Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

У лютому 2012 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та ПАТ "Акцент-Банк" про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 24.01.2008 року між ним та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2007-011-М, згідно якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 18.400,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 15,00 % на рік з кінцевим терміном повернення 21.01.2013 року. Відповідачка [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 25.12.2012 року у розмірі 32.482,57 доларів США, яка складається з: 13.951,48 доларів США - заборгованість за кредитом, 11.769,25 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 6.761,84 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетров-ська від 15.11.2011 року було стягнуто заборгованість у розмірі 133.028,32 грн., що відповідає сумі 16.628,54 доларів США. Заборгованість, яка підлягає стягненню з урахуванням винесеного рішення складає 16.675,62 доларів США, що еквівалентно 133.288,23 грн. та складається з: 10.163,39 доларів США - забор-гованість за відсотками, 6.512,23 доларів США - заборгованість з пені. Крім того, рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпро-петровська від 15.11.2011 року стягнуто заборгованість за кредитним договором № 2008-006-М від 21.01.2008 року у розмірі 21.202,36 доларів США, однак оскільки заборгованість погашена не була, а нарахування відсотків та пені продовжувалося, станом на 25.12.2012 року заборгованість збільшилася та становить 46.712,12 доларів США, що еквівалентно 373.369,98 грн. та складається з: 15.377,40 доларів США - забор-гованість за кредитом, 17.541,59 доларів США - заборгованість за відсотками, 13.793,13 доларів США - заборгованість за пенею. Вимоги до відповідачки, що випливають із вказаного кредитного договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ "А-Банк" та відповідачем [PERSON] договору поруки. Уточнивши позовні вимоги, позивач просив стягнути солідарно з [PERSON] та ПАТ "Акцент-Банк" на його користь забор-гованість за кредитним договором № 2007-011-М від 24.01.2008 року, що утворилася за період з 29.01.2010 року по 25.12.2012 року у розмірі 10.000 грн.; стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 2007-011-М від 24.01.2008 року, що утворилася за період з 29.01.2010 року по 25.12.2012 року у розмірі 15.424,53 доларів США, що еквівалентно 123.288,27 грн.; стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 2008-006-М від 21.01.2008 року, що утворилася за період з 29.01.2010 року по 25.12.2012 року у розмірі 26.549,15 доларів США, що еквівалентно 212.207,36 грн. (а.с.1-2,78-79,97-98). Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2014 року позовні вимоги - задоволено частково (а.с.196-199): - стягнуто з ПАТ "А-Банк" на користь банку заборгованість за кредитним договором № 2007-011-М від 24.01.2008 року за період з 29.01.2010 року по 25.12.2012 року в розмірі 10.000,00 грн.; - стягнуто з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором № 2007-011-М від 24.01.2008 року за період з 29.01.2010 року по 25.12.2012 року в розмірі 15424,53 доларів США, що складає еквівалент 123.288,27 грн., - стягнуто з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором № 2008-006-М від 21.01.2008 року за період з 29.01.2010 року по 25.12.2012 року в розмірі 26.549,15 доларів США, що складає еквівалент 211.107,36 грн., - стягнуто з [PERSON] та ПАТ "А-Банк" солідарно на користь банку судові витрати в розмірі 2039,42 грн., - в іншій частині позову - відмовлено. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2014 року виправлено описку в рішенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2014 року (а.с.228-229), в тому числі третій пункт резолютивної частини рішення викладено в такій редакції: - стягнути с [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором № 2007-011-М від 24.01.2008 року, що утворилась за період з 29.01.2010 року по 25.12.2012 року, у розмірі 15424,53 доларів США, що складає еквівалент 123.288,27 грн.; заборгованість за кредитним договором № 2008-006-М від 21.01.2008 року, що утворилась за період з 29.01.2010 року по 25.12.2012 року, у розмірі 25297,59 доларів США, що складає 212.207,36 грн. Додатковим рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2014 року (а.с.230-231) визначено складові стягнутої заборгованості, а саме: - стягнуто з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором № 2007-011-М від 24.01.2008 року, що утворилась за період з 29.01.2010 року по 25.12.2012 року, у розмірі 15424,53 доларів США, що складає еквівалент 123.288,27 грн., та складається з: заборгованості з відсотків в розмірі 10163,39 доларів США, що складає еквівалент 81235,98 грн., заборгованості з пені в розмірі 5261,14 доларів США, що складає еквівалент 42052,25 грн.; - стягнуто з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором № 2008-006-М від 21.01.2008 року, що утворилась за період з 29.01.2010 року по 25.12.2012 року, у розмірі 26.549,15 доларів США, що складає еквівалент 212.207,36 грн., та складається з: заборгованості з відсотків в розмірі 14502,60 доларів США, що складає еквівалент 115.919,28 грн., заборгованості з пені в розмірі 12046,55 доларів США, що складає еквівалент 96288,07 грн. В апеляційній скарзі (а.с.204-206) ПАТ КБ "ПриватБанк" просить рішення суду скасувати, як необґрунтоване і ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалите нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, оскільки: - в судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини рішення, копії якої надано не було, а повний текст було виготовлено не у п?ятидневний строк; - судовим рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.11.2011 року кредитний договір розірвано не було, а тому заборгованість по сплаті відсотків та пені за договором продовжувала нараховуватись; - жодних заперечень з боку відповідачів щодо нарахованої суми заборгованості не надходило, а всі необхідні документи для її обґрунтування були надані суду; - жодних належних доказів на обґрунтування заперечень відповідача [PERSON] на позовні вимоги щодо солідарного стягнення з нього заборгованості суду не надано. Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є необґрунтованою і не підлягає задоволенню з наступних підстав. Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції встановив, що між банком та відповідачем [PERSON] укладено кредитні договори, за якими внаслідок порушення умов позичальником виникла заборгованість. Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається зі справи, між банком та [PERSON] укладені кредитні договори № 2008-006-М від 21.01.2008 року та № 2007-011-М від 24.01.2008 року (а.с.9-11,12-13,). В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за за кредитними договорами між банком та відповідачами ПАТ "А-Банк" та [PERSON] укладені договори поруки (а.с.7,14). Згідно з розрахунком банку заборгованість [PERSON] станом на 25.12.2012 року за кредитними договорами становить: - за кредитним договором № 2008-006-М від 21.01.2008 року - 46712,12 доларів США, яка складається з: кредиту в розмірі 15377,40 доларів США, відсотків в розмірі 17541,59 доларів США, пені в розмірі 13793,13 доларів США (а.с.105-106); за кредитним договором № 2007-011-М від 24.01.2008 року - 32482,57 доларів США, яка складається з: кредиту в розмірі 13951,48 доларів США, відсотків в розмірі 11769,25 доларів США, пені в розмірі 6761,84 доларів США (а.с.107-108). З матеріалів справи вбачається, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.11.2011 року (а.с.63-64,65-66), залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпро-петровської області від 20.09.2012 року (а.с.67-71), з [PERSON] на користь банку стягнуто заборгованість за кредитними договорами № 2008-006-М від 21.01.2008 року та № 2007-011-М від 24.01.2008 року в розмірі станом на 29.01.2010 року, в позові до [PERSON] - відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.01.2013 року вказані судові рішення в частині відмови банку у позові до [PERSON] скасовані на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с.142-147). Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11.11.2013 року (а.с.187-189), залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24.23.2013 року (а.с.190-192), у позові банку до поручителя [PERSON] відмовлено, оскільки за висновком судової експертизи підписи останнього в договорах поруки від 21.01.2008 року та 24.01.2008 року виконані не [PERSON] Вказані судові рішення банком не оскаржені і на цей час набрали законної сили. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Тому немає підстав для скасування рішення суду першої інстанції від 10 червня 2014 року в частині відмови у позові банку до [PERSON] про стягнення заборгованості за договорами поруки, які вже були предметом судового розгляду по іншій цивільній справі. В решті позовні вимоги задоволені шляхом стягнення заборгованості за обома кредитними договорами з відповідачів в ПАТ "Акцент-Банк" та [PERSON] в розмірі згідно з заявою банку від 25.12.2012 року про зміну підстав позову та уточнення позовних вимог (а.с.78-79). Відповідачами ПАТ "Акцент-Банк" та [PERSON] рішення суду першої інстанції не оскаржене. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказів щодо необґрунтованості рішення суду першої інстанції банк не надав та висновки суду не спростував. З огляду на це колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про необґрунтованість рішення суду першої інстанції є безпідставними. Разом з тим, суд першої інстанції неправильно застосував положення закону щодо солідарного стягнення заборгованості з відповідачів ПАТ "Акцент-Банк" та [PERSON] за кредитним договором № 2007-011-М від 24.01.2008 року в розмірі 10.000,00 грн. та безпідставного стягнення судових витрат з відповідачів ПАТ "Акцент-Банк" та [PERSON] в солідарному порядку. Тому в цій частині рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про солідарне стягнення з відповідачів ПАТ "Акцент-Банк" та [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 2007-011-М від 24.01.2008 року в розмірі 10.000,00 грн. та стягнення окремо з кожного відповідача судових витрат пропорційно розміру стягнутої з кожного відповідача заборгованості за кредитним договором, а саме: з ПАТ "Акцент-Банк" в розмірі 23,30 грн. та [PERSON] в розмірі 1609,50 грн. У зв'язку з викладеним і

Outcome: approved