Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

10.05.2016 року позивач в особі ПАТ "ОТП Банк", звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь з відповідача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 5 017 802,31 грн. та судовий збір в розмірі 75 267,03 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25.04.2008 року між ТОВ "ОТП Банк", правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ "ОТП Банк" та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № ML-707/073/2008, за умовами якого відповідачу надано кредит в розмірі 157 000,00 доларів США строком до 25.04.2033 року з цільовим використання на придбання нерухомого майна. Взяті на себе зобов'язання відповідач не виконував, у зв'язку з чим за ним утворилася заборгованість, яка станом на 19.02.2016 складає 189 621, 13 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 5 017 802,31 грн., яка складається з: 151 009, 46 доларів США заборгованість по сплаті кредиту; 38 611, 67 доларів США заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом. Оскільки відповідач в добровільному порядку не виконує зобов'язання за кредитним договором, заборгованість не погасив, позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду. Уповноважений представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, в судове засідання не з"явилася, подала до канцелярії суду письмову заяву, в якій позивач підтримує позовні вимоги, просить позов задовольнити, справу розглянути у відсутність представника. В разі неявки на судове засідання відповідача, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді. Відповідач на судове засідання 13.06.2016 року, 17.08.2016 року та 13.09.2016 року повторно, поспіль не зявився, про причину неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи вдруге повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованою поштовою кореспонденцією, яку долучено до матеріалів справи. Доказів, що підтверджують неявку з поважної причини, заяви про перенесення судового засідання або про розгляд справи за його відсутністю ним суду не представлено, представника, який би діяв від його імені ним до суду не направлено. З огляду на таке, справа розглядається у відсутність представника позивача та відповідача. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст. 169, ст. ст.. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, надані в обґрунтування позову, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що 25.04.2008 року між ТОВ "ОТП Банк", правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ "ОТП Банк" та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № ML-707/073/2008, за умовами якого відповідачу надано кредит в розмірі 157 000,00 доларів США строком до 25.04.2033 року з цільовим використання на придбання нерухомого майна. Взяті на себе зобов'язання відповідач не виконував, у зв'язку з чим за ним утворилася заборгованість, яка станом на 19.02.2016 складає 189 621, 13 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 5 017 802,31 грн., яка складається з: 151 009, 46 доларів США заборгованість по сплаті кредиту; 38 611, 67 доларів США заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом. На неодноразові письмові вимоги позивача щодо сплати суми заборгованості відповідач не реагує, заборгованість не погашає. Відповідно до вимог ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання повинно виконуватись належним чином, згідно умов договору та вимог цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до вимог ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Вимогами ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно з положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, та на вимогу кредитора зобовязаний сплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а якщо за порушення зобовязання встановлена неустойка (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню з боржника в повному розмірі, незалежно від стягнення збитків, передбачених ст.624 ЦК України. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобовязання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення умов договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення Відповідачем зобовязань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. З вимог з ч. 1 ст. 1054 ЦК України вбачається, що, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судові витрати, понесені позивачем при зверненні з позовом до суду, що підтверджені документально, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України Відтак, суд вважає, що відповідач не виконав зобовязання за договором кредиту і не сплатив своєчасно суму заборгованості, тому вбачаються підстави для стягнення з нього на користь позивача вищезазначеної суми заборгованості. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved