станом на 14 жовтня 2014 року рахується наступна заборгованість: прострочена заборгованість по основному боргу - 41 625, 00 гривень; нарахована пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 5 436,08 гривень; 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту - 3 672,33 гривень; втрати від інфляції - 10 736,33 гривень; відсотки за користування кредитом - 13 740,27 гривень; пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 1 963,57 гривень; 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків - 2 162,58 гривень; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту - 10 842, 84 гривень. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору щодо погашення заборгованості та відповідно ст. 625 ЦК України нараховано пеню за несвоєчасне погашення кредиту за період з 14.10.2013 року по 13.10.2014 року в сумі - 5436,08 гривень. Таким чином, загальна непогашена заборгованість по договору кредиту № 235 від 16 серпня 2006 року, в тому числі пені, штрафу, та з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, станом на 14 жовтня 2014 року, складає 90 179,00 гривень. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором було укладено іпотечний договір від 17 серпня 2006 року, згідно якого [PERSON] діє як майновий поручитель за зобов'язанням [PERSON]. Предметом іпотеки за іпотечним договором № б/н від 17 серпня 2006 року є нерухоме майно, а саме: квартира на дві житлові кімнати, житловою площею 47,2 кв.м., загальною площею 74,1 кв.м., що розташоване в [ADDRESS]. Згідно пункту 5.1. іпотечного договору, за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов'язань по цьому договору сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених в цьому договорі та чинним законодавством України. Про наявну заборгованість та штрафні санкції відповідачів [PERSON] та [PERSON] повідомлено у вимозі про погашення заборгованості в повній сумі за № 556 від 11.07.2014 року із строком її виконання 30 днів, однак вказана вимога відповідачами не виконана. А тому, просить стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариство "Державний ощадний банк України" заборгованість за кредитним договором № 235 від 16 серпня 2006 року у сумі 90 179,00 гривень, (яка складається: 41 625 гривень 00 копійок - заборгованість по основному боргу; 5 436 гривень 08 копійок - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 3 672 гривні 33 копійки - 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту; 10 736 гривень 33 копійки - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту; 13 740 гривень 27 копійок - відсотки за користування кредитом; 1 963 гривні 57 копійок - пеня за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту; 2 162 гривні 58 копійок - 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту; 10 842 гривні 84 копійки - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту), стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариство "Державний ощадний банк України" судовий збір у розмірі 901,79 гривень, звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки, укладеним 17 серпня 2006 року, зареєстрованим у реєстрі № 6722, між ВАТ "Державний ощадний банк України", [PERSON] та [PERSON], а саме на нерухоме майно: квартиру [ADDRESS], загальною площею 74,1 кв. м., яка належить [PERSON] на праві особистої приватної власності, згідно договору іпотеки, посвідченого державним нотаріусом Тячівської державної нотаріальної контори 06 листопада 1997 року за реєстровим № 2-3997, право власності на яку зареєстровано в Тячівському районному державному підприємстві технічної інвентаризації 06 листопада 1997 року за реєстром № 2102 в реєстровій книзі № 14, встановити початкову ціну предмета іпотеки за договором іпотеки 17 серпня 2006 року, зареєстрованим у реєстрі за № 6722 на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, визнати спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження, а кошти отримані від реалізації предмета іпотеки направити на погашення заборгованості боржника [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України", виселити відповідача [PERSON] з квартири, яка є предметом іпотеки та знаходяться за адресою: [ADDRESS], стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" судовий збір у розмірі 901, 79 гривень та 243, 60 гривень. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак надіслала до суду заяву в якій позовні вимоги в частині тіла кредиту та відсотків визнала повністю та просила справу розглянути у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що у відповідності до кредитного договору № 235 від 16 серпня 2006 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" та [PERSON], позивач надав відповідачу [PERSON] кредит у сумі 45 000 гривень, терміном до 16 серпня 2016 року, зі сплатою 14.0 % річних за користування кредитними коштами (а.с.25-28). Свої зобов'язання за вказаним договором позивач виконав, надавши відповідачці кредитні кошти в сумі 45 000 гривень, що стверджується копією підтвердження від 16 серпня 2006 року ( а.с.51). Відповідачка свої зобов'язання по вказаному договору виконала не в повному обсязі і станом на 14 жовтня 2014 року допустила заборгованість на суму 90 179,00 гривень, з яких 41 625 гривень 00 копійок - заборгованість по основному боргу; 5 436 гривень 08 копійок - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 3 672 гривні 33 копійки - 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту; 10 736 гривень 33 копійки - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту; 13 740 гривень 27 копійок - відсотки за користування кредитом; 1 963 гривні 57 копійок - пеня за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту; 2 162 гривні 58 копійок - 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту; 10 842 гривні 84 копійки - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту (а.с.15-24). Про наявну заборгованість та штрафні санкції позивач повідомив відповідачів у вимозі про погашення заборгованості в повній сумі за №556 від 11 липня 2014 із строком її виконання 30 днів, однак вказана вимога відповідачами не виконана( а.с.36). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором було укладено іпотечний договір від 17 серпня 2006 року, згідно якого [PERSON] діє як майновий поручитель за зобов'язанням [PERSON]. Предметом іпотеки за іпотечним договором 17 серпня 2006 року є нерухоме майно, а саме: квартира на дві житлові кімнати, житловою площею 47,2 кв.м., загальною площею 74,1 кв.м., що розташоване в [ADDRESS] (а.с. 29-32). Зобов'язання по вищевказаному кредитному договору позичальником порушено, оскільки не погашено у встановлений договором строк заборгованості по кредиту та відсотках за користування кредитом і станом на 14 жовтня 2014 року рахується наступна непогашена заборгованість користування кредитом в розмірі - 90 179, 00 гривень. Згідно пункту 4.1. кредитного договору, за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов'язань по цьому договору сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених в цьому договорі та чинним законодавством України. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про іпотеку" іпотекодавець зобов'язаний застрахувати предмет іпотеки на його повну вартість від ризиків випадкового знищення, випадкового пошкодження або псування, якщо іпотечним договором цей обов'язок не покладено на іпотеко держателя. У відповідності до п. 5.5.1. іпотечного договору, у випадку невиконання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя про усунення порушених зобов'язань за цим або кредитним договором встановлений іпотекодержателем строк, такі вимоги іпотекодержателя задовольняються за рахунок предмета іпотеки. За змістом ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно до ч.1 ст.33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст. 39 Закону "Про іпотеку" одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. У відповідності до ч.1 ст. 40 цього ж Закону звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Згідно ч.3 ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача підставні і в судовому засіданні доведені, а тому позов слід задовольнити. Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на відповідачів.

Outcome: approved