Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Позивач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" пред'явив до суду позов до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором від 20 вересня 2006 року, який складається з Заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою. Обґрунтовує позов тим, що відповідно до умов кредитного договору відповідачу був наданий кредит у розмірі 10 200 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. На погашення заборгованості за кредитом відповідач зобов'язаний був сплачувати заборгованість по кредиту, процентах за його користування, проте зобов'язання за договором не виконав, має заборгованість за кредитним договором, яка станом на 31 грудня 2013 року складає 28809,51 гривень, в тому числі: заборгованість за кредитом - 6424,55 гривень, заборгованість за процентами - 22384,96 гривень. Судовим наказом Харцизького міського суду Донецької області від 05 листопада 2008 рокуз відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнуто 9245,32 гривень заборгованості за вказаним кредитним договором. Однак відповідач продовжував ухилятися від сплати процентів та комісій за прострочення спати боргу. У зв'язку з наведеним станом на 31 грудня 2013 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 20 вересня 2006 року становить 19564,19 гривень, у зв'язку з чим йому нараховано штраф у розмірі 500 гривень (фіксована частина) та 978,21 гривень (процентна складова). З цих підстав позивач просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість за кредитним договором у розмірі 21042,40 гривень та понесені судові витрати 243,60 гривень судового збору. В судове засідання представник позивача Дудниченко К.Ю. подала заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримала та просить задоволити, розглянувши справу в її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач у своїй заяві не заперечила проти такого вирішення справи та відповідно до вимог ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 20 вересня 2006 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір, який складається з Заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою. Заява позичальника підписана 20 вересня 2006 року особисто, і в цій заяві зазначено, що [PERSON] ознайомився та згодний з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому в письмовій формі. Своїм підписом він підтвердив факт про надану йому повну інформацію про умови кредитування в "Приватбанк". Відповідно до умов зазначеного кредитного договору відповідачу був наданий кредит у розмірі 10200 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, відповідно до ст. ст. 527, 530 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок у встановлений договором строк. Всупереч вказаним вимогам закону [PERSON] умов договору належним чином не виконував. Зокрема, як слідує з розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 20 вересня 2006 року, станом на 31 грудня 2013 року заборгованість [PERSON] за кредитом складає 21042,40 гривень. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до п. 5.5. Правил користування платіжною карткою позичальник сплачує банку відсотки за користуванням кредитом в розмірі, встановленому Тарифами банку, із розрахунку 360 календарних днів у році. Як слідує з розрахунку заборгованості за договором від 20 вересня 2006 року, [PERSON] нараховано 22384,96 гривень заборгованості за процентами. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, та встановлений договором розмір нарахованих процентів. Зазначених вимог закону [PERSON] належним чином не виконав, заборгованості за кредитним договором та суми нарахованих процентів не сплатив. Як слідує з судового наказу від 05 листопада 2008 року з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнута сума у розмірі 9245,32 гривень. Однак дострокове присудження до виконання основного зобов'язання не тягне його припинення з дня набрання законної сили рішенням суду і не виключає стягнення процентів, пені та збитків, а також інших штрафних санкцій, передбачених угодою, до дня фактичного задоволення (повного розрахунку). Звернення до суду з вимогою про дострокове повернення всіх сум за кредитним договором у зв'язку з порушенням умов договору згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК не означає односторонньої відмови від договору, а є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов'язань. Це спосіб цивільно-правової відповідальності боржника. У подальшому при невиконанні рішення суду у кредитора виникає право стягувати суми, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язальні правовідносини не припинилися. Відповідно до ст. 550 ЦК України, незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання, у нього виникає право на неустойку (штраф, пеню). З цих підстав позивач має право на одержання від відповідача неустойки за прострочення сплати обумовлених договором платежів. Відповідно до п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш, ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Таким чином, з урахуванням стягнутих із [PERSON] коштів за судовим наказом від 05 листопада 2008 року, його заборгованість за кредитним договором від 20 вересня 2006 року становить 19564,19 гривень. Як установлено з наданого позивачем розрахунку, за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором [PERSON] нараховано штрафи в розмірі 1478,21 гривень, в тому числі: 500 гривень - фіксована частина та 978,21 гривень - процентна складова (19564,19 х 5% = 978,21), що відповідає вимогам Умов та правил надання банківських послуг. Аналізуючи в сукупності викладені обставини та досліджені докази, суд приходить до переконання, що позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" підлягає до задоволення шляхом стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № б/н від 20 вересня 2006 року. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 526, 527, 530, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved