Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивач КС "Закарпатська Ощадна Кредитна Спілка" звернулася до суду з зазначеним вище позовом, з тих підстав, що відповідно до укладеного кредитного договору № КС200000302 від 21.12.2007 року відповідачка [PERSON] отримала кредит у розмірі 3 300 (трьох тисяч триста) грн., строком на 24 місяці, тобто по 21.12.2009 року, зі сплатою відсотків за користування коштами в розмірі 3 % за місяць від залишку суми кредита. Для забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між КС "Закарпатська Ощадна Кредитна Спілка" та відповідачкою [PERSON] було укладено договір поруки № КС20000298 від 21.12.2007 року, за яким остання зобов'язалася в повному обсязі відповідати перед кредитором за своєчасне та повне виконання кредитного зобов'язання. Відповідачка [PERSON] взяті на себе зобов'язання належним чином не виконала і станом на 15.12.2014 року її заборгованість за кредитом складає 6 957,13 грн., з яких: 1 462,46 грн. - основний борг; 5 494,67 грн. - плата за кредит. Неодноразові звернення кредитної спілки до позичальника та поручителя про погашення заборгованості ні до чого не привели. За таких обставин, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів зазначену суму боргу та сплачений судовий збір. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідачка [PERSON] також у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечила. Відповідачка [PERSON] повторно в судове засідання не з'явилася без поважних причин, хоча належним чином, відповідно до ст. 74 ч.9 ЦПК України, була повідомлена про час і місце розгляду справи, тому суд розглянув справу без її участі в порядку заочного провадження, на підставі доказів, що є в ній. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази в їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позову з слідуючих підстав. - 2 - У судовому засіданні належними доказами встановлено, що 21.12.2007 року між КС "Закарпатська Ощадна Кредитна Спілка" та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № КС200000302, згідно якого остання отримала кредит в розмірі 3 300 (трьох тисяч триста) грн., строком на 24 місяці, тобто по 21.12.2009 року, зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 3 % за місяць від залишку суми кредита. Так, згідно п.1.1. вказаного кредитного договору плата за користування кредитом встановлюється в розмірі 3% за місяць від залишку суми кредита. П.4.3. цього кредитного договору передбачено, що у разі прострочення сплати кредиту та/або процентів на строк більш ніж 15 днів, позичальник зобов'язаний до повного погашення заборгованості за договором сплачувати кредитору відсотки за подвоєною відсотковою ставкою (тобто 72 % річних), що розраховується поденно від суми наданого кредиту. При цьому перерахунок відсотків здійснюється з початку дії договору за весь термін користування кредитом. Позивач на виконання умов кредитного договору надав [PERSON] 3 300 (три тисячі триста) грн., що підтверджується видатковим касовим ордером № 345 від 21.12.2007 року. Відповідачка [PERSON], з свого боку, умови кредитного договору не виконала, і згідно бухгалтерської довідки № 87 від 15.12.2014 року та особової картки позичальника, станом на 15.12.2014 року її борг по кредиту складає 6 957,13 грн., з яких: 1 462,46 грн. - основний борг; 5 494,67 грн. - плата за кредит (1 462,46 грн. х 72 % річних : 365 днів х 914 днів користування = 2 635,17 грн. + 2 859,50 грн. заборгованості за відсотками = 5 494,67 грн. Для забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № КС200000302 від 21.12.2007 року між КС "Закарпатська Ощадна Кредитна Спілка" та відповідачкою [PERSON] було укладено договір поруки № КС20000298 від 21.12.2007 року, за яким остання зобов'язалася в повному обсязі відповідати перед кредитором за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобов'язань за вищевказаним кредитним договором, а також відшкодувати кредитору всі збитки, понесені ним внаслідок невиконання позичальником умов кредитного договору. Так, згідно п.2 договору поруки № КС20000298 від 21.12.2007 року позичальник та поручитель є солідарними боржниками перед кредитором та залишаються зобов'язаними за кредитним договором до повного виконання всіх своїх зобов'язань за ним у повному обсязі. Правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини справи, випливають із зобов'язань, що виникають внаслідок договору, і врегульовані главою 48 ЦК України, зокрема ст. 526 цього Кодексу - зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору; главою 71 ЦК України, зокрема ст. 1050 Кодексу - якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього ж Кодексу, вимоги якої не звільняють боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Однак, що стосується позовної вимоги про стягнення заборгованості з [PERSON], як поручителя, суд приходить до наступного. Згідно ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні - 3 - боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 2 ст. 554 ЦК України). Статтею 559 ЦК України встановлено підстави припинення поруки. Так, ч.4 цієї статті передбачає, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Як роз'яснено в п.24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", відповідно до ч.4 ст. 559 порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому, в разі пред'явлення вимоги до поручителя, кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Разом з тим, сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 18 липня 2012 року (справа № 6-78цс12). Судом встановлено, що кінцевий термін погашення кредиту встановлений по 21.12.2009 року, а отже саме з цього моменту слід обчислювати строк виконання основного зобов'язання. Позивач звернувся з позовом до суду 12.02.2015 року, тобто після закінчення встановленого Законом шестимісячного строку, а тому вимога до поручителя про стягнення боргу за кредитним договором, як солідарного боржника, задоволенню не підлягає. При цьому, строк дії договору поруки встановлено не було, оскільки сама по собі умова до повного погашення зобов'язань по кредитному договору не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Згідно ст. 88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. - 4 - На підставі викладеного,

Outcome: partial