Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Представник АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором б/н від 12.11.2010 у загальній сумі 10 004 грн. 70 коп., а також судовий збір в сумі 2 270 грн. В обґрунтування позову вказав, що 12.11.2010 між позивачем та відповідачем укладено договір про надання банківських послуг, шляхом підписання [PERSON] анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, для індивідуальних клієнтів, приватних підприємців та керівників корпоративних клієнтів. Також 12.11.2010 відповідачем підписана Довідка про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» Позивач зазначав, що за умовами вказаного договору позичальник отримала кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердила, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг. Відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 03.12.2020 утворилася заборгованість у загальному розмірі 10 670 грн. 54 коп., з яких: 10 004 грн. 70 коп. - заборгованість за тілом кредиту та 665 грн. 84 коп. заборгованість за відсотками нарахованими згідно ст..625 ЦК України. Проте, позивач просить стягнути лише частину суми заборгованості, яка становить 10 004 грн. 70 коп. та понесені судові витрати. 11.02.2021 ухвалою судді відкрито провадження по справі і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач була повідомлена про розгляд справи відповідно до чинного законодавства, шляхом направлення за адресою її реєстрації ухвали про відкриття провадження та копії позову з доданими до неї документами, які отримала 19.02.2021, що підтверджується поштовим повідомленням наявним у матеріалах справи. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 12.11.2010 між сторонами по справі укладено кредитний договір б/н, шляхом підписання анкети - заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.32). Також 12.11.2010 при укладанні кредитного договору відповідач підписала довідку про умови кредитування, з якої вбачається, що сторони у належній формі узгодили розмір процентної ставки за межами пільгового періоду, який нараховується на залишок непогашеної заборгованості виходячи із розрахунку 360 днів у році - в розмірі 3 % річних та розмір пені і штрафів. Сторони також встановили обов`язок позичальника з повернення кредиту шляхом внесення періодичних платежів щомісяця до 25 числа поточного місяця у розмірі 7% від заборгованості на кінець попереднього місяця, але не менше 50 грн. (а.с.33). За даним договором позивачем відповідачу видано картку строк дії якої - до 09/14, в подальшому картка відповідачу перевипускалась 04.08.2014, термін дії якої - до 07/18, потім 17.12.2014 терміном дії до 09/18, 29.10.2018 - до 06/22 та 05.10.2018 - до 08/22 (а.с.31). Відповідно до довідки про зміну умов кредитування, 12.11.2010 встановлено кредитний ліміт 500 грн., який поступово збільшувався банком до 4 600 грн. (а.с.30). З поданої до суду виписки за договором відповідача вбачається, що останньою протягом строку дії картки здійснювались витрати кредитних коштів (покупки в магазинах, зняття готівки тощо). При цьому, відповідачем [PERSON] вносились і платежі в рахунок погашення заборгованості по кредиту. Дані дії, зокрема, вказують на те, що відповідачем витрачались кредитні кошти та періодично вносились такі на погашення заборгованості. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилами ст. 1054, ст.1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями 610 та 623 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Згідно із ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, згідно приписів абзацу 2 ч. 1 ст.1048 ЦК України щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З огляду на вище викладені обставини, суд приходить до висновку про доведеність факту виконання кредитодавцем - позивачем, взятих на себе зобов`язань за спірним кредитним договором, оскільки ним надані грошові кошти відповідачу у вигляді кредитного ліміту на кредитну картку. Тобто позивач виконав зі своєї сторони умови договору, у відповідності до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України. Щодо виконання зобов`язань за кредитним договором зі сторони відповідача, то остання не виконала їх в повному обсязі. Згідно з наданим банком розрахунком, станом на 03.12.2020 відповідач [PERSON] має заборгованість за вказаним кредитним договором, яка складає 10 670 грн. 54 коп., з яких: 10 004 грн. 70 коп. - заборгованість за тілом кредиту та 665 грн. 84 коп. заборгованість за відсотками нарахованими згідно ст..625 ЦК України (а.с.5-22). Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю та стягнути із [PERSON] на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за користування кредитом в розмірі 10 004 грн. 70 коп. в межах позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому із [PERSON] на користь АТ КБ "ПриватБанк" також слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір в сумі 2270 грн., розрахований відповідно до закону України "Про судовий збір" в редакції, що діяла на момент звернення з позовом.

Outcome: approved