Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

У квітні 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 21 листопада 2017 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 8792238464. У подальшому, на підставі договору відступлення № 20190626 від 26.06.2019, право вимоги за вказаним вище кредитним договором перейшли до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до Реєстру боржників за кредитними договорами - Додатку № 1 до Договору відступлення прав вимоги, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 11727,82 грн. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 8792238464 від 21 листопада 2017 року в сумі 11727,82 грн. та судові витрати. Ухвалою від 14 квітня 2020 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив справу слухати у його відсутність, позов підтримує у повному обсязі, також зазначив, що у разі неявки у судове засідання відповідача, не заперечує проти розгляду справи з винесенням заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідно до ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно довідки відділу державної реєстрації виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської області № П 7518/05-11 від 09.04.2020 [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] . Відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 09 червня 2020 року згідно зі ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Статтями 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд, вивчивши позов, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» знайшли своє підтвердження та підлягають до задоволення з огляду на наступне. Судом установлено, що 21 листопада 2017 року [PERSON] подала до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ" заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ"ФК"ЦФР" та заяву №8792238464 від 21 листопада 2017 року на отримання кардиту від ТОВ"ФК"ЦФР", підписанням якої підтвердив згоду, що ця заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ"ФК"ЦФР" становлять кредитний договір між TOB ФК"ЦФР" та відповідачем, як позичальником, а також, що отримала примірник кредитного договору та погодив отримати шляхом роздрукування з веб-сайту кредитодавця www.kreditmarket.ua умови отримання кредитів від ТОВ"ФК"ЦФР". Відповідно до Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ"ФК"ЦФР" умови разом із заявою про приєднання і заявою на отримання кредиту становлять кредитний договір (а.с. 5-8, 12, 17-18). Відповідно заяви № 8792238464 від 21.11.2017 на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» перерахувало [PERSON] грошові кошти у сумі 5000,00 грн та страховий платіж ПАТ «Страховій компанії «ТАС» за договором страхування № 8792238464-С від 21.11.2017 у сумі 570 грн (а.с. 8-11). Відповідно до ст. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом. Відповідно довідки ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» № 3484160- від 16.07.2019 [PERSON] дійсно отримала кредит у ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» у сумі 5720 грн. Право кредитодавця по даному договору передано іншій компанії, згідно графіку коштів по кредиту, відповідача на рахунок погашення заборгованості за кредитним договором надійшло 778 грн (а.с. 19). Зазначений договір ніким з учасників правочину не оспорювався і у встановленому законом порядку недійсним не визнавався. За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно з ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 26.06.2019 між TOB "ФК "ЦФР" та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" укладено ДОГОВІР ВІДСТУПЛЕННЯ ПРАВ ВИМОГИ № 20190626 , у відповідності до умов якого, TOB "ФК "ЦФР" передає (відступає) TOB "ФК "ЄАПБ" за плату, а TOB ФК "ЄАПБ" приймає належні TOB "ФК "ЦФР" права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між TOB "ФК "ЦФР" і Боржниками Портфель Заборгованості) (а.с. 23-25). Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризики настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині 2 статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15. Боржник за кредитним договором належним чином не сплачував заборгованість ні новому, ні попередньому кредитору, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 26.06.2019 заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором № 8792238464 від 21.11.2017 становить 11727,82 грн, з них: прострочена заборгованість за кредитом - 5243,33, прострочена заборгованість за відсотками - 0,77 коп, прострочена сума заборгованості за щомісячними процентами (плата за управління кредитом) - 3623,72 грн, сума заборгованості за пенею - 2860 грн (а.с. 20). Відповідно до ст. 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Наслідками неповідомлення боржника є відповідальність нового кредитора за ризики настання несприятливих для нього наслідків і визнання виконання боржником зобов`язання первинному кредитору належним. Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання. Отже неналежне повідомлення позичальника про відступлення права вимоги не припиняє зобов`язання сторін за кредитними договорами і не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості на користь нового кредитора. Вище викладене узгоджується з висновками Верховного Суду, висловленими в постанові від 26 березня 2020 року у справі № 522/21219/14-ц. На виконання п. 6.6 договору про відступлення права вимоги 09.07.20 ТОВ «ФК «ЦФР» на адресу [PERSON] направило повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ», у якому також роз`яснило відповідачу про необхідність сплати заборгованості у сумі 11727,82 грн. Цього ж числа, позивач направив на адресу відповідача повідомлення про зміну умов кредитування та включення персональних даних до бази персональних даних, відповідно до якого вказано на те, що існує заборгованість по сплаті кредиту, а тому поставлено вимогу про його погашення (а.с. 21-22). Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. В супереч умовам кредитного договору, не зважаючи на повідомлення відповідач не виконав своє зобов`язання та принив повертати надий кредит у строки передбачені кредитним договрором Статтею 534 Цивільного кодексц України визначено черговість погашення вимог за грошовим зобов`язанням, у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; у третю чергу сплачується основна сума боргу. Сплачені кошти були зараховані для погашення боргу в черговості, передбаченій ст. 534 ЦК України. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме 26.06.2019 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК`ЄАПБ» за кредитним договором № 8792238464 від 21.11.2017 у сумі 11727,82 коп, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 5243,33, прострочена заборгованість за відсотками - 0,77 коп, прострочена сума заборгованості за щомісячними процентами (плата за управління кредитом) - 3623,72 грн, сума заборгованості за пенею - 2860 грн. За таких обставин, суд вважає, що відповідач не виконала свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитними договорами № 8792238464 від 21.11.2017 в установлені договорами строки, внаслідок чого позивач позбавлений можливості отримати кошти, на що він розраховував при укладенні договору відступлення прав вимоги № 20190626 від 26.06.2019 . Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2102 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved