Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

26 серпня 2015 року публічне акціонерне товариство ДельтаБанк (далі ПАТ "ДельтаБанк") звернулося до суду із зазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що 31 січня 2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" ( далі - ТОВ "Укрпромбанк") та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір № 84-0071005/ФК-08, згідно з умовами якого банк надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 230 000,00 гривень з розрахунку 11,8 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк до 30.01.2039 року. Виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором забезпечується порукою, відповідно до укладеного договору поруки № 84-0071005/ФК-08 від 31 січня 2008 року між ТОВ " Укрпромбанк " та [PERSON], згідно з яким [PERSON] поручається перед ТОВ " Укрпромбанк " за виконання [PERSON] зобов'язань за вищевказаним кредитним договором. 30 червня 2010 року між ТОВ "Укрпромбанк", АТ "ДельтаБанк" та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ " Укрпромбанку " на користь АТ " Дельта Банк". Отже, відповідно до вищевказаного договору про передачу активів та кредитних зобов'язань АТ " Дельта Банк " набув права вимоги по кредитному договору № 84-0071005/ФК-08 від 31 січня 2008 року. Відповідач [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань, згідно умов кредитного договору. У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором станом на 31 липня 2015 року виникла заборгованість у сумі 120 044 гривні 50 копійок., яка складається з 105688 гривень 23 копійки заборгованості за тілом кредиту; 10906 гривень 27 копійок заборгованості за відсотками; 3450 гривень - заборгованості за комісією за ведення кредиту, яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів. Представник позивача ПАТ ДельтаБанк [PERSON], діюча за довіреністю (а.с. 24,41), який належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи (а.с. 33,37), в засідання суду не зявилася, надала заяву, про підтримання доводів позовної заяви та розгляд справи без його участі в судових засіданнях (а.с. 3,38). Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Про необхідність явки в судове засідання відповідачі повідомлялися належним чином у спосіб, визначений ч. 9 ст. 74 ЦПК України - шляхом оголошення у пресі газеті Урядовий курєр № 189 від 10 жовтня 2015 року (а.с. 42). Наведене суд розцінює як ухилення відповідачів від явки в судове засідання. Ухвалою суду від 15 жовтня 2015 року судом прийнято рішення про розгляд справи в заочному порядку. Згідно ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, зясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм кредитні правовідносини, які регулюються статьями 526, 527, 553, 554, 629, 1054, 1055 Цивільного Кодексу України. Судом встановлено, що 31 січня 2008 року між ТОВ "Укрпромбанк" та [PERSON] укладено кредитний договір № 84-0071005/ФК-08, згідно з умовами якого Банк надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 230000,00 гривень з розрахунку 11,8 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк по 30.01.2039 року (а.с.6). Виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором забезпечується порукою, відповідно до укладеного Договору поруки № 84-0071005/ФК-08 від 31 січня 2008 року між ТОВ "Укрпромбанк" та [PERSON], згідно з яким [PERSON] поручається перед ТОВ "Укрпромбанк" за виконання [PERSON] зобов'язань за вищевказаним кредитним договором.( а.с. 9 ). 30 червня 2010 року між ТОВ "Укрпромбанк", АТ "ДельтаБанк" та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ "Укрпромбанку" на користь АТ "Дельта Банк". Отже, відповідно до вищевказаного договору про передачу активів та кредитних зобов'язань АТ "Дельта Банк" набув права вимоги по кредитному договору № 84-0071005/ФК-08 від 31 січня 2008 року ( а.с. 14-18 ). ТОВ " Укрпромбанк" свої зобов'язання виконав, надавши відповідачу [PERSON] кошти на придбання житла в сумі 230000,00 гривень, що підтверджується заявою на видачу готівки № 20 від 31 січня 2008 року ( а.с. 13 ). Відповідач [PERSON] належним чином не виконував зобов'язань за кредитним договором № 84-0071005/ФК-08 від 31 січня 2008 року. Внаслідок неналежного виконання зобовязань кредитним договором у [PERSON] перед позивачем станом на 31 липня 2015 року утворилась заборгованість у сумі120044 гривні 50 копійок, з яких: 105688 гривень 23 копійки заборгованість за тілом кредиту; 10906 гривень 27 копійок заборгованість за відсотками; 3450 гривень - заборгованість за комісією за ведення кредиту. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. На підставі ст. 554 ЦК України уразі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. У звязку з цим за законом у такому випадку відсутня обовязкова процесуальна співучасть. З огляду на те, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (ст. 554 ЦК України); поручителі несуть самостійну відповідальність перед кредитором за порушення зобовязань боржником, оскільки вони перебувають у самостійних договірних відносинах, кредитор має право вимагати виконання обовязку в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо, зокрема лише від поручителів, які солідарно відповідають перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19 грудня 2011 року у справі № 6-84цс11. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 4 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню повністю, а саме, з відповідачів в користь позивача слід стягнути заборгованість, згідно з розрахунку станом на 31 липня 2015 року у розмірі 120044 гривні. 50 копійок. Оскільки при зверненні до суду позивач був звільнений від сплати судового збору, та враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, відповідно до положень ч.3. ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 3654 гривні

Outcome: approved