Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Благо-Інвест" в особі ліквідатора Сушкова В.В., що діє на підставі постанови Господарського суду Житомирської області від 4 березня 2013 року звернулося до Мар'їнського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики № 465/09 від 30 листопада 2009 року у розмірі 9000,00 гривень; - відшкодувати судові витрати по справі. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Постановою господарського суду Житомирської області від 4 березня 2013 року ТОВ "Благо-Інвест" визнано банкрутом та призначено ліквідатора арбітражного керуючого Сушкова В.В., який в порядку здійснення заходів ліквідаційної процедури згідно чинного законодавства проведено аналіз фінансового становища банкрута. В результаті було встановлено, що 9 грудня 2008 рокуміж товариством з обмеженою відповідальністю "Благо-Інвест" та [PERSON] укладено договір позики № 465/09 на отримання грошової суми у розмірі 15000,00 гривень, на умовах строковості, безоплатності, повернення щомісячними платежами у розмірі 250,00 гривень в строк до 15 листопада 2014 року. За період з 15 січня 2009 року по 7 грудня 2009 року [PERSON] було сплачено внески на загальну суму 6000,00 гривень. З січня 2010 року [PERSON] почала порушувати графік погашення позики, в зв'язку з чим станом на листопад 2013 року виникла заборгованість у сумі 9000,00 гривень. Питання стягнення вказаної суми боргу на підставі ст.ст. 526, 611, 651 ЦК України, ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в судовому порядку й порушено ліквідатором банкрута ТОВ "Благо-Інвест" Сушковим В.В. Ліквідатор ТОВ "Благо-Інвест" Сушков В.В. у судове засідання не з'явився, в порядку ст. 158 ЦПК України, надіслав на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи в його відсутність, при чому позовні вимоги підтримані, інших доказів на обґрунтування заявлених вимог позивач не надає, будь-яких клопотань та заяв не заявляє. Відповідач [PERSON] у судові засідання призначені на 3 лютого 2014 року, 6 березня 2014 року, 4 квітня 2014 року не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи у її відсутність не подавала, тому відповідно до п. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, належно з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги ліквідатора товаристваз обмеженою відповідальністю "Благо-Інвест" Сушкова В.В. підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 14 серпня 2006 року виконавчим комітетом Житомирської міської ради зареєстровано товариство з обмеженою відповідальністю "Благо-Інвест", створене з метою об'єднання матеріальних, фінансових та інших ресурсів учасника (ПП "Компанія "Нові інвестиційні технології" для здійснення товариством господарської діяльності та з метою отримання прибутку. 9 грудня 2008 року між ТОВ "Благо-Інвест" та [PERSON] укладено договір № 005459 9 грудня 2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Благо-Інвест" та [PERSON] укладено договір № 005459, згідно якого подала заяву на участі в асигнаційному заході для отримання позики. 30 листопада 2009 року ТОВ "Благо-Інвест" та [PERSON] укладено додаток № 3 до договору № 005459 від 9 грудня 2008 року, яким сторони підтвердили, що на асигнаційному заході, який відбувся 30 жовтня 2009 року [PERSON] отримала дозвіл на взяття позики в сумі 15000,00 гривень. 30 листопада 2009 року ТОВ "Благо-Інвест" та [PERSON] укладено договір позики № 465/09, на підставі якого остання отримала грошові кошти у тимчасове користування на умовах строковості, безоплатності, цільового характеру використання у розмірі 15000,00 гривень. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої є якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За умовами договору [PERSON] зобов'язалась погашати позикову суму щомісячними рівними платежами в сумі 250,00 гривень до 15 числа поточного місяця протягом 60 місяців (тобто до 15 листопада 2014 року) та сплачувати щомісячні адміністративні витрати в сумі 62,50 гривень. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами, а ст. 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов'язання або односторонню зміну його умов. Так, за період з 15 січня 2009 року по 7 грудня 2009 року [PERSON] було сплачено в рахунок повернення позики чистих внесків на загальну суму 6000,00 гривень. Разом з тим, з січня 2010 року відповідач [PERSON] почала порушувати графік погашення позики, чим порушила свої зобов'язання за договором № 465/09 від 30 листопада 2009 року. Таким чином, [PERSON] в односторонньому порядку відмовилася від виконання договірних зобов'язань, у встановленні строки заборговані суми не сплатила, чим спричинила ТОВ "Благо-Інвест" збитки, які станом на листопад 2013 року складають 9000,00 гривень.Вказана сума підтверджена розрахунком, доданими до матеріалів справи. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України сторони повинні виконувати свої обов'язки належним чином і у встановлені строки. З зазначеного вбачається, що [PERSON] порушено положення статті 1049 ЦК України, і як результат наступає судовий захист прав та інтересів ТОВ "Благо-Інвест". Товариство з обмеженою відповідальністю "Благо-Інвест" визнано банкрутом та розпочато ліквідаційну процедуру, що підтверджено постановою господарського суду Житомирської області від 4 березня 2013 року. Відповідно до ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатор з дня свого призначення виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута, пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення дебіторської заборгованості банкруту. З урахуванням вказаного, суд визнає право-спроможним арбітражного керуючого Сушкова В.В., призначеного постановою господарського суду Житомирської області від 4 березня 2013 року ліквідатором ТОВ "Благо-Інвест", на заявлення в судовому порядку позовів про стягнення заборгованості, в частості з [PERSON] за договором позики № 465/09 від 30 листопада 2009 року. Згідно ч. 4 ст. 215 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Статтею 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. Статтею 79 ЦПК України передбачено, що витрати на правову допомогу входять до витрат, пов'язаних з розглядом справи. Виходячи із змісту ст. ст. 56, 84 ЦПК України ці витрати мають бути пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які допускаються до участі в розгляді справи ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь в розгляді справи. Частина перша статті 56 ЦПК України при цьому визначає, що правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Відповідно до Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. З матеріалів справи встановлено, що ТОВ "Благо-Інвест" в особі ліквідатора Сушкова В.В. 12 березня 2013 року укладено з ПП "Житомирська міська юридична консультація" договір про надання юридичних послуг, а саме складання позовної заяви про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором позики. Відповідно до п. 3 укладеного договору від 12 березня 2013 року вартість юридичних послуг дорівнює 380,00 гривень, доказом сплати якої слугує копія прибутково-касового ордеру № 267/03 від 14 березня 2013 року. Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" встановлено розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня на рівні 1 218 гривень. Таким чином, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу за складання позовної заяви - дорівнює 487,20 гривень. Враховуючи вказане, суд вважає наявними підстави для відшкодування позивачу витрат на правову допомогу у розмірі 380,00 гривень. Крім того, підлягає відшкодуванню сума судового збору у розмірі 243,60 гривень, сплачена позивачем при пред'явлені позовної заяви.

Outcome: approved