Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

03.06.2015 року позивач із вказаним позовом звернувся до Апеляційного суду м. Києва. 09.06.2015 року ухвалою Апеляційного суду м. Києва підсудність даної справи визначено Дарницькому районному суду м. Києва. 16.06.2015 року справу було прийнято і зареєстровано в Дарницькому суді м. Києва та 17.06.2015 року в порядку ст. 11-1 ЦПК України справу передано у провадження судді Даниленка В.В. Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.08.2008 року між ТОВ "Український промисловий банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №183-0261004/ФК-08, відповідно до якого позивач надав позичальнику кредитні кошти у сумі 100 000 грн. з розрахунку 17.5% річних за користування кредитом, на строк з 15.08.2008 року по 14.08.2023 року. Крім того, в якості забезпечення виконання [PERSON] своїх зобовязань щодо погашення кредиту, сплати відсотків між ТОВ "Український промисловий банк" та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №183-0261004/Zфпор-08 від 15.08.2008 року. Відповідно до зазначеного договору поруки [PERSON] зобовязувався солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобовязань, передбачених кредитним договором від 15.08.2008 року. Між ТОВ "Український промисловий банк" та ПАТ «Дельта Банк» 13.06.2010 року укладено договір про передачу активів та кредитних зобовязань Укрпромбанку на користь [PERSON], відповідно до умов якого ТОВ "Український промисловий банк" відступив на користь ПАТ «Дельта Банк», своє право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту №183-0261004/ФК-08 від 15.08.2008 року, укладеного між ТОВ "Український промисловий банк" та [PERSON] Таким чином, стягнення коштів має відбуватись на користь нового кредитора - ПАТ «Дельта Банк». [PERSON] 27.09.2008 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище на Рева. Позивач виконав умови кредитного договору та надав [PERSON] зазначені грошові кошти у повному обсязі. Вказана в позовній заяві заборгованість відповідачів перед позивачем виникла у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON], поручителем якої є [PERSON], умов кредитного договору від 15.08.2008 року, а саме через порушення строків сплати платежів в рахунок погашення кредиту та нарахованих відсотків. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явились. Оскільки [PERSON] та [PERSON] зареєстровані на тимчасово окупованій території України - в Автономній Республіці Крим, доказами про отримання ними повісток про судовий виклик суд не володіє, проте враховуючи вжиття усіх передбачених законом заходів з метою повідомлення відповідачів про розгляд справи за допомогою публікації про оголошення слухання справи на офіційному сайті Дарницького районного суду м. Києва, суд вважає їх належним чином повідомленими і відповідно до ч.4 ст.169, ст.224 ЦПК України, за згодою представника позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає\~ задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між ТОВ "Український промисловий банк" та [PERSON] 15.08.2008 року було укладено кредитний договір №183-0261004/ФК-08, відповідно до якого позивач надав позичальнику кредитні кошти у сумі 100 000 грн. з розрахунку 17.5% річних за користування кредитом, на строк з 15.08.2008 року по 14.08.2023 року (а.с.8-14). Частиною 1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. [PERSON] виконав умови згаданого кредитного договору та надав [PERSON] у кредит грошові кошти у сумі 100 000 грн. 00 коп.. Судом встановлено, що між ТОВ "Український промисловий банк" та ПАТ «Дельта Банк» 13.06.2010 року укладено договір про передачу активів та кредитних зобовязань Укрпромбанку на користь [PERSON], відповідно до умов якого ТОВ "Український промисловий банк" відступив на користь ПАТ «Дельта Банк», своє право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту №183-0261004/ФК-08 від 15.08.2008 року, укладеного між ТОВ "Український промисловий банк" та [PERSON] Таким чином, стягнення коштів має відбуватись на користь нового кредитора - ПАТ «Дельта Банк» (а.с.27-32). Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «ДЕЛЬТА БАНК», далі АТ «ДЕЛЬТА БАНК» (а.с. 38-39). Тимчасову адміністрацію в АТ «ДЕЛЬТА БАНК» запроваджено строком на три місяці з 03.03.2015 по 02.06.2015 включно. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 08.04.2015 № 71 "Про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фонду від 02.03.2015р. №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», яким тимчасову адміністрацію в АТ "Дельта Банк" запроваджено строком на шість місяців з 03.03.2015р. по 02.09.2015р. включно (а.с.40). [PERSON] 27.09.2008 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище на Рева, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 27.09.2008 року серії 1-АП №068291 (а.с.26). Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконує, у звязку з чим заборгувала позивачу станом на 06.04.2015 року кошти у сумі 29 030 грн. 93 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 21 898 грн. 64 коп., заборгованості по відсоткам у сумі 4332 грн. 29 коп., комісії за ведення кредиту у сумі 2800 грн. 00 коп. Наявність вказаної заборгованості підтверджується наданою позивачем довідкою (а.с.25), яка перевірена судом. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ТОВ "Український промисловий банк" та відповідачем [PERSON] в рамках згаданого кредитного договору від 15.08.2008 року було укладено договір поруки №183-0261004/Zфпор-08 (а.с.18). Відповідно до п. 2, 3 цього ж договору, відповідальність поручителя настає у випадку невиконання (неналежного виконання) боржником зобовязань за кредитним договором. Поручитель і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи повернення кредиту, сплату процентів, штрафних санкцій та відшкодування збитків. Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», надалі за текстом Закон, встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Згідно ч. 1 ст. 3 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Відповідно до ч. 1 п. 8, ч. 2 ст. 4 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку. Частиною 1 ст. 35 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», встановлено, що тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду. Відповідно до п. 17 ст. 2 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку. Як визначено абзацом 1 ч. 1, ч. 2 ст. 36 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). За приписами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 37 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду. Уповноважена особа Фонду, зокрема, має право: вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 37 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку. Згідно ч.ч. 1,6 ст. 38 Закону уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку та вжити передбачені законодавством заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку. Також, частиною 1 п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку звільняється від сплати судового збору. Норми п. 1 ч. 2, п. 1 ч. 3 ст. 37 ЗУ «Про судовий збір» не містять заборон передоручати уповноваженій особі Фонду власні повноваження іншій особі. В свою чергу п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" не визначає конкретний процесуальний статус заявника. Аналіз наведених обставин та вимог закону, дозволяє суду зробити висновок про те, що виконання зобов'язань порушено з вини відповідачів, тому позовні вимоги підлягають задоволенню повному обсязі. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved